ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא העסקת עובדים ערבים בשירות הציבורי, כנסת 18, פרוטוקול מספר 6, 2010-07-13 00:00

אחמד טיבי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא קליטת עובדים ערבים בשירות הציבורי.

אחמד טיבי: אני רוצה לברך את המנהל הכללי של חברת החשמל ואת סגן המנהל למשאבי אנוש.

אחמד טיבי: עורכת הדין שרי אברמוב מהלשכה המשפטית נמצאת כאן היום והיא תלווה את עבודת הוועדה באופן קבוע.

אחמד טיבי: הפנינו שאלות לחברת החשמל, שכבר בקדנציה הקודמת נערכה פגישה איתם, אז נענו חלק מהשאלות והוצגו הנתונים, חלק מהשאלות נותרו פתוחות וקבענו שנשוב וניפגש עם מר לסקר ונציגי חברת החשמל.

אחמד טיבי: השאלות שהופנו הן השאלות שאנו מפנים בדרך כלל למשרדי הממשלה ולחברות ממשלתיות לגבי שיעור הערבים, דירוגם, תעודות אקדמאיות, וותק ודרגות, בחירות ותוכניות עתידיות.

אחמד טיבי: קיבלנו תשובה מפורטת מחברת החשמל ואני רוצה לציין לפרוטוקול שתשובת חברת החשמל היא המפורטת והמושקעת ביותר מבין כל התשובות שקיבלנו עד כה מחברות ממשלתיות וממשרדי ממשלה.

אחמד טיבי: זה לא אומר שאני מרוצה מהנתונים אבל החברה עשתה עבודה והתייחסה ברצינות לשאלות הוועדה, ונתנה נתונים מדויקים עם חתכים ברורים ולכן אני רוצה לברך אתכם על ההשקעה במתן התשובה.

אחמד טיבי: אני מבקש שדוקטור דני גרא יתחיל בשאלות שהפנינו לחברת החשמל.

דני גרא: דבר ראשון שאלנו מה שיעור העובדים הערבים מכלל עובדי החברה.

דני גרא: אותנו מטריד מאוד שיעור העובדים הערביים מבין העובדים הקבועים, לבין אלה שהם עובדים ארעיים.

דני גרא: מהנתונים שקיבלנו ראינו ששיעור העובדים הערביים הארעיים יחסית גדול לכלל עובדי החברה הארעיים.

דני גרא: ביקשנו בנוסף תשובות לשאלות בנוגע להחלטת הדירקטוריון, כאשר בישיבה בקדנציה הקודמת המנהל הכללי של החברה מסר שישנה וועדת דירקטוריון לקליטת עובדים מהמגזר הערבי אבל החלטותיה טרם פורסמו.

דני גרא: רצינו לדעת מה אותו שפן שהוחזק, וקיבלנו את ההחלטות.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אני נותן את זכות הדיבור למר לסקר, המנהל הכללי של חברת החשמל לישראל.

עמוס לסקר: קודם כל תודה רבה, אנחנו באמת כל נושא שמובא לפתחנו לוקחים ברצינות, וגם את הנושא הזה – לפחות בשנתיים האחרונות.

עמוס לסקר: העברתי לכם מצגת שאולי דרכה אנסה להראות מה נעשה ומה התוצאות, ואולי גם מה צריך לעשות בעתיד ומפה והלאה נעבור לחלק של השאלות.

עמוס לסקר: הנתון הראשון שאני רוצה להציג הוא בנושא של קליטת בני מיעוטים לאורך השנים.

עמוס לסקר: עד שנת 2007 זה היה מספר חד ספרתי או שמתחיל בספרה 1, בשנת 2008 כבר נעשה שינוי מהותי בכמות הנקלטים – שלושים וארבעה, ובשנת 2009 המספר קפץ לשמונים וארבעה.

עמוס לסקר: זאת אומרת, בהחלט הפעילות שעשינו הניבה תוצאות בשטח.

עמוס לסקר: בשנת 2010 הקפאנו את הקליטות כך שכרגע נכון לרגע זה אין לנו נתון ממשי כי אנחנו כמעט ולא קולטים עובדים.

