ועדת המשנה לתחבורה ציבורית, כנסת 18, פרוטוקול מספר 2, 2011-09-20 12:00

ישראל אייכלר: שלום לכם, המתכנסים כאן, שלום לחבר הכנסת יעקב כץ, אני פותח את ישיבת ועדת המשנה לתחבורה ציבורית של ועדת הכלכלה.

ישראל אייכלר: תודה לצוות הוועדה ולמנהלת לאה ורון.

ישראל אייכלר: למרות שיש עכשיו פגרה וחברי הכנסת לא כל כך נמצאים, אבל בגלל דחיפות הנושא שאנחנו עומדים לדון עליו החלטנו לקיים אותו בפגרה ודווקא לפני החגים ולא אחרי.

ישראל אייכלר: כל שנה אנחנו רגילים שאחרי החגים מתכנסים לראות למה כשלו חברות התחבורה הציבורית לספק שירות בסיסי דווקא לאנשים שאין להם רכב פרטי.

ישראל אייכלר: השנה חשבנו שנקדים, כי "מי שטרח בערב שבת הוא יאכל בשבת.

ישראל אייכלר: מי שלא טרח, מה יאכל?

ישראל אייכלר: " אנחנו עכשיו בחודש אלול, שהוא זמן של הכנה לימים הנוראים, שהם בחודש תשרי.

ישראל אייכלר: בחיי הפרט כל אחד יודע מה הוא צריך לעשות ואיך צריך להיערך - גם בהכנות לסעודות החג, גם לסימנים הטובים לראש השנה; גם בבתי-הכנסת - להכין שופר, להכין מקום; אנשים שולחים שנה טובה, מתפייסים לפני יום כיפור, בונים סוכה, לולב, אתרוג, הדס וערבה, ובעיקר זוכרים את הר הפנימי, של "תשובה ותפילה וצדקה מעבירין את רוע הגזירה".

ישראל אייכלר: זה בחיי הפרט, אבל בחיי הציבור יש תחושה שעולם כמנהגו נוהג, התאריכים הולכים לפי התאריך הלועזי ואנשים שואלים: מתי יוצא יום כיפור, ב-22 או ב-1?

ישראל אייכלר: בכלל לא יודעים מתי.

ישראל אייכלר: יכול להיות שזאת הסיבה שחברות התחבורה לא תמיד ערוכות למצבים שמשתנים.

ישראל אייכלר: למשל, שפתאום נופל להן ראש השנה.

ישראל אייכלר: הן התכוננו מינואר עד ינואר, לא ידעו שראש השנה יוצא בתחילת אוגוסט או בסוף ספטמבר.

ישראל אייכלר: לכן, עכשיו הזמן להתכנס ולדון ולראות את הבעיות כי ממש קורע לב לראות אנשים מגיעים ממושבים, מעיירות פיתוח לירושלים בחג הסוכות, למקומות הקדושים.

ישראל אייכלר: הם יוצאים עם הילדים - ואני מר על אנשים שאין להם רכבים פרטיים – ונתקעים או בלי אוטובוס או עם אוטובוסים מלאים.

ישראל אייכלר: אחד הנושאים, שאין הרבה מה לר עליו, זה נושא הרכבת הקלה.

ישראל אייכלר: הבנתי שאנחנו נמצאים בפקק תנועה מבחינת הרישוי, שלא יכולים להוסיף רכבות.

ישראל אייכלר: נשמע את הנציגים שלהם.

ישראל אייכלר: יש להם אישור רק ל-14 רכבות בשעה שהם יכולים להפעיל 20 וכמה רכבות, ויש להם אישור למרווח זמן של 12 דקות בין רכבת לרכבת, מלבד הרמזורים.

ישראל אייכלר: גם זה מקשה, ואנשים מחכים.

ישראל אייכלר: זו חוויה שהייתה צריכה להיות חוויה ממש מרתקת לאנשים שעולים לירושלים בחג הסוכות ובחגים, והפכה לסיוט.

ישראל אייכלר: העניין של האוטובוסים - האוטובוסים גם נתקעים בפקקים וגם לא ערוכים.

ישראל אייכלר: אחת הבעיות המרכזיות שאני רוצה להעלות בפניכם הוא נושא הכותל המערבי.

ישראל אייכלר: זה מקום שמגיעים לשם המון אנשים – ולא אגזים בשום מספר שאנקוט – למרות שזה לא מופע של ג'סטין ביבר.

ישראל אייכלר: אני מבין שיש משחקים וכל מיני אירועים שאוטובוסים עומדים ומחכים ערוכים לפריקה, טעינה ופיזור בצורה מאוד מאורגנת.

ישראל אייכלר: הכותל המערבי, כבר אמרו חז"ל: "כל הקדוש מחברו חרב יותר מחברו".

ישראל אייכלר: במשך כל ימות השנה זאת שערורייה מה שקורה שם, גם לנכים ולאנשים שיש להם אישורי כניסה לתוך החניון יש צרות צרורות, כי המשטרה תופסת חצי חניון ואחרים תופסים עוד חצי חניון וזה ממש בלתי אפשרי.

ישראל אייכלר: אבל עיקר הבעיה, שאני מקבל כל יום טלפונים מאנשים שהכביש היחיד לשער האשפות נתפס על-ידי אוטובוסים של תיירים, וכל יום שני וחמישי המשטרה אוסרת על האוטובוסים להיכנס אל תוך שער האשפות בגלל היערכות ביטחונית כלשהי, ואנשים מבוגרים וזקנים צריכים לרדת למטה בחניון, ליד ההתנחלות הערבית בסילואן.

ישראל אייכלר: משם אנשים צריכים להיסחב עד למעלה.

ישראל אייכלר: זה בימות השנה, כשמגיעים ימי החגים זה ממש קטסטרופה - כל העיר העתיקה סגורה ואנשים לא ערוכים.

ישראל אייכלר: אני חושב שצריך בישיבה זאת למצוא את המפתח, אם אפשר, להזרים את התנועה באמצעות המשטרה, בראש ובראשונה, כי היא היחידה שיש לה סמכות להזרים, להזרים ולהזרים במקום לעצור, לחסום ולחסום, וגם חברות התחבורה.

ישראל אייכלר: אותו הר באירועים אחרים.

ישראל אייכלר: אירועי החג זה בכל מקום בארץ – בצפון, בדרום, בנגב ובגליל.

ישראל אייכלר: יש תחושה שמבחינת המטיילים בתחבורה הציבורית, הם מאוד מקופחים – לא בגלל שחברות התחבורה הציבורית הן לא בסדר, אלא בגלל שהן מקובעות בתוכניות מתחילת השנה.

ישראל אייכלר: אחד מראשי חברות התחבורה אמר לי: פעם הייתה אנושיות בתחבורה הציבורית.

ישראל אייכלר: יכולתי להחליט כשראיתי שבמקום אחד יש לחץ ובמקום שני יש שקט, להעביר אוטובוס מפה לפה, להזרים כמה אוטובוסים למקום שיש עומס.

ישראל אייכלר: אנשים הפעילו את המערכת.

ישראל אייכלר: היום הכול מקובע, ואם אני רוצה להזרים אנשים למקום שבו מחכים אנשים בשמש אני מקבל הודעה ממשרד התחבורה, שאני מקבל קנס של אלפי שקלים על כל אוטובוס אם עשיתי את הר הנכון והעברתי אוטובוס מפה לשם – אתם יודעים את זה יותר טוב, תספרו על זה תיכף.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, הקיבעון הוא ר שעוצר את הזרימה.

ישראל אייכלר: כאן זה כבר לא משל אלא הנמשל, כי בתחבורה הציבורית ברגע שאתה מקובע אתה לא זז, האוטובוס תקוע.

ישראל אייכלר: לכן אני רוצה לדון גם על העניין הזה עם אנשי משרד התחבורה - האם יש תוכנית לחגים באופן מיוחד לאפשר זרימה יותר שוטפת ולא לפי לוח זמנים מקובע שיש בכל ימות השנה, שבדרך כלל צופים מראש את הצפיפות.

ישראל אייכלר: אחת הדוגמאות היא ימי הסליחות; פתאום נופלת על חברות כמו "אגד" ו"דן" ידיעה שב-4:30 צריך להוציא עשרות אוטובוסים מאשדוד, בני-ברק או מקומות אחרים לסליחות, והם לא ערוכים לר הזה.

ישראל אייכלר: לפי התאריך הלועזי הם לא יכולים לדעת מתי הסליחות האלה יוצאות - יש עדות שאומרים מראש חודש אלול סליחות, ויש כאלה שאומרים בלילה, ויש כאלה שאומרים ביום.

ישראל אייכלר: אם הייתה גמישות ועדכון מתוך השטח מתי רים קורים, זה היה יכול להיות הרבה יותר טוב.

ישראל אייכלר: הסעיף הכי חשוב, שיהיה אחרון בסדר היום, הוא היערכות האוטובוסים בירושלים לקראת הפעלת הרכבת הקלה דווקא בנובמבר.

ישראל אייכלר: דובר בישיבות קודמות שתהיה איזושהי הירות בין משרד התחבורה והחברות לבין תושבי השכונות, וגם עם חברי הכנסת מוועדת התחבורה הציבורית, לפני שיעשו את הרפורמה זוטא, ולא כמו שקרה בגוש דן, שקודם עשו רפורמה ואחר כך היו פה בוועדת הכלכלה כל הצעקות.

ישראל אייכלר: עד היום אני שומע תלונות מאנשים, שהרפורמה באזור תל-אביב, עם כל יעילותה, הכבידה על האזרח הקטן הרבה יותר מאשר הועילה.

ישראל אייכלר: עד כאן רי הפתיחה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לאפשר לחברים שהוזמנו לומר את רם, אבל לא לפני שחבר הכנסת יעקב כץ, יושב ראש האיחוד הלאומי, יישא את רו.

יעקב כץ: תודה ליושב ראש, נכון היה לכנס את ועדת המשנה על הנושא החשוב הזה.

יעקב כץ: באותה הזדמנות רציתי לשאול, כיוון שאני מייצג ציבור גדול שחי ביהודה ושומרון - רבים העולים לירושלים אבל גם העולים לרגל לחברון, לקבר רחל ולמקומות האלה.

יעקב כץ: אני לא יודע אם אתם מודעים לכך, אבל האוכלוסייה היהודית ביהודה ושומרון, בלי עין הרע, גדלה מדי שנה בכ-6%.

יעקב כץ: אני לא יודע אם אתם מגדילים את צי האוטובוסים שלכם בהתאם, אבל 6% בשנה זו כמות גדולה מאוד.

יעקב כץ: יש היום כבר כ-370,000-350,000 יהודים ביהודה ושומרון, וזה מעניין לשמוע איך אתם נערכים: האם אתם מודעים לעובדה שהכמות הולכת וגדלה; שיש מוסדות חינוך רבים; טיולים רבים נעשים בשטח.

יעקב כץ: כשאתם משיבים על הרים שהעלה היושב-ראש, הייתי מבקש גם תשובה לגבי יהודה ושומרון, איך ההיערכות לקראת הימים הנוראים והחגים הבאים בעקבותיהם.

יעקב כץ: תודה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שתושבי יהודה ושומרון, כמו שאר היהודים הדתיים והמסורתיים בארץ – מדובר, להערכתי, ביותר ממיליון יהודים - נוהגים באיזשהו זמן בחודש תשרי להגיע לירושלים.

ישראל אייכלר: כמעט אין מי שלא היה בכל חודש תשרי בירושלים, יהודי דתי מסורתי, מכל רחבי הארץ, אלא אם כן הוא צריך לנסוע באוטובוס וזה קצת קשה.

ישראל אייכלר: אבל אנחנו צריכים לאפשר להגיע גם באוטובוסים.

ישראל אייכלר: ניתן את זכות הדיבור הראשונה למי שממונה על התחבורה הציבורית, וזה משרד התחבורה מטעם הממשלה.

ישראל אייכלר: נמצא אתנו פה סגן מנהל אגף תחבורה ציבורית, דרור גנון.

ישראל אייכלר: האם יש לאדוני תוכנית מיוחדת לחודש תשרי, לחגים?

דרור גנון: קודם כול, החגים הבאים עלינו לטובה באים כל שנה ויבואו כל שנה.

דרור גנון: ההיערכויות שלנו מותאמות לחגים, מותאמות לתאריכים.

דרור גנון: הגענו למצב שעשינו כבר יותר מסבב אחד של שינויי ימים בחגים.

דרור גנון: בסך הכול השנה החגים יהיו באותם ימים כמו בשנה שעברה, וההיערכות שלנו היא, פחות או יותר, לפי מה - - -

יעקב כץ: אתה מתכוון לימים לועזיים.

ישראל אייכלר: וגם ימי השבוע.

דרור גנון: ימי השבוע הם בדיוק אותו ר כמו בשנה שעברה, לא התאריך הלועזי.

ישראל אייכלר: זאת אומרת שאם ראש השנה זה בימים חמישי, שישי ושבת, כך זה היה גם בשנה שעברה, ויום כיפור בשבת.

דרור גנון: כן.

דרור גנון: זה הקל עלינו, כי יכולנו לקחת את התוכנית של השנה שעברה ולהלביש עליה את הפקת הלקחים של השנה שעברה ולייצר תוכנית יותר טובה לשנה זו.

יעקב כץ: את זה עשיתם, את הפקת הלקחים.

דרור גנון: נכון.

ישראל אייכלר: ויש לכם תוכנית?

דרור גנון: יש לנו תוכנית, נעשה הצגה אצלי במשרד ביום ראשון כדי לאשרר ולראות אם לא שכחנו עוד משהו בדרך.