עמוס לסקר: לגבי ההתפלגות, שאני יודע שזה מעניין מאוד את הפורום הזה, יש לנו בסך הכול 278 עובדים, מחציתם מהמגזר הדרוזי, שמונה עשר אחוזים מוסלמים, ארבעה עשר אחוזים נוצרים, שישה עשר אחוזים עובדי צבא דרום לבנון ויש לנו גם שני אחוזים צ'רכסים.

עמוס לסקר: באופן טבעי, מבחינה גיאוגרפית מרבית העובדים הם ממחוז צפון, קרוב לששים וארבעה אחוזים, כשליש מגיעים מאזור הדרום ואחוז אחד מאזור ירושלים.

עמוס לסקר: אחד הנתונים החשובים הוא אחוז הקליטה של בני המיעוטים מתוך סך כל הקליטות בכל שנה.

עמוס לסקר: בשנת 2008 נקלטו חמש מאות חמישים ושניים עובדים, מתוכן שלושים וארבעה בני מיעוטים – קרי כ-6.2 אחוזים.

עמוס לסקר: בשנת 2009 עלינו ל-7.7 אחוזים כאשר מתוך כאלף עובדים שמונים וארבעה היו ממגזר בני המיעוטים.

עמוס לסקר: המקצועות אליהם קלטנו את העובדים, אפשר לראות שחלק גדול מהעובדים הם פועלים מקצועיים, רתכים, צנרים, חשמלאים באגף ביצוע פרויקטים.

עמוס לסקר: אני מניח שאתם יודעים שהשנה אנחנו עומדים לסיים את שלב א' של תוכנית החירום במסגרתה בנינו חמש תחנות כוח חדשות שכולן תיכנסנה לפעולה עד סוף השנה.

עמוס לסקר: בהחלט הייתה לנו הרבה עבודה באגף הביצוע, האגף שמקים פיזית את התחנות – וקלטנו לשם ששים וארבעה פועלים מקצועיים.

עמוס לסקר: קלטנו שבעה סטודנטים לפרויקט "עתיד נאור", פרויקט שהשקנו בחברה לפני שנתיים, ובמסגרתו אנחנו פונים לפריפריה – שלצורך הדיון גם שכונת מצוקה מתל אביב תיחשב פריפריה, ואנחנו מאתרים סטודנטים שיכולתם הכספית היא מתחת לממוצע ושלומדים מקצועות שמתאימים לעיסוק של חברת החשמל ואנחנו תומכים בהם במשך לימודיהם לתואר ראשון בעזרת מלגת קיום, תשלום שכר הלימוד, מחייבים אותם לעבוד בחברה בחופשים כדי שיתערו בחברה ואנחנו גם עוזרים להם בפרויקטי הסיום.

עמוס לסקר: לאחר שהם גומרים את הלימודים הם מתחילים להשתלב בחברה, וניתן לראות כבר ניצנים של השנתיים הראשונות של הפרויקט.

עמוס לסקר: מתוך חמישים ושבעה סטודנטים, שבעה סטודנטים הם לא מהמגזר היהודי.

עמוס לסקר: יש לנו גם מהנדסים, לא הרבה למען האמת.

עמוס לסקר: מהנדס באגף ביצוע, מהנדס מחשבים, מהנדס תכנון ומהנדס חשמל באגף הולכה והשנאה.

עמוס לסקר: אני רוצה לעבור ולהצביע על מעשים ספציפיים בשנה שעברה, קודם כל ציינתי את פרויקט "עתיד נאור" ודבר שני הוא שקיימנו בבית הספר הטכנולוגי "דון בוסקו" בנצרת קורס לעובדי כפיים בתחנות הכוח החדשות.

עמוס לסקר: אני הייתי בפתיחת הקורס, לקחנו בוגרים של מגמת מכונות, הכשרנו אותם במשך כחצי שנה ושמונה עשר חניכים סיימו את הקורס ונקלטו לעבודה בחברה.

עמוס לסקר: אותו דבר עשינו גם בתמרה, שם עשינו קורס ייעודי לבני מיעוטים – חצי שנה מתוכם שלושה חודשים לימוד בתיכון ושלושה חודשים עבודה בתחנות הכוח במסגרתה הם עבדו ולמדו תוך כדי עבודה – On the Job Training.

עמוס לסקר: גם פה עשרים ושניים חניכים נרשמו, סיימו ונקלטו באגף ביצוע פרויקטים.

עמוס לסקר: קורס שלישי שקיימנו היה בכרמיאל, היה קורס מעורב בו היו עשרה יהודים ועשרה לא יהודים.

עמוס לסקר: שם עשינו את הקורס יחד עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה וגם אותם עשרים חניכים נקלטו לעבודה בחברה.

עמוס לסקר: אפשר לראות שחוץ מהצהרות ודיבורים עשינו מעשים ובשנה שעברה, שהייתה שנת שיא באופן יחסי לקליטת עובדים בחברה, פתחנו קורסים כדי שאנשים יוכלו להיקלט בחברה.

עמוס לסקר: בדיון הקודם הצגנו את כל הנהלים בחברה לגבי נושאי גיוס וקריטריונים להענקת קביעות וגם בנושאי ניוד, בכל אחד ניתן לראות את הגישה.

עמוס לסקר: למשל, בנוהל של גיוס עובדים כתוב – "תפעל החברה למתן ייצוג הולם לנשים, לבני האוכלוסייה הערבית לרבות העדה הדרוזית והצ'רכסית, ולמי שהוא או אחד מהוריו נולדו באתיופיה" וכולי.

עמוס לסקר: זהו ציטוט מתוך נוהל החברה ויש פה את הנוהל הספציפי.

עמוס לסקר: אותו דבר לגבי קריטריונים להענקת קביעות ולגבי קריטריונים לניוד והסבה של עובדים.

עמוס לסקר: אחד הנושאים שעלו בדיון הקודם הוא האם אנחנו עושים גיוס פרו-אקטיבי או שאנחנו רק יוצאים ידי חובה.

עמוס לסקר: היינו בקשר עם כמה מהגופים הוולונטריים שעובדים בנושא והבאנו דוגמאות לפרסום בשפה הערבית באינטרנט ובעיתונות.

עמוס לסקר: אם אני מסכם את הפעילות בשנתיים האחרונות אני בטוח שזה לא מספיק אבל המגמה היא חיובית ואנחנו צריכים גם לזכור שחברת החשמל התחילה לגייס עובדים שלא מהמגזר היהודי לא לפני הרבה זמן וחשוב להסתכל לא רק על כמות העובדים הערביים מתוך סך הכול העובדים בחברה.

עמוס לסקר: יש לנו קרוב לשלושה עשר אלף איש, וברור שהכמות היחסית לזה אינה גדולה, אבל צריך להסתכל על הגידול בכל שנה ולבדוק האם הוא משתפר.

עמוס לסקר: לפי דעתי, רואים שבשנתיים האחרונות אנחנו במגמת השתפרות בנושא זה.

עמוס לסקר: לגבי השאלות שהופנו אלינו, אנחנו נתנו תשובה ואם נחוצות עוד הבהרות אנחנו נענה עליהן.

סעיד נפאע: אני אמצא לנכון לתת את הבמה ליועץ הוועדה שהוא מי שהכווין יותר מאיתנו.

דני גרא: למעשה השאלות שלנו מתחלקות לשני חלקים.

דני גרא: חלק אחד הוא על מדיניות החברה וחלק שני על הנתונים עצמם.

דני גרא: מאחר והמנהל הכללי של החברה התחיל בהצגת הנתונים, אני אתחיל בהצגת השאלות הקשורות לכך.

דני גרא: דבר ראשון, כשמסתכלים על הנתונים ישנה בעיה – היחס בין עובדים ערביים קבועים לבין עובדים ערביים ארעיים הוא שניים לאחד – שני ארעיים מול קבוע אחד, ואילו בכלל החברה היחס הוא אחד לשלושה - שלושה קבועים מול ארעי אחד.

דני גרא: כלומר, היחס ארעים-קבועים בקרב הערבים הוא גדול פי שש מאשר בכלל החברה.

דני גרא: עם כל המאמץ לקלוט עובדים, שאנחנו מוקירים אותו כי אנחנו יודעים איפה חברת החשמל התחילה, צריך גם לשים לב לכך שלא תהיה תחלופה כל חמש או שבע שנים.

דני גרא: זו שאלה שאני הייתי מבקש לשאול.

דני גרא: אני אתן את שאר השאלות בקצרה.

דני גרא: הדבר השני הוא שיעור נמוך של בעלי השכלה אקדמית.

דני גרא: בכלל החברה בעלי ההשכלה האקדמית מהווים עשרים ושמונה אחוזים, ואילו בקרב הערבים רק שישה עשר אחוזים.