דרור גנון: מבחינת רישוי, נתחיל לאשר את התגבור ואת כל הקווים כבר בתחילת השבוע הבא, ובראש השנה התוכנית תתחיל לפעול.

ישראל אייכלר: מה הלקחים שהופקו מהשנה שעברה?

דרור גנון: אחת הבעיות שיש לנו תמיד, אבל אנחנו נותנים לה פתרון, זה הסיפור של האדמו"ר מבעלז.

דרור גנון: אנחנו אף פעם לא יודעים מתי הוא יסיים בירושלים, ואנחנו צריכים להעמיד 50 אוטובוסים ברזרבה בשעה כזו או אחרת, וזה משבש את ההתנהלות של כל הקווים.

דרור גנון: יש לנו את ויז'ניץ, שנמצא בתל-אביב.

דרור גנון: יש לנו היערכות גם בהתאם לחסידויות, עד כמה שאפשר.

דרור גנון: אנחנו מנסים לדלות מידע במכסימום שאנחנו יכולים.

ישראל אייכלר: העניין של הסליחות, למשל.

ישראל אייכלר: האם אתם מעודכנים במנהגים של כל מיני קבוצות ועדות?

ישראל אייכלר: לחלק יש סליחות ב-10:30 בלילה, לאחרים ב-5:00 בבוקר, והשאלה היא אם אתם ערוכים לזה.

ישראל אייכלר: יותר מזה, האם אתם מאפשרים לחברות התחבורה להתאים את הקווים לפי הזמנים?

דרור גנון: כן.

דרור גנון: יש היום אפשרות במערכת שלנו, וזה משהו תקדימי שעשיתי לפני שנתיים - בניתי משהו שנקרא אשור של בקשה לא קבועה.

דרור גנון: זאת אומרת, אם יש אירוע לא קבוע, שהוא לא חוזר על עצמו כל הזמן, המפעיל יכול להזין אותו, במידה שהוא לא פוגע בשירות הקיים והוא בתוספת עליו, ולקבל עליו אישור אוטומטי.

דרור גנון: זאת אומרת, הוא לא צריך את הדיון שלי ואת הבדיקה המוקדמת שלי, כי בסך הכול זה משהו שנוסף על הקיים.

דרור גנון: אז הנושא של הסליחות, עם הנסיעות המיוחדות בערב או לפנות בוקר, הם יכולים לעשות תוך כדי בקשת אישור מוקדם אוטומטי יומיים לפני.

ישראל אייכלר: למשל, ערב ראש השנה משפחות יוצאות לשלושה ימים, זה אוטומטית יוצר עומס אדיר בערב ראש השנה, וערב ראש השנה מתחיל כבר לפנות בוקר ומסתיים עם כניסת החג.

ישראל אייכלר: איך אתם בנויים, מבחינת ההיערכות שלכם, שהאוטובוסים יזרמו גם במקומות שיש בהם פקקים או שיהיו תחנות מיוחדות?

ישראל אייכלר: מה אתם עושים?

דרור גנון: בדרך כלל, בראש השנה ובכלל בחגי תשרי אנחנו מוציאים מהשכונות נסיעות ישירות לבני-ברק וחזרה, אנחנו עושים חלופות שהן ישירות יותר.

דרור גנון: ככה אנחנו מדללים את הבעיה של ציר האיסוף, ששם יש את הפקק האמיתי עם כל האוטובוסים.

דרור גנון: אנחנו מחלקים לכל מפעיל נקודת יציאה כזאת או אחרת.

דרור גנון: אנחנו בונים בתוך הערים נקודות איסוף והורדה קבועות.

דרור גנון: אתן לדוגמה את ביתר עלית - במצב של חג יש ציר אחד ושאטלים שמביאים אנשים לציר, ולא הסיבובים הרגילים שאנחנו עושים בדרך כלל בשישי-שבת.

דרור גנון: זאת אומרת, אנחנו מקטינים את הבעיה של האיסוף ואת הבעיה של חוסר הוודאות של הנוסע – יעלה או לא יעלה על האוטובוס – כי האוטובוס מתחיל את המסלול ויכול להתמלא אחרי התחנה השניה ואז הוא חולף על פני כל הנוסעים האחרים.

דרור גנון: זה גורם למרמור, זה גורם לחוסר ודאות – מתי יהיה האוטובוס הבא.

דרור גנון: אנחנו קובעים שלוש נקודות לאורך התוואי, מבצעים עם התחבורה העירונית שאטלים ופשוט מזרימים אוטובוס אחרי אוטובוס, שאוסף ונוסע, אוסף ונוסע.

דרור גנון: זה גם מקטין את הבעיה של העומסים וגם מקטין את חוסר הוודאות.

דרור גנון: גם בירושלים יוצאים בכל חג מכל השכונות, אם זה נווה יעקב, רמות, רמת שלמה, הר נוף - - -

ישראל אייכלר: ישירות אל חוץ לעיר?

דרור גנון: כן, ישירות לחוץ לעיר.

ישראל אייכלר: יש בעיה הפוכה, של אנשים שגרים במושבים והאוטובוסים מתמלאים בתחנות היציאה וכשמגיעים למושב האוטובוס לא מעלה אותם בדרך.

ישראל אייכלר: זו בעיה קשה מאוד בכל ימות השנה, בפרט בערבי חגים.

דרור גנון: אתה יכול לציין מושב ספציפי?

דרור גנון: אנחנו כל הזמן עושים תיקונים, אנחנו רוצים - - -

ישראל אייכלר: באזור הכביש של האוטובוסים שיוצאים מראש פינה, יש כביש חדש בין פרוד לעמיעד, באזור מושב עמיעד.

ישראל אייכלר: עלתה מאזינה בתוכנית הרדיו ואמרה שזה נורא ואיום, בפרט ביום ראשון, האוטובוסים מגיעים מלאים מקריית שמונה ומראש פינה, ובאזור עמיעד לא מעלים את האנשים.

דרור גנון: בעיה של חיילים בימי ראשון, לפעמים קורה שנסיעה אחת או שתיים יוצאות מלאות משני הכיוונים.

דרור גנון: אבל יש תדירות מאוד גבוהה על הציר, אז אוטובוס אחד יהיה מלא, אוטובוס שני, השלישי – לא, היא תוכל לעלות עליו.

ישראל אייכלר: חשבתי על רעיון יותר פשוט, שאוטובוס מסוים ייצא ריק מהתחנה, בלי אנשים, לאסוף את האנשים שבדרך.

דרור גנון: אני לא יכול לעשות ר כזה.

שוקי אהרונוב: יש במחניים.

ישראל אייכלר: אתם מכירים את הבעיה הזאת.

דרור גנון: בטח.

דרור גנון: אני יכול לתת לך את אותה בעיה מכיוון אחר.

דרור גנון: למשל, אילת-ירושלים, יש את הערבה התיכונה, שהם נסמכים על קווי האוטובוסים שנוסעים מאילת לירושלים, והם לא יודעים אם האוטובוס מלא או לא.

דרור גנון: מצאנו לזה פתרון בזה שאם הם מתקשרים מראש שומרים להם מקומות פנויים באוטובוס, שהם יוכלו לעלות בדרך.

ישראל אייכלר: יש אפשרות לצלצל ולהזמין מקום?

דרור גנון: כרגע לא, זה נכון רק לקווים שבהם התדירות נמוכה.

דרור גנון: אם יש אוטובוס אחת לשעה או אחת לשעתיים אז הגיוני להזמין מקום, אבל בימי ראשון יש את החלופה שהוא ציין, של מחניים, וגם התדירות על הציר גבוהה אז אין מצב שלא יעלו.

ישראל אייכלר: עלתה שם טענה, ואני רוצה לשמוע את תשובתך, שפעם "אגד" קיבלה תקציב מהצבא עבור הסעת החיילים, והיות שקיצצו בתקציב הביטחון אז שולחים את החיילים בתחבורה הרגילה ו"אגד", אולי באיזשהו לחץ, אומרת: אני נותנת את האוטובוסים שיש לי, ואם החיילים ממלאים אותם אז אנשים בדרך יחכו.

דרור גנון: הטענה לא נכונה.

ישראל אייכלר: זה נכון שהיה פעם תקצוב מיוחד?

דרור גנון: עדיין יש.

דרור גנון: משרד הביטחון משלם באופן ישיר, על-פי התחשבנות שלו עם מפעילי התחבורה הציבורית, סכום גדול של כסף עבור הסעת החיילים בחינם.

דרור גנון: החייל לא נוסע בחינם, יש פה טעות.

דרור גנון: חייל נוסע בתשלום שמשרד הביטחון משלם.

דרור גנון: החייל משלם, רק שהוא לא מוציא את הכסף מהכיס אלא משרד הביטחון משלם.

ישראל אייכלר: אז למה הפסיקו לעשות להם הסעות מיוחדות?

דרור גנון: זה תשאל את משרד הביטחון, אבל זה לא קשור לעניין הזה.

דרור גנון: אני יכול להגיד לך, אם אנחנו מרים על "אגד", בשלוש השנים האחרונות, שאני מכיר, הם שדרגו באופן דרמטי את הקווים לחיילים.

דרור גנון: עכשיו אנחנו הולכים לעשות עוד תוכנית שבונה את עפולה כמרכז תחבורתי, האב תחבורתי, שינקז אליו את כל הארץ ומשם ייצאו אוטובוסים ישירות לכל הבסיסים והצפון בצורה יותר טובה מאשר למתוח מנקודה לנקודה, שאז מפסידים את עודפי הקיבולת שנשארים באוטובוסים.

דרור גנון: זאת אומרת, אנחנו הולכים עוד יותר לקראת העניין הזה.

ישראל אייכלר: סלח לי שאני מביא אותך לרכבת, סעיף שעדיין לא הגענו אליו.

ישראל אייכלר: אני רוצה לקצר את הנושא של הרכבת הקלה כי אמרו לי שממילא המומחים לבטיחות בגרמניה עוד לא נתנו אישור לנסיעה של יותר מרכבת אחת כל 11 דקות, ומשרד התחבורה מקפיד על 12 דקות.

ישראל אייכלר: אם משרד התחבורה ייתן להם עוד דקה זה יכול לעזור – אני לא יודע איך – הרבה בתקופת החגים.

ישראל אייכלר: אתה מוכן לר כזה?

דרור גנון: אני כפוף, כמוך, להוראות הבטיחות.

דרור גנון: יש צוות שנקרא isa, שזה צוות מיוחד צוות שמאשר את הבטיחות.

דרור גנון: לא אני ולא אף אחד אחר יכול לעקוף את זה, אלא אם כן הרכבת הקלה תציג לאותה חברה שנותנת את התקן שיפור בתנאים, שיוכלו להפעיל.

ישראל אייכלר: לא, זה לא יהיה לפני חודש.

ישראל אייכלר: שאלתי לגבי התקופה שלפני החגים ואמרו לי שדקה אחת משרד התחבורה עוד יכול לתת, אז אולי בישיבה הזאת תבשר להם את הדקה.

ישראל אייכלר: אנשי הרכבת הקלה אומרים שאם ייתנו להם אפילו דקה אחת, זה המון זמן מבחינת כל מערך הרכבות והאנשים שיבואו בחגים לירושלים.

ישראל אייכלר: יש בזה משהו?

דרור גנון: לא, לא נראה לי.

גיתית שיינין: קודם כול, אני יועצת משפטית.

גיתית שיינין: אני לא מתיימרת לדעת איך מפעילים את המערכת הטכנית.

גיתית שיינין: דקה אחת יכולה מן הסתם לתרום לשיפור, ועדיין אנחנו מחכים לאישורים על סמן החומרים שכבר הצגנו ליועץ הבטיחותי.

גיתית שיינין: נכון שדקה אחת זה לא שיפור ענק, אבל זה יכול לסייע.

ישראל אייכלר: יש לך מידע שיש פער בין 11 דקות ל-12 דקות, שמשרד התחבורה מחמיר יותר מאשר - - -?

גיתית שיינין: לא, לא.

גיתית שיינין: האישור של יועץ הבטיחות באמת ניתן ל-12 דקות.

ישראל אייכלר: של הגרמנים.

גיתית שיינין: כן.

ישראל אייכלר: זאת אומרת שאין פה שפיל למשרד התחבורה לאפשר עוד דקה.

גיתית שיינין: אלה יועצים של משרד התחבורה.

ישראל אייכלר: אבל משרד התחבורה לא יכול לעשות אחרת, אף אחד לא ייקח אחריות שבאותה דקה חלילה יקרה משהו.

ישראל אייכלר: אז ירדנו מהרכבת הקלה.

ישראל אייכלר: לגבי הכותל המערבי לא שמעתי הרחבה.

ישראל אייכלר: אתה יודע שיש בעיה קשה מאוד שם - אוטובוסים של תיירים עומדים בציר והאוטובוסים של "אגד" מורידים את האנשים למטה.

ישראל אייכלר: לא היית בתחילת הדיון, הרחבתי על זה.

ישראל אייכלר: זה המון סבל לאנשים מבוגרים וזקנים.

דרור גנון: יש עניין שבשעות מסוימות האוטובוסים של "אגד" לא עולים למעלה.

דרור גנון: הם לא עולים מכמה סיבות: אחת, יש שם עומסים של רכבים פרטיים שמגיעים לכיכר למעלה, לאו דווקא אוטובוסים תיירותיים.

דרור גנון: המשטרה, בשביל לשמור על הסדר, לא נותנת לאוטובוסים של "אגד" לעלות, ובצדק.

דרור גנון: סיבה שניה היא שאם האוטובוס עולה למעלה הוא לא יורד למטה כי צריך לפנות שם מכוניות, ואז אתה פוגע בתחבורה הציבורית, פוגע בתדירות של הקו.

דרור גנון: בסופו של ר צריך להחזיר את האוטובוס, שיאסוף.

ישראל אייכלר: כשאתה אומר "למעלה", אתה מתכוון לתוך שער האשפות.

דרור גנון: לתוך שער האשפות.

ישראל אייכלר: בחגים זה תמיד סגור.

דרור גנון: אני לא מר על החגים, אני מר גם על היום-יום.

דרור גנון: עוד לא הגעתי לחגים, אני מר לפני כי ראיתי את ההצעה שלך לייצר איזה שלט שיגיד לאנשים אם האוטובוס למעלה או למטה.

דרור גנון: אני רוצה לבשר לך שאנחנו רוצים לפתח את התהליך הזה וללכת לקראת העניין הזה.

ישראל אייכלר: אז אולי למען הצופים נסביר על מה מדובר.

ישראל אייכלר: לפעמים המשטרה מאפשרת לאוטובוסים להיכנס לשער האשפות ולפעמים לא.

ישראל אייכלר: אנשים מבוגרים שמגיעים מהכותל ועומדים בתחנה למעלה לא יודעים שהאוטובוס לא עולה בשער האשפות, אז הם עומדים ומחכים זמן רב.

ישראל אייכלר: ביקשתי שיהיה שלט שאומר: "האוטובוס עומד מחוץ לשער", או: "האוטובוס מלא".

דרור גנון: עכשיו אכנס לתהליך עם העירייה ונראה איך נעשה את זה יחד.

דרור גנון: נציב את זה ונקבל שיתוף פעולה מרב הכותל, שאני מקווה שיעזור לנו בהקלדה של החומר, כי אנחנו לא נהיה בשטח.

דרור גנון: מישהו יצטרך לעדכן את הנושא.

לאה ורון: הרב ונציגיו הוזמנו לישיבת הוועדה אבל הם לא יכלו להגיע.

ישראל אייכלר: הבנתי מהמכתב שהם בעד הר הזה.

ישראל אייכלר: נדמה לי שהם השליכו את זה על העירייה.

ישראל אייכלר: אתה אומר שהתפעול צריך להיות ממשרד רב הכותל.

דרור גנון: מישהו שנמצא במקום.

דרור גנון: לא אני ולא העירייה נמצאים שם, גם לא המפעיל.

דרור גנון: הנהג לא יכול לעדכן את זה, כי אין לו אפשרות.

יעקב כץ: יש לכם תוכניות לתחבורה ציבורית לכשייבנה בית המקדש?

דרור גנון: יש לנו תוכניות מגירה.

ישראל אייכלר: אני שואל לגבי האוטובוסים של התיירים שעומדים בציר וגורמים לכך שהאוטובוסים פורקים אנשים למטה.

ישראל אייכלר: האם אין אפשרות שגם הפריקה וגם הטעינה - סליחה על המושגים של פריקה וטעינה לגבי בני-אדם – יהיו בתחנה שליד שער האשפות ולא שיורידו אנשים למטה והציר יהיה תפוס על-ידי אוטובוסים של תיירים?

דרור גנון: בחג אין שם אוטובוסים של תיירים.

דרור גנון: בשלושת ימי חול המועד לא נכנסים - - -

ישראל אייכלר: אני לא מר על השלושה ימים של חול המועד, אלא על חודש תשרי.

ישראל אייכלר: מתי שהאוטובוס לא יכול להיכנס לשער האשפות צריך להיות שוטר, שלא יאפשר חנייה בציר רק לאוטובוסים.

דרור גנון: אני תומך בזה נלהבות, אם אתה יכול לשכנע.

דרור גנון: זו לא בעיה של משרד התחבורה.

דרור גנון: אנחנו לא אמונים על הסדר הציבורי שם ועל העניין של העצירה של האוטובוסים.

דרור גנון: מבחינתנו יש תחנה - - -

ישראל אייכלר: אולי נבקש באמת את נציג המשטרה.

ישראל אייכלר: יש אפשרות לעשות ר כזה, שבזמן שהאוטובוס לא נכנס לשער האשפות אין חנייה על הציר, כדי שהאוטובוסים יוכלו לעלות ולפרוק את האנשים בתחנה למעלה, ליד השעה, ולא למטה בחניון?

רפ"ק רוני לוינגר: זה עניין מקומי של מחוז ירושלים, אני באתי מהמטה הארצי.

רפ"ק רוני לוינגר: אני יכול להעביר את הפנייה.

רפ"ק רוני לוינגר: אני מניח שהם יודעים, אני יודע שיש להם היערכות לתנועה בירושלים, שלוקחת בחשבון שיקולים אחרים.

רפ"ק רוני לוינגר: יש שיקולים נוספים: של סדר ציבורי, של חנייה, של התראות, מגוון שיקולים שנלקחים בחשבון.

רפ"ק רוני לוינגר: בשמחה אעביר את הנקודה הזאת, למרות שאני בטוח שהם מודעים לה והיא נלקחת בחשבון בהיערכות המקומית הנקודתית שלהם, כמו שהם עושים כל פעם.

ישראל אייכלר: לפי הפניות שאני מקבל מהציבור, האוטובוסים של התיירים עומדים שם.

ישראל אייכלר: כשהאוטובוס נכנס לשער האשפות זה בסדר, כי גם האוטובוסים של התיירים מביאים אנשים.

ישראל אייכלר: הבעיה מתחילה כשהשער סגור והציר חסום ומורידים למטה את האנשים, בעיר דוד.

ישראל אייכלר: אם זה אנשים צעירים, אז הם עושים ספורט, לא נורא.

ישראל אייכלר: אבל אנשים זקנים ומבוגרים, מאוד קשה להם, והם נוסעי האוטובוס בדרך כלל.

רפ"ק רוני לוינגר: לפעמים דווקא הפריקה של האנשים קרוב לאתר, יש בה סיכון מסוים.

רפ"ק רוני לוינגר: יש שם עומס של אוטובוסים, עומס של כלי רכב.

לאה ורון: זו בקשתו של חבר הכנסת אייכלר, שהמשטרה לא תאפשר חנייה ועומס רב של כלי רכב על מנת לאפשר לתחבורה הציבורית להגיע עד למעלה, כי היא מסיעה נוסעים רבים שמעוניינים להגיע לכותל.

רפ"ק רוני לוינגר: על זה גם אני מר.

רפ"ק רוני לוינגר: אני לא מכיר נקודתית, אבל יכול להיות שהיו תאונות.

רפ"ק רוני לוינגר: אני יכול להעביר את הבקשה.

ישראל אייכלר: זה מה שחשוב, שמהוועדה תצא הקריאה שכבר עכשיו, מתי שהאוטובוס לא נכנס הציר חייב להיות פנוי לתחבורה הציבורית שמורידה וזורמת הלאה.

ישראל אייכלר: לא לתקוע את האוטובוסים ואת האנשים.

רפ"ק רוני לוינגר: רשמתי את זה בפניי, זה יועבר.

ישראל אייכלר: בבקשה.

ישראל אייכלר: לגבי אזורים נוספים?

דרור גנון: כמה מילים לגבי חול המועד.

דרור גנון: אנחנו, ככל שנה, נערכים לשלושת ימי חול המועד.

דרור גנון: חול המועד השנה קצר, יש ברכת כוהנים ככל שנה.

יעקב כץ: הוא לא קצר.

ישראל אייכלר: הוא צודק, המועד הוא אותו מועד אבל יש ימי שבת וחג.

דרור גנון: אנחנו נערכים יחד.

דרור גנון: היו ישיבות בעירייה, היו ישיבות אצלנו.

דרור גנון: אנחנו מפעילים קרוב ל-600 אוטובוסים עירוניים, 400 אוטובוסים מפרקיים, שייתנו את המענה לכל הרבבות שירצו להגיע לברכת הכוהנים לכותל ובכלל.

דרור גנון: יש כבר היערכות של המשטרה - קובי דוידיאן מטפל בזה – של המבצע עצמו.

דרור גנון: זו מבצע בסדר גודל אחד הגדולים שיש בשנה.

דרור גנון: מבחינת התחבורה הציבורית יש שני מבצעים: אחד למירון והשני הוא ברכת הכוהנים בכותל המערבי.

דרור גנון: אני מקווה שזה יזרום ככל שנה, בצורה טובה ונכונה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לך, מר דרור גנון.

דרור גנון: רק עוד הערה, לגבי מה שחבר הכנסת כץ שאל.

דרור גנון: הסוכות הזה נעשה, בפעם השניה, הסעות מיוחדות לחברון בתחבורה ציבורית.

דרור גנון: בשנה שעברה עשינו את זה בחול המועד פסח, וזה עבד והיה הצלחה כבירה.

דרור גנון: העמדנו 100 ממוגנים לטובת העניין הזה, כי הכנסנו את האנשים לתוך המערה.

דרור גנון: השנה הייתה פנייה נוספת ואנחנו הולכים להפעיל אותם סדרי גודל.

דרור גנון: יש הירתמות של כל החברות הכלכליות, תחת הפיקוד של "אגד".

דרור גנון: כולם נרתמים כת"פ של חברת "אגד", ואני מאמין שתהיה הצלחה.

דרור גנון: אז לגבי הנושא של הפעילות ביהודה ושומרון – אנחנו נותנים לה מענה מאוד רציני.

דרור גנון: כמובן, אנחנו גם מתגברים בערבי חגים את הפעילות.

יעקב כץ: לגבי הנסיעות הקבועות בימי השבוע, אתם מרגישים עלייה?

דרור גנון: לא.

יעקב כץ: כי השר שלך - וצריך לציין את זה - סלל כבישים יפים מאוד ביהודה ושומרון בשנתיים האחרונות, שיפר מאוד את המצב.

יעקב כץ: עכשיו יותר קל לאוטובוסים לנסוע.

דרור גנון: כמובן, ככל שישחררו לנו צירים עם מיגון המציאות תשתנה ותשתפר, כי אז נוכל לשרת את האנשים עם האוטובוסים הרגילים.

דרור גנון: היום יש לנו מלאי מוגבל של ממוגנים.

ישראל אייכלר: הזכרת את ברכת הכוהנים בכותל המערבי.

ישראל אייכלר: יש לנו פה את יושב ראש ועדת התחבורה הציבורית במינהלת רוממה, שהוא במקרה גם המארגן של אירועי ברכת הכוהנים, ברוך ברנדווין.

ישראל אייכלר: רצית לר על הכותל המערבי וברכת הכוהנים או על המינהלת?

ישראל אייכלר: שניהם.

ברוך ברנדווין: שניהם.

ברוך ברנדווין: ראשית כול, אני רוצה לברך את משטרת ישראל ואת "אגד" על התגבור ביום ברכת הכוהנים.

ישראל אייכלר: באיזה יום זה השנה?

ברוך ברנדווין: יום ראשון בבוקר.

ברוך ברנדווין: אנחנו עושים את זה ביום השני של חול המועד, שאלה מחוץ לעיר יוכלו להגיע.

ברוך ברנדווין: ר נוסף, יש בעיה מאוד רצינית, שיש שם גם קו 1 וקו 2.

ברוך ברנדווין: יש שם שיירה של אוטובוסים, ולא יודעים מי הראשון – לפעמים קו 1 הוא הראשון ולפעמים קו 2 הוא הראשון, ואז יש בלבול בין השניים ואנשים רצים למעלה ורצים למטה.

ברוך ברנדווין: מדובר על אלפי איש.

ברוך ברנדווין: אולי כדאי לעשות מקום לקו 1 ומקום לקו 2.

ישראל אייכלר: אפשר לעשות שני צירים בכביש הצר הזה?

ברוך ברנדווין: אפשר שכאשר יוצאים מן השער, בצד ימין יהיה קו 1 או קו 2 ובצד שמאל הקו השני.

יעקב כץ: אתה מר על כך שיהיה שילוט.

ברוך ברנדווין: שיהיו שתי תחנות: בצד ימין כשיוצאים מן השער קו 1 - - -

דרור גנון: זה קצת בעייתי, כי אנשים ירוצו מצד לצד.

דרור גנון: מבחינתם, הם עולים על האוטובוס הראשון.

דרור גנון: יש בעיה עם זה.

ישראל אייכלר: הוא לא מר על שני צידי הכביש.

ברוך ברנדווין: אני מר על צד אחד של השער וצד שני של השער.

ברוך ברנדווין: בין כה וכה מחכים שיתפנו האוטובוסים שעומדים ליד התחנה, אז אם יוצאים קו 2 וקו 1, אז בבת אחת יוצאים שישה אוטובוסים.

ברוך ברנדווין: זה ר ראשון.

ברוך ברנדווין: אם כבר אני מר כאן, שמחת בית השואבה יש בשעות המאוחרות של הלילה והיה כדאי אולי לחשוב אם להאריך בחול המועד את התחבורה הציבורית.

ברוך ברנדווין: רבים מסיימים מאוחר ואין תחבורה ציבורית.

ברוך ברנדווין: ר נוסף, הרבה פעמים מורידים אוטובוסים מהשכונות – אם זה קו 1 או קו 2 - ואז יוצא שבשכונות מחכים הרבה זמן לאוטובוסים הרגילים.

ברוך ברנדווין: אז אם אפשר לתגבר, לתגבר את האוטובוסים בקו 1 ובקו 2 ולא על חשבון השכונות.

ישראל אייכלר: איך אפשר?

ישראל אייכלר: אתה חושב שיש הרבה רזרבה של אוטובוסים?