דני גרא: במצגת שהציג המנהל הכללי של החברה, גם כשמסתכלים על פירוט העובדים שהתקבלו בשנה וחצי האחרונות - תשעים ואחד, שיעור האקדמאים נמוך.

דני גרא: דבר שלישי, ואנחנו חייבים לחזור ולומר שאם מדברים על הדרה תעסוקתית של הערבים בארץ, ההדרה בתעסוקת נשים ערביות היא כפולה ומכופלת.

דני גרא: פעם אחת ההדרה קיימת מעצם היותן נשים ופעם שנייה מעצם היותן ערביות.

דני גרא: הסטטיסטיקה שלכם לא נחמדה, בלשון המעטה.

דני גרא: הנשים הערביות מהוות פחות מעשרה אחוזים מכלל העובדים הערביים, ישנה רק אישה ערבייה אחת בחברה מתוך אלף שש מאות ושתיים עשרה נשים קבועות.

דני גרא: זה לא מספיק טוב, בלשון המעטה.

דני גרא: דבר רביעי, הערבים בדרגות בכירות.

דני גרא: הדרגות הבכירות ביותר שהערבים מכהנים בהן במשרות הבכירות הוא מקסימום מספר חמש או שש בחברה.

דני גרא: היינו רוצים לדעת האם כשאתם קולטים עובדים, ובטח לגבי עובדים שנקלטו לאו דווקא השנה, אתם יוצרים מסלול עם אופק קידום?

דני גרא: האם אתם מסמנים את האנשים כמתאימים להתקדם קדימה?

דני גרא: השאלה האחרונה עסקה בערבים יוצאי צבא.

דני גרא: מאה ארבעים וחמישה מכלל מאתיים שלושים ושלושה הערבים שהם עובדי החברה, כלומר ששים ושניים אחוזים, משתייכים לעדות שבניהם יוצאי צבא ואני מתכוון לדרוזים ולצ'רכסים.

דני גרא: אני ביקשתי אבל לא קיבלתי נתוני פילוח בין עובדים קבועים לארעיים.

דני גרא: אני חושב שהשאלה המתבקשת האם ישנה מדיניות העדפה תעסוקתית לערבים יוצאי צבא?

דני גרא: השאלה מתבקשת.

סעיד נפאע: סיימת בשלב זה את השאלות על הנתונים?

סעיד נפאע: אולי לפני שנמשיך, יכול להיות שבגלל היותי דרוזי יותר קל לי להתייחס לבעיה שהעלה יועץ הוועדה בנושא.

סעיד נפאע: זה עניין שמעורר שאלה, רואים באופן ברור שנוצרים ומוסלמים הם בסך הכול שלושים ושניים אחוזים מכלל העובדים הערביים ויש מקום להתייחס לכך.

סעיד נפאע: זה לא אומר שאנחנו מבקשים להקטין אחוזים אבל עולה שאלה מה התוכניות שלכם בכיוון.

סעיד נפאע: זוהי לא מגמה שיכולה לסגור את הפער.

סעיד נפאע: שאלה שנייה היא למה יש הקפאה בשנת 2010 ועד מתי היא אמורה להימשך.

סעיד נפאע: אולי השאלה השלישית היא על אילו בעיות אפשר להצביע שהן בעיות שאולי אנחנו נוכל לעזור בקליטת העובדים הערביים.

איקא יכין: אני אתחיל ברשותכם לענות על השאלות.

איקא יכין: אני רוצה להזכיר שבחברת החשמל במשך שנים לא קלטו בני מיעוטים כמדיניות שהוכתבה לנו.

איקא יכין: אני שמח מאוד שהנושא נסגר ואנחנו כתבנו סדרה של נהלים על מנת ליצור העדפה מתקנת למגזר הערבי.

איקא יכין: יש לזכור בחמש עשרה ועשרים השנים האחרונות עוברים לקביעות בחברה החשמל לאחר עשר שנות עבודה ועכשיו מאז שהמנהל הכללי נכנס זה ירד לחמש שנות עבודה.

איקא יכין: כלומר, מרגע שפתחנו את הדלת לקליטת בני המיעוטים כמות הקבועים היא לא גדולה מפני שעוד לא עברו אותן מספר השנים.

איקא יכין: בכל מה שקשור להעברה לקביעות אנחנו מפעילים העדפה מתקנת.