ברוך ברנדווין: זה גורם שבן-אדם מחכה יותר מחצי שעה לאוטובוס, אז "אגד" צריך לתת פתרון.

דרור גנון: אין פתרון, יש מצאי אוטובוסים.

דרור גנון: אני אתך, אבל צריך להבין - - -

ישראל אייכלר: דיברתי על זה עם "אגד" והם ענו את התשובה הזאת.

דרור גנון: אי-אפשר להחזיק מחסנים לאוטובוסים שייתנו מענה רק לימים כאלה או אחרים.

דרור גנון: זה לא ישים.

ישראל אייכלר: ההיפך, יש דרישה שמשרד התחבורה יהיה יותר גמיש ברים הרגילים כדי לתגבר מקומות שיש בהם עומס בשעות שיש בהן עומס.

ברוך ברנדווין: רציתי לבקש עוד ר.

ברוך ברנדווין: בחופש הגדול הייתה בעיה מאוד רצינית של חפירות בכביש מספר 1 וזה גרם שכל יום שעות עמדו – כולל התחבורה הציבורית - בכביש מספר 1.

ברוך ברנדווין: הנהגים אמרו, כמו שהרב אייכלר אמר, שאי-אפשר להחליף לצירים אחרים.

ברוך ברנדווין: צריך לחשוב שלא יהיו חפירות בימים של חופש ובימים של חגים.

ברוך ברנדווין: ר נוסף, לתת אישור לעבור למקומות אחרים.

ישראל אייכלר: דרור, זו שאלה מאוד חשובה.

ישראל אייכלר: הייתי בר מזל שהודיעו לי בימי החופש שכביש ירושלים-תל-אביב חסום בלילות ונסעתי דרך 443, אבל כל אלה שנסעו באוטובוסים נתקעו בכביש מספר 1 כי משרד התחבורה לא מאפשר להם לנסוע ב-443 במקרים כאלה.

ישראל אייכלר: אולי צריך לתת אישור ל"אגד", "דן" ולחברות האחרות, שבמקרה כזה, שיש פקק תנועה או חסימה בגלל עבודות בכביש, שמותר להם לעבור ל-443.

שוקי אהרונוב: יש קווים שיש להם גם תחנות בדרך.

רפ"ק רוני לוינגר: ואם מחכה מישהו בדרך?

רפ"ק רוני לוינגר: יש נוסעים שמחכים בדרך.

רפ"ק רוני לוינגר: היו"ר ישראל אייכלר

מדובר על קווים ישירים, שאין תחנות בדרך.

דרור גנון: אבל העבודות שהוא מר עליהן שהיו בלילה, זה היה חפירה של הסלעים שנופלים בצדדים, אחרי אבו גוש לכיוון נווה אילן, משני צדי הכביש.

דרור גנון: זה התבצע רק בשעות מאוחרות, זה לא היה במהלך היום.

ישראל אייכלר: אבל היו שם אלפי אנשים.

דרור גונן: גם בלילה יש שם שוטרים שמכוונים ומסדרים.

ברוך ברנדווין: הפעילו את זה בשעה 9:00, לילה-לילה.

דרור גונן: נופלים שם סלעים ופוחדים שהם יגלשו לכביש, לכן מטפלים בזה מיידית.

ישראל אייכלר: אני יודע.

ישראל אייכלר: שיעשו את המלאכות, אבל אני, כרכב פרטי, עובר לכביש 443 בגלל שאני יודע שיש פקק.

ישראל אייכלר: האוטובוס - צריך לתת לו אפשרות, אם לא הוראה, שבזמן שיש פקקים יעבור ל-443.

דרור גונן: אתה יודע שב-443 בשעות החושך צריך אישורים מיוחדים לנסיעת אוטובוסים.

דרור גונן: יש גם שם מגבלות אחרות, שצריך לפתור אותן.

ישראל אייכלר: צריך להיות תיאום.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, כשעובדים כל הלילה בכביש מספר 1 ירושלים-תל-אביב, מציבים את מי שצריך להציב ב-443 כדי שהאוטובוסים יוכלו לנסוע שם.

ישראל אייכלר: מסכנים האנשים, מאות אנשים חיכו.

ישראל אייכלר: הרב ברנדווין אמר משהו שמאוד חשוב לר עליו - להאריך את התחבורה הציבורית בלילות שמחת בית השואבה.

ישראל אייכלר: אני יודע שבתל-אביב, למשל, יש תגבור בלילות כדי שצעירים לא ייסעו ברכב פרטי אז נוסעים לפעמים כל הלילה.

דרור גונן: יש קווי לילה, אבל הם לא משרתים כל כך את המגזר החרדי, הם משרתים יותר את המגזר הכללי.

ישראל אייכלר: אני שואל אם אפשר לעשות את אותו הר בחגים, כשיש את שמחת בית השואבה.

דרור גונן: בשמחת בית השואבה הכול סגור אנחנו מוציאים את כל התחבורה הציבורית מהצירים, כל הזמן נמצאים ברחובות, הכול חגיגות.

דרור גונן: כיכר השבת סגורה, כל הציר עצמו סגור, גם בבני-ברק סוגרים.

דרור גונן: אני מוכן להגביר רק שאין לי איפה לעבור.

דרור גונן: אנחנו לא יכולים להתנהל בשמחת בית השואבה.

ברוך ברנדווין: בבר-אילן, במקומות האלה, שלא נכנסים באזור כיכר השבת.

דרור גונן: זה רחוק מהחגיגות.

ברוך ברנדווין: אנשים יוכלו ללכת את העשר דקות כדי שתהיה להם תחבורה.

ישראל אייכלר: אני יודע, למשל, שבהושענא רבא בלילה אתם מגבירים את הקו לכותל המערבי במשך כל הלילה.

ישראל אייכלר: אז אפשר לעשות את אותו ר גם בחול המועד, עד 1:00 או 2:00 בלילה.

דרור גונן: קודם כול, יש עד 1:00-12:30 לפנות בוקר.

דרור גונן: ר שני, רוב הציבור שצורך תחבורה ציבורית בשמחת בית השואבה זה דווקא אנשים שמגיעים מבחוץ – מבני-ברק או מקומות אחרים - והפעילות הבין-עירונית היא עד 2:00 בלילה.

ישראל אייכלר: אתם עושים את זה עד 2:00 בלילה בחול המועד?

דרור גונן: כן, עד שאוספים את אחרון הנוסעים.

דרור גונן: אין מצב שמשאירים נוסע.

דרור גונן: אני אישית מסתובב שם בלילות, אנחנו עושים סיורים.

דרור גונן: ר שני, לכל הירושלמים זה במרחק הליכה.

דרור גונן: אם אתה מסתכל על שכונות הצפון - הכול סגור שם בגלל השמחות, הם הולכים ברגל.

דרור גונן: התחבורה העירונית - - -

ישראל אייכלר: לא על זה הוא דיבר.

ישראל אייכלר: הוא דיבר מהשכונות המרוחקות, אני מניח.

ברוך ברנדווין: כמו רמות והמקומות האלה.

ברוך ברנדווין: כולם רוצים להשתתף - - -

דרור גונן: אז אני אביא אותך עד לירמיהו ואז תלך ברגל עוד כברת דרך?

ברוך ברנדווין: למה לא?

ברוך ברנדווין: בין כה וכה זה 67 ו-64.

דרור גונן: אפשר לבחון את זה, אני לא מתנגד.

ישראל אייכלר: אז אולי תכתוב מכתב למר דרור גונן.

ישראל אייכלר: מר הראל אבן, סמנכ"ל הפעלה ברכבת ישראל, איך הרכבת נערכת לקראת חודש תשרי?

הראל אבן: אנחנו נערכים בסידור מיוחד, אנחנו עושים את זה מידי שנה.

הראל אבן: אנחנו נערכים להסיע בין 140,000 ל-150,000 נוסעים בימי חול המועד, גם בימי ערב החג ובימים שאחרי חג.

ישראל אייכלר: יש סיכון שתהיה שביתה בחגים?

הראל אבן: יש כרגע דיון בבית הדין לעבודה בין הרכבת לבין ההסתדרות.

הראל אבן: אפשרות כזאת עלתה.

ישראל אייכלר: אפשר לבקש שהשביתה תהיה אחרי החגים או שדווקא בגלל שהחגים באים צריך לעשות את השביתה?

דרור גונן: אנחנו נערכים עכשיו - בתקווה שלא תהיה שביתה, אבל אם תהיה – בפרישה של 400 אוטובוסים שייתנו גיבוי.

דרור גונן: איחרתי לדון בגלל שעכשיו אנחנו בונים עם מנכ"ל המשרד את התוכנית, שאני מקווה שלא תצא אל הפועל.

ישראל אייכלר: גם אנחנו מקווים, אבל מאיפה אתם לוקחים 400 אוטובוסים?

דרור גונן: מהשוק הפרטי.

דרור גונן: ניתן את השירות בכל מקרה, וזה מתואם עם הנהלת הרכבת.

ישראל אייכלר: מה זה נקרא ביחד?

ישראל אייכלר: ההכנסות מתחלקות?

דרור גונן: זה לא קשור להכנסות.

דרור גונן: אנחנו מבצעים את כל התהליך של פרישת האוטובוסים, הנקודות, הצוות שמכיר את כל התהליך.

ישראל אייכלר: נקווה שלא תהיה שביתה.

ישראל אייכלר: אתם מתגברים את הקווים לחיפה, תל-אביב ולכל המקומות שאליהם אנשים בחגים?

הראל אבן: כן.

הראל אבן: נוסיף רכבות בקווים המרכזיים: בין חיפה לתל-אביב ומודיעין, בין בנימינה לתל-אביב ואשקלון.

הראל אבן: נתגבר בקרונות, בעיקר בימי חול המועד, את הרכבות מתל-אביב לבית-שמש ולירושלים.

ישראל אייכלר: יש רכבת לירושלים?

הראל אבן: כן.

לאה ורון: יש היום רכבת בין ירושלים לתל-אביב, בוודאי.

הראל אבן: דווקא בחול המועד, הקו הזה הוא תיירותי.

ישראל אייכלר: ידעתי שנוסעים לבית-שמש ומבית-שמש לירושלים, אבל מתל-אביב לירושלים - - -

לאה ורון: כבר אין ירידה, פעם ירדו והחליפו רכבת.

לאה ורון: אני חושבת שבמידה רבה ועדת הכלכלה תרמה לכך שיש קו ישיר.

הראל אבן: דווקא בחול המועד יש יותר נוסעים בקו, אנחנו נערכים לכך.

הראל אבן: בנוסף, נפעיל בשבוע הבא, ממש ערב החג, קו רכבת חדש, חשוב מאוד, שיחבר את תל-אביב לחולון, לבת-ים ולמערב ראשון לציון.

הראל אבן: זה קו שצפוי להיות עתיר נוסעים.

לאה ורון: לראשון לציון הקו נפתח היום?

הראל אבן: לא, ביום ראשון הוא ייפתח.

הראל אבן: הקו הזה יפעל בתדירות של כל 20 דקות בשעות השיא.

הראל אבן: הוא צפי להסיע הרבה נוסעים.

הראל אבן: בנוסף לכך, נתגבר את כל מערך השירות של הרכבת הן בתחנות והן בקווים.

לאה ורון: מתי אמור להיפתח הקו החדש ליבנה?

הראל אבן: בחודש ינואר, ליבנה מערב.

ישראל אייכלר: הקו אשדוד-תל-אביב, אתה יודע כמה זמן הנסיעה?

הראל אבן: היום משך הנסיעה הוא כ-40 דקות.

ישראל אייכלר: הרבה אנשים משתמשים בזה?

הראל אבן: יש נוסעים רבים.

ישראל אייכלר: מתי יבוא היום שנרצה לנסוע ברכבת גם כשיש ברירה?

הראל אבן: אני חושב שכבר היום הנוסעים מוכיחים ברגליים שהם נוסעים כשיש ברירה.

ישראל אייכלר: אולי אני מהדור שנסע ברכבת רק כשלא הייתה ברירה, יכול להיות שהשתכללו.

ישראל אייכלר: אני רק רוצה להגיד לך שלא קיבלתי הרבה תלונות בוועדת המשנה לגבי הרכבת הרגילה.

ישראל אייכלר: זה מראה שזה בסדר או שאנשים לא מתעניינים?

הראל אבן: זה מראה שאנחנו כל הזמן משתפרים.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

לאה ורון: אולי הנציג של עיריית ירושלים רוצה לומר משהו?

ישראל אייכלר: בבקשה, עיריית ירושלים.

ישראל אייכלר: אחר כך נשמע את "אגד".

קובי ממליה: העירייה נערכת, כבכול שנה, לחגי תשרי.

קובי ממליה: ההיערכות הזו היא במספר מישורים.

קובי ממליה: אחד, כל חול המועד אנחנו, יחד עם המשטרה, סוגרים את מתחם העיר העתיקה לרכב פרטי באופן טוטלי, מ-7:00 בבוקר ועד 12:00 בלילה, ויש העדפה מלאה לתחבורה ציבורי.

קובי ממליה: זה מגובה בפקחים, זה מגובה בניהול תנועה משותף על-ידי המרכז לניהול תנועה שלנו בכביש בגין, עם נציגי משטרה שם.

קובי ממליה: בחגי תשרי אנחנו מתגברים שם פעולות אכיפה.

קובי ממליה: בנושא האוטובוסים שהעלית, ביצענו תמרור.

קובי ממליה: זו בעיה שקיימת כל השנה.

קובי ממליה: הבעיה היא שכל עוד הנהג בתוך האוטובוס לפקח עירוני אין סמכות לתת דוח, ואז אנחנו נשענים רק על המשטרה, שעובדת לפי קדימויות וסדרי עדיפות של כוח אדם של המשטרה, וזו הסיבה המרכזית - - -

ישראל אייכלר: לא הבנתי.

ישראל אייכלר: כל עוד הנהג בתוך האוטובוס, אז מה?

קובי ממליה: כל עוד הנהג בתוך האוטובוס פקח עירוני לא יכול לתת לו דוח.

קובי ממליה: בהתחלה נתנו, הגענו לבתי משפט, בבתי המשפט היו אומרים שהם בדיוק התכוונו לנסוע והדוחות מתבטלים.

קובי ממליה: היום כל דוח הוא מצולם, לכן הפסקנו לתת דוחות כשהנהג באוטובוס.

קובי ממליה: יש במקום תמרור והוא משולט היטב - האוטובוסים הפרטיים יכולים לעמוד למטה, אסור להם לעמוד שם.

קובי ממליה: אז הם פשוט נשארים באוטובוס, מפעילים את המזגן כמה שעות עד שהקבוצה חוזרת.

קובי ממליה: ללא אכיפה משטרתית אנחנו לא יכולים לעזור שם.

ישראל אייכלר: אפשר לתאם את זה עם המשטרה?

ישראל אייכלר: כי שוטר כן יכול - - -

קובי ממליה: יש תיאום מלא עם המשטרה.

קובי ממליה: אמרתי שנדרש פה כוח אדם משטרתי, בעיקר של מרחב דוד, ומרחב דוד, עם המטלות הנוספות שלו, מקצה כוח אדם כמיטב הבנתו.

קובי ממליה: אותו סיפור זה גם אחרי השער.

קובי ממליה: יש מפרץ, שניתן להוריד ולהעלות את הנוסעים בשגרה באותו מפרץ.

קובי ממליה: הבעיה היא שגם למפרץ הזה נכנסים אוטובוסים פרטיים, וזו הסיבה ש"אגד" מורידה למטה.

קובי ממליה: אם במפרץ הזה יעמוד שוטר וישמור, אז יש תמרורים שזה רק לאוטובוסים בקווי שירות.

קובי ממליה: כל אוטובוס פרטי שנכנס לאותו מתחם אמור לקבל דוח.

קובי ממליה: גם כאן פקח עירוני לא יכול לתת דוח, אלא רק שוטר.

קובי ממליה: גם כאן אנחנו מסתמכים על מרחב דוד בלבד.

קובי ממליה: זה קורה בפועל ברגע שיש שוטר ששומר על המתחם.

ישראל אייכלר: מה עם השילוט בכותל, שיש אוטובוס או אין אוטובוס?

ישראל אייכלר: אמרו לנו מרב הכותל שרק העירייה עוסקת בתמרור.

קובי ממליה: יש פרויקט מקודָם, בשיתוף פעולה מלא עם משרד התחבורה' פרויקט שנקרא "בקרת כניסות".

קובי ממליה: רצינו להלביש על הפרויקט הזה עוד שלט, שזה לא יהיה ממש בקרה של כניסה אלא שלט שייתן מידע בזמן אמת אם האוטובוסים נכנסים או לא נכנסים.

קובי ממליה: כמובן שהעירייה אמונה על הביצוע, אחרי שהנושא קיבל אישור של תכנון ותקצוב של משרד התחבורה.

קובי ממליה: הנושא הזה הוא בשלבים ראשוניים של מחשבה איך עושים את זה, למה עושים את זה, כמה ומתי מפעילים.

קובי ממליה: זה לא צפוי להיות בחגי תשרי הקרובים.

ישראל אייכלר: למה העירייה סוגרת את העיר העתיקה לגמרי, למה לא רק את האזור של שער האשפות?

קובי ממליה: התחלנו את זה לפני ארבע שנים, בשיתוף עם משטרת התנועה.

קובי ממליה: ברגע שהתרנו לרכבים פרטיים להיכנס למתחם העיר פשוט עמדה, הפקקים התחילו הרבה לפני המטה הארצי בצד אחד, בדרך חברון.

קובי ממליה: כל העיר עמדה.

קובי ממליה: אין לרכבים הפרטיים איפה לעמוד שם, חניון קרתא וממילה מתמלאים בשעה 10:00 בבוקר ואז גם הציר הזה נסגר.

קובי ממליה: אין אפשרות להגיע עם רכב פרטי, אם כולם יגיעו עם רכב פרטי לכותל המערכת התחבורתית תקרוס.

קובי ממליה: היא קרסה, וזו הסיבה שהתחלנו להפעיל את ההסדר הזה.

ישראל אייכלר: אולי צריך להודיע יותר לציבור שהעיר העתיקה סגורה.

ישראל אייכלר: אומרים את זה לפעמים ברדיו, אבל צריך להודיע יותר, כי זה גם יגרום לאנשים שבאים מחוץ לעיר לא להיתקע שם.

קובי ממליה: אומרים את זה ברדיו בכל הרשתות כל שעה, יש שילוט לאורך כביש 1, השילוט המתחלף משתנה בחול המועד וכתוב שם: "העיר העתיקה סגורה לכלי רכב.

קובי ממליה: הסעות מחניוני חנה וסע".

קובי ממליה: השנה יש גם את הרכבת, אפשר להשתמש בה גם לחניון הר הרצל וגם לחניון גבעת התחמושת כדי להגיע לאזור.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לך, מר ממליה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לעבור ל"אגד", אבל לפני כן יש לי עוד נושא עם משרד התחבורה – ואני מתנצל בפני אנשי "אגד" - בעניין הרב-קו.

ישראל אייכלר: אין רב-קו משפחתי.

דרור גונן: אין כרטיס משפחתי.

דרור גונן: רב-קו זה רק הפלסטיק שטוענים עליו.

ישראל אייכלר: כן, אין כרטיס משפחתי.

ישראל אייכלר: זה גורם שמשפחה עם ילדים צריכה לקנות לכל אחד בנפרד וכל אחד מאבד בנפרד.

ישראל אייכלר: אפשר לעשות כמה תמונות קטנות על הכרטיס, זו לא בעיה.

ישראל אייכלר: מכסימום שני כרטיסים.

דרור גונן: זו לא הבעיה, אסביר.

דרור גונן: בכל כרטיס יש פרופיל של המשתמש, שמגדיר זכאות להנחה של אותו משתמש, לאחר שהוא זוהה באופן מלא וחתם על התחייבות.

דרור גונן: אי-אפשר להכניס בכרטיס יותר מפרופיל אחד, ככה זה בנוי.

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: צריך לבנות את זה כך, חמישה ילדים זו אותה זכאות, אותו גיל, אותו ר.

דרור גונן: אי-אפשר.

דרור גונן: ניסיתי לעשות משהו אחר.

דרור גונן: העליתי בקשה לוועדת טרכטנברג, במסגרת הניסיון לעודד את השימוש בתחבורה הציבורית, לייצר כרטיס משפחתי.

דרור גונן: למשל, משפחה מעל שלושה ילדים תקבל על כל נוסע נוסף במשפחה הנחה מסוימת, שיהיה גידול בשיעורי ההנחה עד תקרה.

דרור גונן: אז אפשר יהיה לתת הנחה קבוצתית לאותה משפחה או לאותה קבוצה, ויטענו לאותה קבוצה את הכרטיס בהנחה לכל אחד מהכרטיסים.

דרור גונן: אבל אין אפשרות לייצר כרטיס שיש בו מספר פרופילים.

דרור גונן: זה בלתי אפשרי.

ישראל אייכלר: יש בעולם ר כזה, הנחות משפחתיות.

ישראל אייכלר: ראיתי מחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, עבודה מאוד יפה, על הנחות משפחתיות שיש בהרבה מדינות בעולם.

ישראל אייכלר: אתה חושב שמה שהצעת עכשיו זה מעשי?

דרור גונן: מעשי לחלוטין, רק צריך לתקצב את זה.

דרור גונן: כל ההנחות האלה צריכות להיות מתוקצבות מבחינת סובסידיה.

דרור גונן: בשוטף אין לי מאיפה להביא את הכסף הזה, כי אנחנו סגורים בתקציב נתון.

דרור גונן: אם יחליטו להקצות יותר - - -

ישראל אייכלר: לא הרבה יותר זול לעשות משהו טכני – כרטיס שאפשר להעלות חמישה פרופילים עליו?

דרור גונן: אי-אפשר לעשות את זה, מכמה סיבות.

דרור גונן: זו לא רק בעיה של התמונה, זה גם פרופיל.

דרור גונן: קודם כול, זה כרטיס שיכול לעבור מנוסע לנוסע, וזה אסור.

ישראל אייכלר: למה מנוסע לנוסע?

ישראל אייכלר: רק הנוסעים שתמונתם נמצאת על הכרטיס.

ישראל אייכלר: יש מקום לחמש תמונות, אין שום בעיה.

דרור גונן: זה מורכב.

ישראל אייכלר: לא אכפת לי שזה מורכב, העיקר שזה יסודר.

דרור גונן: זה בלתי אפשרי גם מבחינה - - -

ישראל אייכלר: זה ממש עוול לאזרחים.

ישראל אייכלר: עד היום יש לו כרטיסייה משותפת, והיום שוללים את זה.

דרור גונן: הוא יכול גם היום, אין שום בעיה.

ישראל אייכלר: הוא יכול לנסוע בכרטיסייה, אבל זה יעבור לרב-קו.

ישראל אייכלר: הוא צריך לעבור מהאוטובוס לרכבת.

דרור גונן: אין בעיה.

דרור גונן: למשל אני, כאזרח רגיל, יש לי כרטיסייה.

דרור גונן: אני עולה לאוטובוס ומבקש מהנהג שינקב לי שלושה ניקובים והוא עושה את זה.

דרור גונן: הוא יוריד לי שלושה ניקובים, אין בעיה.

ישראל אייכלר: ימשיכו למכור כרטיסים רגילים?

דרור גונן: לא, אפשר לעשות את זה ברב-קו.

ישראל אייכלר: אז אנסה להתעדכן, כי לא הבנתי שהרב-קו זה ר שעושים חורים.

דרור גונן: לא, הוא מנקב וירטואלית.

דרור גונן: הוא מוריד מסך כל הנסיעות.

ישראל אייכלר: ואם אני עולה עם חמישה ילדים, מה אעשה אתם?

דרור גונן: אתה יכול להוריד חמישה תיקופים – זה נקרא תיקוף.

ישראל אייכלר: אבל הגברת אומרת נכון, תעריפי ילדים שונים מאשר מבוגרים.

דרור גונן: המבוגר יטעין כרטיס רגיל וינקב את הכרטיס הרגיל.

דרור גונן: אם הילד עולה אתך ויש לו כרטיס - - -

ישראל אייכלר: ילד אחד יכול להיות לתקף לילדים אחרים?

דרור גונן: כעיקרון כן.

ישראל אייכלר: אז אולי זה צריך להיות הפתרון.

ישראל אייכלר: חייבים למצוא פתרון, זו הוצאה גדולה מאוד למשפחה.

דרור גונן: אני יודע, אבל מצד שני ההנחה היא פרסונלית ואנחנו לא רוצים, חלילה, שמישהו אחר ישתמש בהנחה שלא בהתאם לזכאות שלו.

דרור גונן: ניקח לדוגמה את הרכבת.

דרור גונן: הרכבת פותחת דלתות, אין לה נהג, היא לא יודעת אם מי שעלה עם הכרטיס הוא באמת בעל הכרטיס, אלא אם כן היא מפעילה פקחים.

דרור גונן: זו בעיה, אתה יכול לעודד אנשים לעשות פעילות שהיא לא ראויה.

דרור גונן: זה מצד אחד.

דרור גונן: מצד שני אנחנו מבינים שיש את הזכות לאבא לקחת את הילדים שלו ולנקב עליהם.

ישראל אייכלר: זו לא זכות.

ישראל אייכלר: זה פשוט יקר יותר, זו חובה.

ישראל אייכלר: אתה אומר שאתה מזכה אותו, אבל אתה מחייב אותו.

דרור גונן: חוקית, אם לילד אין כרטיסייה האבא משלם מחיר מלא.

דרור גונן: רק הילד זכאי לכרטיסייה.

ישראל אייכלר: אבל אתה גורם שלא יהיה לו כרטיס, זה מה שאני טוען.

דרור גונן: לא, אנחנו לא גורמים כלום.

דרור גונן: קודם כול, אנחנו מעודדים את זה שלכל הילדים יהיו כרטיסים חכמים.

דרור גונן: למה שלילד לא יהיה כרטיס חכם?

דרור גונן: כמו שהוא מחזיק את הכרטיסייה בכיס הוא יחזיק כרטיס חכם בכיס.

ישראל אייכלר: כן, אבל הוא מחזיק כרטיס שיש לו עלות, ואנחנו יודעים שילדים מאבדים כרטיסים באופן קבוע.

דרור גונן: אם הוא יאבד את הכרטיס ננפיק לו אחר.

ישראל אייכלר: צריך למצוא לזה פתרון.

ישראל אייכלר: אני יודע שזו בעיה.

שוקי אהרונוב: גם אם הוא מאבד את הכרטיס, הוא מגיע לנקודת הביקורת – אם זה "אגד" או רכבת – הוא נותן את תעודת הזהות והוא מקבל חזרה כל מה שאיבד.

דרור גונן: הוא מקבל את הניצול שנשאר לו בכרטיס, מה שבנייר הוא לא יקבל.

ישראל אייכלר: זה ר חשוב מאוד מה שאתם אומרים, צריך לפרסם את זה.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, אם אדם איבד כרטיס הוא יכול להזדכות על כמה שנשאר לו.