איקא יכין: אני יכול להגיד באחריות מלאה שאתמול הייתה לי ישיבה עם מנהלי כוח האדם מכל הארץ, ונאמרו דברים ברורים באשר לקליטת בני המיעוטים.

איקא יכין: אופק קידום – אני רוצה להגיד מלה על זה.

איקא יכין: בחברת החשמל בכל המקצועות לא נקלטים אנשים מבחוץ לתפקידים ניהוליים.

איקא יכין: יש לנו מערכת הכשרה, אנשים מתקבלים בתפקידים זוטרים ומתקדמים אל התפקידים הבכירים.

איקא יכין: במדיניות הקליטה שלנו עכשיו דרך הקורסים והפרויקטים, סביר להניח שבעתיד עובדים ערבים יהיו מקודמים כאחד האדם.

איקא יכין: דרך אגב, הם מרגישים טוב מאוד אצלנו ואתם יכולים לבדוק את זה.

איקא יכין: הקידום שלהם יהיה אכן בדיוק כמו אחרים, זאת אומרת מי שיקבל קביעות ויוכיח את עצמו יקודם.

איקא יכין: לתפקידי מנהלי מחלקות יש מכרזים, מי שהוא טוב יעבור בוועדת המכרזים שאני יושב הראש שלה.

איקא יכין: באשר לקליטת עובדים, יש בעיות בחברת החשמל.

איקא יכין: עצרו לנו את הפיתוח ולכן הפסקנו לקלוט עובדים לפרויקטים.

איקא יכין: להפך, המנהל הכללי ואני מתחבטים מה אנחנו עושים עם קבוצה מאוד גדולה של עובדים לתקופה של שנה בגלל שנעצר הפרויקט.

איקא יכין: האם אנחנו מפטרים אותם או מוצאים להם עבודות חלופיות למשך שנה?

עמוס לסקר: רק אולי נוסיף, אני רוצה בהזדמנות הזו להגיד משהו שהוא לא רק בנושא הערבים.

עמוס לסקר: בחברת החשמל אנשים מקבלים קביעות אחרי עשר או חמש שנים, אני מבחינתי אם הייתי יכול לשנות את זה, הייתי משנה את זה.

עמוס לסקר: ברמה העקרונית צריך לקבל עובד לקביעות תוך שנה או שנתיים.

אחמד טיבי: המצב הזה קיים רק בחברת החשמל?

אחמד טיבי: איך קובעים שזה חמש וזה עשר?

איקא יכין: זה התחיל מחמש שנים בשנות האלפיים, גדל לעשר שנים ועכשיו ירד.

עמוס לסקר: כל שינוי כזה זה בהסכם קיבוצי.

עמוס לסקר: זה בהערה כללית.

עמוס לסקר: שאלת לגבי נשים ערביות ועל זה עוד לא ענינו.

עמוס לסקר: אני שמח להגיד שיש לנו מהנדסת בדואית שהיא מנהלת בתחנת הכוח בחיפה ועושה עבודה יפה.

עמוס לסקר: אני לא יודע בדיוק איך מתמודדים ומעודדים נשים ערביות לצאת לעבוד, ואני אתן לך דוגמה דווקא ממגזר אחר – המגזר החרדי.

עמוס לסקר: במגזר החרדי יש בעיה אולי אפילו יותר קשה, ניסינו לחפש דרך להביא נשים חרדיות להביא לעבודה בחברת החשמל, בין אם זה במוקד 103 או אחר, על מנת שתשתלבנה בעבודה בלי כל הבעיות שבין חילונים וחרדים.

עמוס לסקר: אני אשמח לשמוע אם יש לכם הצעות אופרטיביות איך לעודד נשים ערביות לבוא לעבוד בחברת החשמל.

איקא יכין: עוד דבר שאני רוצה להגיד, שאנחנו מפרסמים את המשרות הפנויות גם בעיתונות הערבית.

איקא יכין: היינו שמחים מאוד, ואפילו שתהיה העדפה מתקנת, אם נשים ערביות היו מגישות מועמדות לעבודה במוקד 103.

עמוס לסקר: יש לנו גם מוקד בבאר שבע, שכל הזמן קולט עובדים נוספים.

איקא יכין: יש לנו מוקדים גם בחיפה וגם בירושלים.

איקא יכין: אז בירושלים הצלחנו לקבל מענה למודעת דרושים ולקלוט שתי מוקדניות, אחת ממזרח העיר ואחת מאבו גוש.

סעיד נפאע: אולי אתה יכול להצביע על קשיים מיוחדים מהבחינה הזו כדי שהוועדה תוכל לעזור בגיוס העובדים?

עמוס לסקר: התלבטנו בנושא הזה בפעם האחרונה שהיינו כאן.

עמוס לסקר: אני חושב שיש מערכת קשרים טובים בין החברה לבין ארגונים שונים העוסקים בנושא זה, ויש מערכת קשרים טובה גם עם המגזר הדרוזי.

עמוס לסקר: יש לנו בעיה עם גיוס נשים ערביות אבל אני לא חושב שיש בעיה ספציפית שאנחנו יכולים להצביע עליה שהיא גורמת לעיכובים.

עמוס לסקר: אני חושב שבגדול צריך להמשיך את עבודת הגיוס.

אחמד טיבי: אגב, אני מכיר פניה שהגיע לוועדה של בחורה ערביה שניגשה בירושלים ואמרו לה שהיא אובר-קווליפייד (Overqualified).

עמוס לסקר: זה יכול להיות.

אחמד טיבי: אין עבודה אחרת שהיו יכולים לתת לה בחברת החשמל?

איקא יכין: אני אומר לך באחריות שהתפקיד הקודם שאני עשיתי היה מנהל מחוז ירושלים, באופי שלי ובהשקפת העולם שלי אם הייתי יכול לעשות יותר לקליטת עובדים ערבים אני הייתי עושה זאת.

איקא יכין: יכול להיות שתגיע אלינו אחת עם תואר שני עם יכולות בלתי רגילות, וזה באמת אובר-קווליפייד לעבוד במוקד.

דני גרא: לגבי השאלות העקרוניות, כשאדוני יושב הראש יצא החוצה סיימנו את פרק הנתונים.

חמד עמאר: אם אפשר רק לשאול שאלה בקשר לנתונים, קיבלנו נתון של מאתיים שבעים ושמונה עובדים בני מיעוטים, כמה מתוכם הם עובדים קבועים?

דני גרא: היחס הוא שני ארעיים וקבוע אחד.

עמוס לסקר: וגם ניתנה לכך תשובה.

עמוס לסקר: אם כבר מעניין אותנו נושא הקביעויות, אז ניקח עוד דקה להסביר.

עמוס לסקר: יש לנו בעיה קשה בקביעויות, בלי קשר למקצוע או דת.

עמוס לסקר: אנחנו היום במצב שהתקנים נקבעים על ידי פרישה טבעית של בין שלושים לחמישים איש בשנה.

עמוס לסקר: מלבד זאת, יש תוכניות פרישה שנותנים תנאים טובים לאנשים מבוגרים כדי לפנות תקנים, התוכנית האחרונה שנעשתה הייתה בשנת 2008.

עמוס לסקר: מאז בגלל שאנחנו בדיונים שעד היום לא צלחו, לא הייתה בשנתיים האחרונות שום תוכנית שגרמה לפרישה של מאתיים ויותר אנשים וותיקים ולכן באופן מציאותי היום אין תקנים.

עמוס לסקר: המצב הוא קשה להנהלה, כי יש לנו אנשים טובים שגומרים את החמש שנים או העשר שנים – אנשים טובים שאנחנו צריכים אותם אבל אין לנו תקנים.

עמוס לסקר: לפני חודשיים אנחנו ניסינו לעשות תוכנית זמנית והגענו להסכמה עם ועד העובדים, במסגרת התוכנית היינו מצליחים להגדיל את התקנים בעוד מאתיים אבל לא ניתנה לצערי הסכמה של ההסתדרות למהלך ואנחנו כרגע נמצאים במצב הנוכחי.

עמוס לסקר: זה ללא שום קשר למגזר זה או אחר.

דני גרא: עכשיו אנחנו מדברים על המדיניות.

דני גרא: למעשה יש שני דברים חסרים שהם משפיעים על היישום.

דני גרא: אני קורא את ההחלטה החשובה ביותר בוועדה של הדירקטוריון, שעצם הקמתה בנושא היא חשובה ומצביעה על צעד חיובי, ההחלטה אומרת – "שיעור בני האוכלוסייה בכל תהליך יהיה קרוב לשיעורים בכלל האוכלוסייה".