דרור גונן: הוא לא מזדכה, הוא מקבל כרטיס טעון.

שוקי אהרונוב: הוא משלם על הכרטיס החדש ומקבל את הזיכוי שנשאר לו בכרטיס הקודם, ומישהו אחר לא יכול להשתמש בכרטיס הזה.

ישראל אייכלר: אז תודה רבה בעניין הזה.

ישראל אייכלר: עכשיו ל"אגד".

ישראל אייכלר: איך אתם נערכים?

ישראל אייכלר: נתחיל מהצפון.

שוקי אהרונוב: אר על הקווים הבין-אזוריים.

שוקי אהרונוב: "אגד" מגייסת את כל כוח האדם שיש לה בחודש תשרי, מראש השנה והלאה.

שוקי אהרונוב: כל הקווים מעובים בגלל החיילים, וזה יוצר לחץ עצום על האזרחים הרגילים.

שוקי אהרונוב: אנחנו מנסים לקבל מהפיקודים דיווחים מתי ואיפה הם מנסים להוריד את החיילים – בבקעת הירדן, בית שאן, מחניים, הנקודות הקשות – והם מנסים ולעדכן אותנו, פחות או יותר.

שוקי אהרונוב: אבל זה דינמי, זאת אומרת אם הצבא בכוננות אז כל מה שדיברתי אתו ביום רביעי כבר לא מתאים ליום שישי, אבל יש דיאלוג בינינו לבין הצבא ומנסים לעזור אחד לשני.

ישראל אייכלר: גם אתם שוכרים חברות אחרות כדי לתגבר את הקווים, כמו שדיבר דרור?

דרור גונן: מפעילים את החברה לפיתוח גוש עציון בתגבור של ממוגנים בעיקר, וגם אוטובוסים רגילים.

ישראל אייכלר: אז אולי כדאי שגם "אגד" יוכל להוסיף אוטובוסים בשעות העומס מחברות פרטיות, ולא רק כשיש שביתה ברכבת?

דרור גונן: הוא לא צריך באופן עקרוני.

דרור גונן: המערכת די משומנת ויש להם בדרך כלל מספיק אוטובוסים שנותנים את המענה.

דרור גונן: רק במקומות שאי-אפשר להוסיף אוטובוסים ממוגנים הם לוקחים תגבור מחברות לפיתוח.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לך, דרור, אנחנו יושבים פה במקום ממוזג ודי נוח, נעים לשמוע אותך.

ישראל אייכלר: אבל אחרי כל חג אני חש שאנשים עומדים בשמש וזועקים וגם בלילות, ואני מקבל טלפונים.

ישראל אייכלר: יש קריסה כמעט קבועה, ואתה אומר לי שיש מספיק אוטובוסים ולא צריך להוסיף עוד חברות.

ישראל אייכלר: אין מספיק אוטובוסים כל שנה וכל חג.

ישראל אייכלר: אולי צריך למצוא משהו?

דרור גונן: זה לא שאין מספיק אוטובוסים אלא שלפעמים יש ביקושים שאינם צפויים.

ישראל אייכלר: על זה אני מר אתך.

דרור גונן: מניסיון של הרבה שנים – ואתה יודע שאנחנו מנהלים פה תהליך שדרוג של כל המערך החרדי, אני באופן אישי מפעיל את זה - - -

ישראל אייכלר: דרך אגב, זה לא נושא חרדי, פשוט יש הרבה חרדים שאין להם רכב פרטי ולכן זה נשמע ככה.

דרור גונן: זה בעיקר נושא חרדי.

דרור גונן: קודם שאלת אותי, למשל: איך ההיערכות שלכם לערב החג?

דרור גונן: פעם ישבתי עם כמה מתכננים ושאלתי איך אנחנו בונים את זה.

דרור גונן: בא יועץ חרדי אחר, שלא נמצא פה כרגע, ואמר לי: המשחק מאוד פשוט - - -

ישראל אייכלר: אגב, הוא הוזמן ולא בא.

דרור גונן: אם אנחנו מרים על אותו אחד.

דרור גונן: הוא אמר לי: זה מאוד פשוט, הסבתא החרדית בבני-ברק אומרת לילדים: אתם לא נכנסים אליי הביתה עד חצי שעה לפני כניסת החג.

דרור גונן: היא עסוקה בהכנות.

ישראל אייכלר: לא, הוא טעה.

ישראל אייכלר: הבת אומרת לאמא: אני לא רוצה להכביד עלייך, לכן אני באה - - -

דרור גונן: אוקיי, אפשר לקחת את זה מהצד השני.

דרור גונן: אז מה שקורה, שעה וחצי, שעתיים, שלוש שעות לפני כניסת החג אתה פתאום מקבל כמות אדירה של אנשים שמחכים בתחנות.

דרור גונן: אתה אף פעם לא יודע לצפות בדיוק את השעה, אז אתה מכין ארסנל של אוטובוסים, אבל אתה גם משחרר אותם כי אנשים באים.

דרור גונן: הם לא ממלאים את האוטובוסים, אבל אתה משחרר כי זה שירות תחבורה ציבורית.

דרור גונן: צריך להבין, אנחנו מפעילים שירות תחבורה ציבורית, לא הסעות פרטיות.

דרור גונן: אנחנו מנסים להתגמש במכסימום, אבל אנחנו חייבים לשמור על המרכיבים של התחבורה הציבורית.

דרור גונן: בסוף זה שרצה לנסוע בשעה 1:30 צריך לנסוע ב-1:30, הוא לא צריך לחכות לאלה שיבואו ב-2:00.

ישראל אייכלר: יש לי הצעה אחרת, נרשה לחברות פרטיות להיכנס לשוק ולא נצטרך לחכות לתחבורה הציבורית.

דרור גונן: בשביל להיכנס לשוק התחבורה הציבורית צריך לעמוד בתנאים מסוימים.

דרור גונן: לא כל אחד יכול להפעיל תחבורה ציבורית.

ישראל אייכלר: נכתיב תנאים שיאפשרו.

ישראל אייכלר: מה שאתם עושים היום זה שאתם מכתיבים תנאים שלא מאפשרים לחברות פרטיות - - -

דרור גונן: למה לא מאפשרים?

דרור גונן: זה לא מדויק מה שאתה אומר.

ישראל אייכלר: מצד שני, אתה אומר שאתה לא רוצה לשכור חברות פרטיות כי יש מספיק אוטובוסים.

ישראל אייכלר: אני, כחבר כנסת, ואתה, כמשרד תחבורה, חייב לספק תחבורה ציבורית לפי מה שהציבור רוצה.

ישראל אייכלר: אתה לא צריך לחנך את הציבור מתי לצאת ומתי לבוא.

דרור גונן: לא אמרתי שאני מחנך מישהו, הגדרתי את הבעיה.

דרור גונן: המפעילים מעמידים את מכסימום האוטובוסים.

דרור גונן: יותר מזה, ל"אגד" ספציפית יש את כל הפעילות של האוטובוסים הבין-עירוניים, 85% מהם עוברים לשירות המגזר החרדי בימי שישי ושבת, אתה יודע את זה.

דרור גונן: רוב הציבור הכללי לא משתמש כמעט בכלל.

דרור גונן: מפעילי התחבורה הציבורית הפרטית האחרים, שנכנסים במסגרת התחרות בתחבורה הציבורית, מתגברים עם כמות אדירה של קבלנים.

דרור גונן: ראה "סופרבוס", כדוגמה, ווזה לא מספיק.

דרור גונן: אתה גם צריך להבין שלשוק הפרטי לא שווה, מכל מיני סיבות, להעמיד אוטובוס.

דרור גונן: על אוטובוס עם תיירים הוא מרוויח יותר מאשר להסיע נסיעה אחת של תחבורה ציבורית.

דרור גונן: זה יותר מורכב ממה שזה נראה מבחוץ.

ישראל אייכלר: לי נראה שהחברות מתעשרות, שהאנשים לא נוסעים בחינם, משלמים הון עתק, משלמים מחירים טובים.

ישראל אייכלר: כל אדם פרטי שיש לו אוטובוס היה שמח מאוד לנסוע בקווים האלה בשעות הקשות, כך שיש פה שני צדדים.

ישראל אייכלר: אני מקבל כל מה שאמרת כנכון, אני לא מכחיש את מה שאתה אומר, אני רק אומר שמחובתנו להתמודד עם המציאות ולא לנסות לשנות מציאות כי לא נצליח לשנות אותה אלא להשאיר אנשים ברחוב.

דרור גונן: אנחנו מתמודדים, הכנסנו מפעילים חדשים.

ישראל אייכלר: הבאת כדוגמה את ביתר עלית.

ישראל אייכלר: מצוין.

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: כי יש שם אדם שלא אכפת לו להביא עוד חברות ועוד חברות, כמה חברות שצריך בשעות - - -

דרור גונן: מה זה לא אכפת לו?

דרור גונן: זה כתוב במכרז שלו.

דרור גונן: הכנסתי לשם 5,000 תגבורים.

ישראל אייכלר: הוא לא מפסיד, ויש תחבורה מצוינת.

ישראל אייכלר: באותה ביתר, אני לא יודע אם אתה זוכר, במכרז הקודם היה סבל נוראי לאלפי אנשים.

ישראל אייכלר: מה זה מראה?

ישראל אייכלר: שעם רצון טוב אפשר לפתור בעיה תחבורתית כמעט בכל מקרה.

ישראל אייכלר: לא נתתי אפשרות לחברות האחרות לר, אז אני מודה לך.

ישראל אייכלר: אני מקווה מאוד שתהיה גמישות, כמו שאמרת, שאפשר יהיה להוסיף עוד חברות.

דרור גונן: אפשר.

דרור גונן: ב-1 בנובמבר - - -

ישראל אייכלר: אני רוצה שאחרי החג, בעזרת השם, כמו אחרי ל"ג בעומר, שחשבנו שבל"ג בעומר חייבת להיות קריסה וברוך השם אחרי ל"ג בעומר באנו ובירכנו, מאוד אשמח שנוכל לבוא אחרי החג ולברך את משרד התחבורה, את "אגד" ואת חברות התחבורה כולן על ההצלחה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לתת לחברת "נתיב אקספרס" את רשות הדיבור.

ישראל אייכלר: איפה אתם מובילים?

נאיף דעקה: אנחנו מפעילים רק קו אחד, הפעילות שלנו קטנה בהרבה משל "אגד" ו"דן".

ישראל אייכלר: איפה אתם עובדים?

נאיף דעקה: אנחנו עובדים בקו נתניה-בני ברק.

ישראל אייכלר: ואתם מצליחים לספק - - -?

נאיף דעקה: כן.

נאיף דעקה: אנחנו בקשר עם משרד התחבורה ועם הקהילה החרדית ואנחנו מתגברים בתקופת החגים.

דרור גונן: שם יש בעיה אחרת, ושם אתה אולי יכול לעזור, בקריאה לפחות.

דרור גונן: אתה יודע שבבני-ברק אין תשתיות של תחבורה ציבורית, וזאת עיר מוטת תחבורה ציבורית.

דרור גונן: אנחנו לא מצליחים לייצר מסופים, חניות תפעוליות.

דרור גונן: אנחנו חונים שם ברחובות, חונים בכבישים.

דרור גונן: החברה הזאת, שרוצה לתגבר קצת, אין לה איפה להעמיד את האוטובוסים, ויותר גרוע, יש גם תקופות שהעירייה מתעצבנת ונותנת להם דוחות על זה שהם עומדים.

שוקי אהרונוב: גם לנו.

דרור גונן: גם ל"אגד" הם נותנים וגם לאחרים.

דרור גונן: זה מצב כאוטי, שהמגזר החרדי לא דואג לעצמו.

דרור גונן: יש פה בעיה שורשית.

ישראל אייכלר: נעביר את הבקשה שלך לראש העיר בני-ברק.

ישראל אייכלר: אני חושב שכבר שנים, עוד לפני שהייתי בכנסת, אני שומע את הטענה הזאת, שבבני-ברק אין מסופים.

ישראל אייכלר: אבל נדמה לי שיש מקום ליד מגדל המים, לא?

דרור גונן: זו אחת מנקודות היציאה שאנחנו עושים.

דרור גונן: היציאות המהירות בחגים - - -

ישראל אייכלר: אולי לרב רודיך יש בשורה בעניין?

יצחק רודיך: בזמנים מיוחדים מגדל המים עובד בתיאום מלא עם משרד התחבורה ובאישור של משרד התחבורה.

יצחק רודיך: זה עבר בתקופת בין הזמנים בקווי הצפון.

יצחק רודיך: ליד מגדל המים יש עוד נקודה של סמינר, 300 מטר משם, שקווי הדרום עבדו משם.

יצחק רודיך: לדוגמה, במוצאי ראש השנה, מדובר ב-500 אוטובוסים שנכנסים בתוך שעה-שעה וחצי.

דרור גונן: וזה רק שלכם.

יצחק רודיך: אני מר על אוטובוסים.

יצחק רודיך: להכניס עוד 500 אוטובוסים לרחובות רבי עקיבא, חזון איש ועזרא, זה כמו להנחית כמה מטוסים בתוך בני-ברק.

יצחק רודיך: אין אפשרות להפעיל תחבורה ציבורית בזמנים כאלה בעיר הזאת ב-100%.

ישראל אייכלר: אבל הפתרון שנתת עכשיו מצוין - להוציא החוצה.

יצחק רודיך: לצד התפעול הרגיל של המסלול הרגיל, כדי לא לפגוע בלקוחות שעומדים בציר הרגיל, אנחנו מוציאים את הקווים 402 ו-350, לאשדוד ולירושלים, ממגדל המים בשעות שבהן אנחנו יודעים שיש עומס, על מנת לתת מענה לרחוב עזרא, שהוא הרחוב החסום ביותר.