דני גרא: מאחר וגם סגן המנהל הכללי הצביע על כך שאתם התחלתם במינוס, כל תהליך עתידי גם אם יגיע לעשרים אחוזים לעולם לא יגיע לשוויון.

דני גרא: כלומר, העדפה מתקנת פירושה שאתה נותן לסקטור מסוים יותר כאשר היעד הוא להגיע לשוויון.

דני גרא: בהתאם להחלטה הזו קשה מאוד להגיע לשוויון, כי אתה מתחיל מראש למינוס.

דני גרא: השאלה השנייה בהחלטת מדיניות החברה היא חוסר במכסות קשיחות.

דני גרא: המציאות הוכיחה לנו שבהיעדר מכסות ישנן החלטות, לאו דווקא בחברת החשמל אלא בגופים אחרים במדינה, היינו סבורים לייעץ שללא מכסות קשיחות קשה להניח שיגיעו לתוצאות חיוביות.

דני גרא: מכסות קשיחות מעמידות יעדים עם לוחות זמנים.

דני גרא: הייתי מציע לתקן את אותו סעיף שהקראתי ולהוסיף – תוך פרק זמן מוגדר עבור דרגות הניהול הבכירות, מבין העובדים בעלי ההשכלה האקדמית תוך פרק זמן מסוים, ומבין עובדות החברה תוך פרק זמן מסוים.

דני גרא: יכול להיות שפרק הזמן הוא ארוך ומדובר על עשר שנים.

אורי אורבך: אתה מצפה שחברת חשמל או חברה אחרת היא שתשנה את החברה הישראלית.

אורי אורבך: לצורך ההקצנה, בואו נגיד לצורך הדיון שאין אף אישה ערביה מהנדסת.

אורי אורבך: אז זה לא יעזור המכסות שלך כי לעולם לא תהיה בדרגה הבכירה אישה ערביה.

אורי אורבך: לכן, הרעיון של מכסות קשיחות הוא נכון אבל הן צריכות להיות קשיחות ולא קשוחות, אלא מתחשבות במגבלות התעסוקה וההשכלה שיש בחברה הערבית.

אורי אורבך: כבר היום אתה יודע שיותר קל לקבל ערבים למשרות מוקדן מאשר יהודים, ביחס לדברים אחרים כי זה תפקיד פשוט ורמת ההשכלה הנדרשת נמוכה.

אורי אורבך: יש תפקידים בהם קל יותר להעסיק עובדים ויש תפקידים שזה קשה.

אורי אורבך: במקומות בהם זה קל יש להתרכז יותר כי ניתן להגיע לתוצאות מהירות.

אורי אורבך: אומרים מחברת החשמל שעיקר ההתקדמות בתפקידים בכירים בחברת החשמל היא בתוך החברה בתהליך, אז צריך לתת לאנשים להתחיל את התהליך.

דני גרא: הגמישות היא במשך הזמן.

דני גרא: יש יעד, הגמישות היא להשיג את היעד תוך פרק זמן מוגדר שהוא גמיש.

דני גרא: המטרה היא להגיע לשוויון, אם אתה יכול להשיג מוקדנים בקלות יותר, אז שם פרק הזמן יוגדר שנתיים.

דני גרא: אם קשה יותר להשיג מהנדסים שם פרק הזמן יוגדר חמש שנים.

דני גרא: הגמישות היא בזמן אבל אתה צריך לקבוע יעדים, כי באין יעדים מדברים רק על כוונות טובות.

איקא יכין: אבל לפחות את הכוונות הטובות שלנו אתה רואה בצורה ברורה.

איקא יכין: אני אומר את זה עם יד על הלב.

דני גרא: אני לא מתכחש לזה, אבל ייתכן מחר בבוקר שהמנהל הכללי וסגנו יתחלפו.

עמוס לסקר: ברמה הפורמאלית מדובר בהחלטת וועדת הדירקטוריון, אני אקבל את הפרוטוקול ואעביר אותו לוועדה.

עמוס לסקר: אני רוצה לומר משהו ברמה העקרונית.

עמוס לסקר: דווקא זה שכתוב "שיעור בני האוכלוסייה בכל תהליך יהיה קרוב לשיעורם באוכלוסייה הכללית", זה נותן את הצד הכמותי.