יצחק רודיך: בזמן האחרון הקימו שם איי תנועה לבטיחות, אבל אם עומד אוטובוס בתחנה זה יוצר - - - במוצאי ראש השנה האחרון, לפני שה, היה פקק של משהו כמו 150 אוטובוסים שעמדו מוויז'ינץ כמעט עד "דובק".

ישראל אייכלר: זאת אומרת, אנחנו אשמים שהאזרח המסכן עומד סובל.

ישראל אייכלר: מה שאנחנו מספרים אחד על השני – העירייה על "אגד" - - -

יצחק רודיך: אנחנו לא מרים על העירייה, אנחנו גם לא יכולים להאשים את אלה שבנו את העיר והתאימו אותה לסוס ועגלה ולא לאוטובוסים של חברות פרטיות.

יצחק רודיך: צריך להבין שאי-אפשר למחוק את העיר ולבנות אותה מחדש, אבל צריך לעשות את המכסימום במינימום שקיים.

יצחק רודיך: אין את האפשרויות הטובות ביותר, אבל אפשר לתת את האפשרות הפחות גרועה.

יצחק רודיך: לגבי רחוב עזרא, צריך להבין שמגיעות כמויות – וקודם דרור הזכיר את חסידות ויז'ניץ.

יצחק רודיך: יוצאים כמה אלפי חסידים בשעה-שעה וחצי, כשהאוטובוס כל שלוש-ארבע דקות יכול להיכנס לתחנה.

יצחק רודיך: תוך חמש עד עשר דקות הרחוב נחסם באנשים וגם האוטובוסים עומדים במקום.

יצחק רודיך: זאת גם הבעיה שאנחנו רואים בירושלים.

יצחק רודיך: אם נגיע למוצאי ראש השנה בירושלים, ציר בר אילן כולו, מעתירות מדע, מלא אוטובוסים.

יצחק רודיך: גור, בלי עין הרע, זה למעלה מ-10,000 איש; בעלז – אותו ר.

יצחק רודיך: מדובר על למעלה מ-600 אוטובוסים שעובדים רק מירושלים במוצאי ראש השנה, אין אפשרות תשתיתית להוציא את כל האנשים בו-בזמן, ופה נוצר החיכוך בין - - -

ישראל אייכלר: דווקא הדוגמה של בעלז, שיוצאת ישר להר חוצבים, כביש 9, זה ר גדול מאוד.

יצחק רודיך: דרור העלה את זה ואני מדגיש את זה - לצד המסלול הרגיל, אנחנו מזהים את המוקד של גור ושמים אוטובוסים בצד השני של בר אילן כדי להוציא את האנשים דרך כביש 9.

יצחק רודיך: אנחנו לוקחים את אזור בעלז, ממקדים אותו כמוקד וקווים 402 ו-450 יוצאים משם.

יצחק רודיך: עתירות מדע אותו ר, הכניסה לעיר אותו ר.

ישראל אייכלר: אי-אפשר לעשות בבני-ברק אותו רעיון?

ישראל אייכלר: אולי דרך הפארק הלאומי, דרך תל-השומר?

דרור גונן: שם יש בעיות עם רמת-גן, אני לא רוצה להיכנס לצרות שיש לנו.

דרור גונן: רמת-גן לא נותנים לנו לעמוד אפילו ליד קניון איילון כי זה לטובת בני-ברק.

דרור גונן: יש לנו הרבה צרות.

יצחק רודיך: האוטובוסים שיוצאים ממגדל המים באמת עוברים, הם לא נכנסים - - -

ישראל אייכלר: כתוב בתורה: לא ייתן לך אדום לעבור בגבולו.

ישראל אייכלר: הוא רק ביקש לעבור.

דרור גונן: אתה יודע שבני-ברק חסמו לרמת-גן את היציאה - - - יש הרבה בעיות אחרות.

דרור גונן: אני לא רוצה להיכנס לזה, זה לא העניין.

יצחק רודיך: הרב אייכלר, הרעיון שאתה מעלה הוא רעיון נכון והוא עובד בשטח.

יצחק רודיך: כלומר, אלה שיוצאים ממגדל המים באמת לא נכנסים לבני-ברק אלא חוצים לכיוון צומת אלוף שדה ולא נכנסים לרחוב עזרא.

יצחק רודיך: זה ר שעובד במשך כל הזמן.

יצחק רודיך: אני רוצה להתייחס לנושא של הסליחות ולנושא של הכותל המערבי.

יצחק רודיך: הנושא של סליחות, כמו שאמרנו, השנה הוא דומה לשנה שעברה.

יצחק רודיך: כולנו יודעים גם מתי יוצא מוצאי שבת של סליחות בעוד חמש שנים, זה לא ר שקשה לדעת.

יצחק רודיך: מבחינת ההיערכות גם במוצאי שבתות – ואני לא מר רק על גור אלא גם על חסידות צאנז בנתניה וגם על בעלז, שמקבלים 30 אוטובוסים של קו 450 שעוזבים את אשדוד לכיוון ירושלים ב-4:00 בבוקר וגם קו 402 – אותו ר החזרה.

יצחק רודיך: רק שהחזרה נופלת על יום ראשון, שהוא יום מאוד עמוס, עם הרבה חיילים.

יצחק רודיך: דרור אמר נכון, שבמצב הקיים משתדלים לא לפגוע בשירות הקיים, לתמרן בכזה יום, שהוא יום קשה, בין הביקוש החריג לכמות הביקוש הקיימת בקו כזה או אחר.

יצחק רודיך: אנחנו מנסים לתמרן ועושים את מה שאפשר, אני מאוד מקווה שבעזרת השם אנחנו נצליח.

יצחק רודיך: לגבי הכותל המערבי – בסוכות הכמות של קווי 2 ו-1 זה אוטובוס מפרקי שיוצא לכיוון הכותל כל דקה או שתי דקות.

יצחק רודיך: בסוכות לא עומדים אוטובוסים של תיירים - המשטרה לא מאפשרת להם להיכנס - אבל יש שרוול של 60-50 אוטובוסים שעומדים משער האשפות שמאלה עד לשער האריות למטה.

יצחק רודיך: מדובר בכמות של מאות אלפים אנשים שמגיעים, בעיקר בלילות.

יצחק רודיך: ברכת הכוהנים, אני לא יודע אם אנשים יודעים מזה – בלי לפגוע ברב ברנדווין – זה כבר מושג.

יצחק רודיך: הלילות, מה שקורה ב"מנחה" ו"מעריב" בלילות בכותל המערבי, הכמות עוברת את ברכת הכוהנים היום.

יצחק רודיך: זאת אומרת, כל לילה, בפרט ביום האחרון של חול המועד, מדובר בכמות של 150,000 עד 200,000 איש שמגיעים לכותל מכל הארץ.

יצחק רודיך: הצריכה של תחבורה ציבורית זו צריכה אדירה, שגם עוברת את הכמות של הלחץ של ל"ג בעומר.

יצחק רודיך: בשביל לאפשר להוציא את האנשים בתשתית הקיימת, שזה מסלול אחד של אוטובוס, אנחנו מזרימים – בשיתוף עם המשטרה ועיריית ירושלים - שמונה מפרקיות, שאותן אפשר להכניס בקיבולת של הכביש.

יצחק רודיך: שמונה-שמונה יוצאים כל חמש דקות, וכשיוצאות המפרקיות לא נראה שבכלל היה שם אוטובוס בשעה האחרונה.

ישראל אייכלר: אם זה כל כך הרבה אנשים, למה לא לפתוח את כל הדלתות וכל הזמן לזרום, כל דקה?

יצחק רודיך: פותחים את כל הדלתות.

יצחק רודיך: אין אפשרות טכנית.

יצחק רודיך: יש מבקרים שעומדים וממלאים כל אוטובוס.

יצחק רודיך: נפתחות בערך 20 דלתות לשלוש דקות וכשיוצאים האוטובוסים זה נראה שלא היו אוטובוסים מרוב אנשים שמגיעים.

דרור גונן: אני מציע לך לבוא לברכת הכוהנים הקרובה.

דרור גונן: אתה תראה את זה מקרוב.

ישראל אייכלר: כבר הרבה שנים לא הייתי בברכת הכוהנים, כי אני חושב שאלה שגרים מחוץ לעיר יש להם זכות לבוא.

ישראל אייכלר: אני יכול לבוא כל השנה ובאמצע הלילה, ואני לא צריך להעמיס עוד בן-אדם.

ישראל אייכלר: פשוט משיקול זה אני לא הולך לשם.

ישראל אייכלר: לפעמים אני נוסע בחול המועד בלילות לכותל.

ישראל אייכלר: אני נוסע בתחבורה ציבורית כי ברכב פרטי לא שייך להגיע לשם, ואני רוצה להגיד לך שב-1:00 בלילה זה זורם.

ישראל אייכלר: אבל היה מקרה בשנה שעברה, שאני חייב לר עליו גם עם נציג המשטרה.

ישראל אייכלר: העיר נחסמה - - -

יצחק רודיך: ברשותך, הרב אייכלר, עוד משפט לגבי יום כיפור.

ישראל אייכלר: אתן לך, אבל אני רוצה להגיד את זה.

ישראל אייכלר: שלחו את המכוניות לוואדי ג'וז, סכנת נפשות.

ישראל אייכלר: בשנה שעברה זה היה בדיוק ברמדאן ויש איזו מאפייה שם, והכול היה חסום.

ישראל אייכלר: כל האנשים מהכותל המערבי – השוטרים שחסמו במקום צדקו, כי לא הייתה אפשרות להעביר לכיוון שער יפו.

ישראל אייכלר: אז כולם ירדו למטה וכיוון שער שכם היה חסום, במוזיאון רוקפלר היה חסום.

ישראל אייכלר: אפשר היה לנסוע רק דרך ואדי ג'וז.

ישראל אייכלר: חשבתי: ריבונו של עולם – אני לא רוצה להגיד את זה בשידור חי – מה יכול היה לקרות, כשהכול חסום.

ישראל אייכלר: מה שלא יקרה, אין לשירותי ההצלה איך להגיע, לא משער שכם, לא משער יפו ולא מוואדי ג'וז.

ישראל אייכלר: איך אפשר למנוע מצב כזה?

ישראל אייכלר: לגרום שהכול יזרום.

יצחק רודיך: אני יכול להתייחס בקטע של התחבורה הציבורית.

יצחק רודיך: כמו שאמרתי לגבי בני-ברק, את העיר העתיקה ואת הכבישים שם, למרות שמשרד התחבורה ערך לא מעט דיונים גם עם המפעילים וגם עם עיריית ירושלים לגבי הרחבת התשתיות במקום, לא שייך לשנות התוואי הקיים.

יצחק רודיך: אני אמנם לא דובר המשטרה, אבל בלחץ שיש להם, להעביר 100,000 איש מהכותל, ברמת הבטיחות הקיימת, ברמת הביטחון, זה מבצע מאוד מורכב.

יצחק רודיך: לגבי הכותל, התכיפות של התחבורה הציבורית והאפשרויות לפתרון הן מעטות.

יצחק רודיך: עושים את המכסימום, אני חושב שמשתפרים מפעם לפעם.

יצחק רודיך: אני לא רוצה להעלות את רף הציפיות, אני לא רואה פתרונות רבים בנושא הכותל המערבי.

יצחק רודיך: מי שנוסע לכותל המערבי צריך להבין שהוא נוסע יחד עם עוד 100,000 איש וזה לוקח זמן לצאת משם.

ישראל אייכלר: אולי אפנה בקשה אישית לתושבי ירושלים: תנו לתושבי שאר הארץ לבוא לכותל המערבי בימי החגים.

ישראל אייכלר: אנחנו נבוא באמצע הלילה, לא נורא.

ישראל אייכלר: אנחנו לא גרים רחוק, אולי קצת נווסת את העומס לפי שעות.

יצחק רודיך: אני מקווה שבגלל הקריאה לא יהיו לנו אוטובוסים ריקים.

ישראל אייכלר: אל תדאג.

יצחק רודיך: השנה אנחנו מתחילים את השירות במוצאי יום כיפור מעט יותר מאוחר, בשעה 20:30, בגלל היציאה של הצום.

יצחק רודיך: כמובן, אנחנו עושים את זה באישור משרד התחבורה.

יצחק רודיך: צריך להבין שרוב הנהגים צמים.

יצחק רודיך: לדעתי, רוב רובו של העם צם, זה לא משנה אם הוא שומר מסורת או לא שומר מסורת, אם הוא דתי או לא דתי.

יצחק רודיך: רוב הנהגים צמים, ומוצאי יום כיפור זה זמן מאוד עמוס.

יצחק רודיך: ביום כיפור באמת לא נוסעים, אבל בערב יום כיפור ומוצאי יום כיפור נוסעים.

יצחק רודיך: בשעה הראשונה יוצאים מירושלים למעלה מ-200 אוטובוסים, בעיקר מאזור בעלז וגור.

יצחק רודיך: אנשים גומרים את הצום בשעה 6:00 בערב – השנה זה מסתיים אפילו לפני – ולא מבינים למה שעתיים וחצי אין אוטובוס.

יצחק רודיך: אנשים צריכים להגיע מבית הכנסת, לעשות הבדלה, להגיע לחניון, לקחת אוטובוס ולעלות לירושלים.

ישראל אייכלר: אני חושב שכן מבינים.

יצחק רודיך: אוקיי.

יצחק רודיך: אז אני חושב שצריך בקטע הזה סבלנות ונקווה שבעזרת השם התוכנית ימומשו.

ישראל אייכלר: תודה רבה לך, הרב יצחק רודיך.

ישראל אייכלר: מר גיל ויטמן, ראש תחום תכנון תנועה בחברת "דן", בבקשה.

גיל ויטמן: כמידי שנה אנחנו נערכים בחברת "דן" לקראת חגי תשרי.

גיל ויטמן: בעבר הייתה לנו פעילות מאוד כבדה בציר של ירושלים-תל-אביב, כי חלקנו את הקווים 400 ו-402 עם "אגד".

גיל ויטמן: השנה אנחנו מתרכזים בקו 400, שנוסע מבני-ברק לירושלים, ויש לנו את הקווים הנוספים שהם 292 ו-92 מפתח-תקווה לבני-ברק וקו 354 מבאר-יעקב לבני-ברק.

גיל ויטמן: מובן שהפעילות המקומית שלנו בתוך העיר בני-ברק, של הקווים העירוניים, תיעשה על-פי הצרכים, כמו בכל שנה.

גיל ויטמן: נוסעים בתוך העיר, בהתחשב במאסה האדירה של הרכבים הבין-עירוניים והפקקים שהעיר הזאת טומנת בחובה לקראת החגים הקרובים.

ישראל אייכלר: אין לכם תגבור בתל-אביב בחודש תשרי?

גיל ויטמן: אתה מר על המגזר החרדי?

ישראל אייכלר: לאו דווקא המגזר החרדי.

גיל ויטמן: בתל-אביב, כמו שדרור אמר, יש הפעלת קווי לילה בחול המועד ובסופי שבוע.

גיל ויטמן: מעבר לזה התחבורה היא די שגרתית, בהתייחס לאירועים שהעירייה עצמה עושה לטובת הציבור.

ישראל אייכלר: אני מנצל את העובדה שאתה מר אתי ואנחנו יושבים בוועדה לתחבורה ציבורית.

ישראל אייכלר: היו פה הרבה תלונות על עניין הרפורמה.

ישראל אייכלר: איך התרגלתם לרפורמה בגוש דן?

גיל ויטמן: אסיים את הנושא של חגי תשרי ונעבור לנושא של הארגון מחדש.

גיל ויטמן: כאמור, התחבורה מאוד קשה בבני-ברק.

גיל ויטמן: להפעיל תחבורה עירונית בתוך בני-ברק בתקופת החגים זה ר שהוא מאוד קשה.

גיל ויטמן: כמו שהחברים מ"אגד" אמרו, הם מפעילים קווי מיוחדים לטובת התגבורים לירושלים, ברחוב עזרא, נחמיה, הרב ש"ך ורבי עקיבא, שמאוד מקשים על הפעילות הסדירה של הקווים העירוניים.

גיל ויטמן: במקביל אנחנו גם מתגברים את הקווים לטובת שמחת בית השואבה, בחול המועד סוכות לאנשים שנוסעים לפתח-תקווה וחזרה, עושים התאמת שירות בהתאם.

גיל ויטמן: כמובן, שגם בקו 400 נעמיד מפקחים וסדרנים לאורך הצירים, וככל שנמצא לנכון לתגבר ושיהיו פיקים שצריך לתגבר את הקווים – נתגבר את הקווים בהתאם.

ישראל אייכלר: בציר ז'בוטינסקי נדמה לי שיש לכם קווי תחבורה ציבורית פנויים, מפתח-תקווה עד תל-אביב.

ישראל אייכלר: אז אולי אתם יכולים לתגבר את הקווים האלה, שזה יפצה קצת על העומסים בתוך הערים.

ישראל אייכלר: אולי תפרסמו שקשה לכם בכל הצירים שמניתם, ותוציאו אנשים החוצה אל ציר ז'בוטינסקי ושם אתם זורמים.

גיל ויטמן: יש תחבורה עורקית שנוסעת שם לאורך הציר.

גיל ויטמן: הקיבולת היא בסדר, אנחנו מתגברים שם בהתאם.

גיל ויטמן: אין שם שום בעיה.

ישראל אייכלר: אז עכשיו לנושא הרפורמה בגוש דן, שהיו לנו בוועדת הכלכלה הרבה תלונות עליה.

גיל ויטמן: עברנו תהליך מאוד-מאוד קשה בשנה האחרונה, מאוד-מאוד מורכב,ש לא יודע אם נעשה באיזוזהי מטרופולין בעולם בתקופה קצרה של הפעלה.

גיל ויטמן: אני לא מר על דיונים שהיו לאורך השנים, מן הסתם רים השתנו לקראת מועד ההפעלה.

גיל ויטמן: אבל להרים מיזם שכזה בלב המטרופולין, שמסיעים "דן", "אגד" וחברות אחרות, בסביבות 800,000 עד מיליון תושבים ביום, זה ר מורכב.

גיל ויטמן: הנך הכבד חל על חברת "דן".

גיל ויטמן: בסך הכול, אני חושב שההיערכות שלנו הייתה, ככל הניתן, נאותה.

גיל ויטמן: מאוד חששתי מהתהליך של היום שאחרי, של היישום.

גיל ויטמן: הייתה את הפעימה הראשונה בשנת 2010, שביטאה תוספת קווים.

גיל ויטמן: פה עשינו ממש שינויים בכל קווי "דן".

גיל ויטמן: בסך הכול, עם כל המורכבות שבר, אני חושב שהיישום נעשה נכון.

גיל ויטמן: עברנו את יולי-אוגוסט, נערכנו לתחילת שנת הלימודים ועשינו התאמה מול הרשויות ומשרד התחבורה כדי לוודא שקווי התלמידים יופעלו בהתאם.

גיל ויטמן: בסך הכול, אני חושב שבין הציפייה לבין היישום העסק עובד בצורה נאותה.

גיל ויטמן: כמובן שיש מקומות שאנחנו עדיין בודקים אותם.

ישראל אייכלר: מה התגובות שאתם מקבלים מהנוסעים?

ישראל אייכלר: אנשים מרוצים?

ישראל אייכלר: אנשים התרגלו?

גיל ויטמן: זה תהליך מורכב.

גיל ויטמן: עברנו לשיטה חדשה, שיטה של מעברים.

ישראל אייכלר: ואיך הציבור משלים עם זה או לא משלים עם זה?

גיל ויטמן: בחלק מהמקומות הוא מתקשה להשלים עם זה, בחלק מהמקומות זה עבר.

גיל ויטמן: בסך הכול, חששתי הרבה יותר ממה שנחוש ונחווה ביום שלאחר מכן.

גיל ויטמן: הפעלנו פה כוחות אדירים.

ישראל אייכלר: אתם מפעילים גם פתרונות מקומיים לאנשים קשישים, שלא יכולים לעבוד בשיטת המעברים, או שאתם מתעלמים מזה?

גיל ויטמן: אנחנו משתדלים להיות קשובים ולתת פתרונות.

גיל ויטמן: בשנה האחרונה, בין 2010 ל-2011, חברת "דן" עלתה בכמות תשומות של כ-10%.

גיל ויטמן: אם "דן" הפעילה 920 ומשהו אוטובוסים לפני הפעימה הראשונה, היום אנחנו כבר מפעילים מעל 1,000 אוטובוסים, כ-1,020 אוטובוסים.

גיל ויטמן: זה מהלך דרמטי מבחינתנו, תוך שנה לעשות ר כזה.

גיל ויטמן: דיברתם על תשומות קודם, עם משרד התחבורה ועם המפעילים האחרים.

גיל ויטמן: בסך הכול, אנחנו משתדלים לתת את התשובה.

גיל ויטמן: אנשים צריכים להטמיע את זה, זה תהליך.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים, פשוט רציתי לשמוע ממך איך הציבור מגיב.

גיל ויטמן: בסך הכול, לומדים להכיר את המערכת, מתרגלים אל המערכת ומקבלים תשובה היכן שמתעוררת בעיה.

גיל ויטמן: החבר'ה שלנו, מחברת "דן", נמצאים כל הזמן בשטח, חווים את זה כל הזמן.

גיל ויטמן: כשאתה מתרגם את כמות הנוסעים שאנחנו מסיעים ברמת היום-יום לכמות התלונות שיש לך, אני חושב שזה פער די מינורי, לגבי אלה שיש להם בעיה.

ישראל אייכלר: מנהלת הוועדה שואלת נכון - ברכות אתם מקבלים על השינוי הזה?

ישראל אייכלר: אתם שומעים מאנשים: אכן, אנחנו מגיעים יותר מהר ליעדנו בגלל המעברים?

גיל ויטמן: אני רוצה לומר לכם שבתהליך של הטמעה זה עדיין מוקדם.

גיל ויטמן: עברנו את יולי-אוגוסט, ספטמבר זו תקופה שילדים חזרו ללימודים.

גיל ויטמן: יש לנו את אוקטובר-נובמבר באופק, כאשר גם הסטודנטים יחזרו למערך הלימודים שלהם.

ישראל אייכלר: אולי הסטודנטים כבר יספרו יותר.

ישראל אייכלר: אבל לסטודנט הרבה יותר קל לעבור מאוטובוס לאוטובוס מאשר לאדם זקן או לילד.

גיל ויטמן: אני יכול לתת לכם דוגמה מערים שהיו בהן בעיות נקודתיות ואנחנו, אתם בשטח, מנסים למצוא פתרונות.

ישראל אייכלר: איפה?

גיל ויטמן: לדוגמה, רמת-גן ובת-ים.

ישראל אייכלר: יש שם אוכלוסייה יותר קשישה?

גיל ויטמן: תלמידים.

גיל ויטמן: אנחנו יום-יום בשטח ועושים התאמות ושינויים במידת הצורך.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לך, נציג חברת "דן".

ישראל אייכלר: לסיום אני רוצה לשאול את מר דרור גנון, איש משרד התחבורה, אם אפשר להעתיק את רעיון קווי הלילה מגוש דן לירושלים בחודש תשרי.

ישראל אייכלר: ירושלים ערה מאוד בחודש תשרי.

ישראל אייכלר: דרור גנון: בירושלים יש קווי לילה עוד לפני גוש דן.

ישראל אייכלר: ירושלים סגרה את השנה השישית, גוש דן סגר את השנה החמישית.

ישראל אייכלר: עיר הבירה הקדימה את תל-אביב בעניין הזה, למרות שגם בגוש דן זה עובד יפה.

ישראל אייכלר: יש לנו שמונה קווים בירושלים.

ישראל אייכלר: גם בשכונות החרדיות?

ישראל אייכלר: דרור גנון: לא.

ישראל אייכלר: בשכונות החרדיות אסביר לך, אם אתה רוצה, אחר כך למה לא עשינו.

ישראל אייכלר: השאלה היא אם אתה יכול לעשות את זה.

ישראל אייכלר: אז נר אחר כך, אין לי שום בעיה.

ישראל אייכלר: דרור גנון: קיבלנו בקשות מכל מיני גורמים חרדים לא לעשות שם, אז דילגנו על העניין הזה.

ישראל אייכלר: אז נר על זה יותר מאוחר.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם.

יהודה סקר: אני מבקש להוסיף מילה.

יהודה סקר: אני מוועד ההורים הארצי.

יהודה סקר: הרכבת הקלה נעה לאט-לאט.

יהודה סקר: כל מה שדובר על סימונים וגדרות – שום ר לא נעשה עד היום.

יהודה סקר: כשהרכבת תנוע במהירות גדולה יותר – אדוני אמר את דעתו בישיבה האחרונה ואני חוזר על זה - יהיו פה אסונות כבדים.

ישראל אייכלר: אני מקווה מאוד שלא, בעזרת השם.

יהודה סקר: אמנם משרד התחבורה הגביר את ההסברה בבתי-הספר, זה לא מספיק.

יהודה סקר: זה מעט מאוד.

יהודה סקר: אני רוצה להגיד לאנשי "אגד" בנושא התחבורה הציבורית.

יהודה סקר: יש לנו תלונות מכל בתי-הספר: התלמידים לא מגיעים לתפילה בבוקר בשכונות גילה ופסגת זאב, יש איחורים אין-סוף.

יהודה סקר: אני לא יודע למה, אשמח אם תבדקו את זה.

יהודה סקר: תודה רבה, אדוני.

ישראל אייכלר: תודה רבה לך על הרים הקצרים, ואני מצטרף לתפילתך שלא יהיו אסונות במסלול הרכבת הקלה.

ישראל אייכלר: אני שומע את הפרסומות, איך שילדים מזהירים אחד את השני לא לעבור כשהרכבת מגיעה.

ישראל אייכלר: זה מזכיר לי את הכפריים באוקראינה, כשהרכבת עוברת בתוך הכפרים, ואני ראיתי את הילדים שעולים על הרכבות בהודו.

ישראל אייכלר: ממש חזרנו אחורה מבחינה בטיחותית.

ישראל אייכלר: אני מקווה מאוד שהשם ישמור על ילדי ירושלים וילדי ישראל, שבאמת לא נצטרך להתנסות ואחר כך יגידו שצדקו אלה שאמרו שצריך מעקות וחסימות במקומות שהרכבת עוברת בתוך אוכלוסייה של הולכי רגל.

ישראל אייכלר: אבל לא בכך אני רוצה לסיים.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסיים בברכה לשנה החדשה לכל האנשים שנמצאים פה, לצופים, לאנשי ועדת הכלכלה, למנהלת ולכל הצופים.

ישראל אייכלר: שנה טובה ומתוקה, שנה של בטיחות בדרכים ושנה של הצלחה לחברות התחבורה הציבורית.

ישראל אייכלר: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.