עמוס לסקר: יש בחברת החשמל שלושה עשר אלף עובדים, המגזר היהודי עשרים אחוז, זאת אומרת שעל מנת לעמוד בתנאים שאתם קובעים צריכים להיות בחברה אלפיים ושש מאות עובדים שהם לא מהמגזר היהודי.

עמוס לסקר: זה ייקח המון שנים.

עמוס לסקר: יש לוודא שבתהליך הגיוס בכל שנה יהיה שיעור עובדים מסוים מאוכלוסייה א', ב' ו-ג'.

עמוס לסקר: זה לוקח הרבה שנים לכסות את הפער.

אחמד טיבי: כתוב – "ההנהלה תנהל מנהל בכיר שיהיה אחראי ליישום המדיניות".

אחמד טיבי: האם מונה מנהל בכיר אחראי?

עמוס לסקר: מנהל מחוז חיפה שהקורסים היו באזור שלו היה אחראי על הנושאים.

עמוס לסקר: בגל הגיוס הבא אנחנו נמנה מנהל בכיר אחראי אחר.

אחמד טיבי: ומה לגבי יועץ מקצועי?

עמוס לסקר: אני באמת שלא יכול לענות על השאלה.

איקא יכין: דרך אגב, אני לא בטוח שזה יהיה נכון, ואני אעביר את זה לדירקטוריון.

נאצר אלקאסם: נפגשנו עם אנשים של חברת החשמל בחיפה והייתה שם עובדת שעובדת עם יוסי אביטן והיא אמרה שהיא אחראית על הנושא בחברה.

עמוס לסקר: אבל היא לא עובדת ברמה של מנהל בכיר, היא ברמה היומיומית.

עמוס לסקר: אלה האנשים שעושים את העבודה.

ג'נט שלום: שמי ג'נט שלום ואני מנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

ג'נט שלום: שמעתי את השיח ואני חושבת שיש להציע שיתוף פעולה איתנו.

ג'נט שלום: אחת המטרות שלנו במסגרת העבודה עם האיחוד האירופאי היא ליצור שיתוף פעולה עם מעסיקים גדולים במשק כדי להתאים תוכניות של ניהול רב-גוני ותוכניות גיוס והשמה שמותאמות ספציפית לצרכים של כל חברה.

ג'נט שלום: אם זה משהו שמעניין אתכם אנחנו נשמח לשתף איתכם פעולה.

אחמד טיבי: לגבי סעיף ד', ערבים בדרגות בכירות – אין אף ערבי בשלוש דרגות הניהול הבכירות בחברה.

אחמד טיבי: הדרגה הבכירה ביותר שערבי מכהן בה היא דרגת הניהול החמישית והשישית בחברה.

איקא יכין: אני אמרתי את זה בהקשר אחר מקודם.

איקא יכין: הקליטות לחברה נעשות בעבודה זוטרה ואנחנו לא קולטים מבחוץ עובדים לתפקידים בכירים למעט סגן מנהל כספים למשל.

איקא יכין: עובדים מקודמים במהלך העבודה.

איקא יכין: היותר ובמשך שנים רבות לא הייתה קליטה של ערבים לחברת החשמל נוצר המצב הזה.

איקא יכין: הערבים יתקדמו עם הזמן עד לרמת מנהל מחלקה שזה דרך וועדות מכרזים.

איקא יכין: אני יכול להבטיח שבנושא הזה אנחנו מפעילים הפליה מתקנת.

אחמד טיבי: נקלטו לחברה מאתיים שלושים ושלושה עובדים ערביים לחברה, כן?

איקא יכין: מאתיים שבעים ושמונה.

אחמד טיבי: אבל אני לא מחשיב את חיילי צבא דרום לבנון מפני שהם לא אזרחי מדינת ישראל.

אחמד טיבי: אני גם מציע לא לכלול את זה בסטטיסטיקות כמו שה-OECD ביקש לא לכלול את מזרח ירושלים ואת הגולן בסטטיסטיקות של מדינת ישראל.

אחמד טיבי: אם כך קלטתם לחברה מאתיים שלושים ושלושה עובדים ערבים, מתוכם מאה ארבעים וחמישה יוצאי צבא.

דני גרא: מאה ארבעים וחמישה בני עדות של יוצאי צבא.

אחמד טיבי: האם קיימת מדיניות של העדפת תעסוקה בחברה של ערבים יוצאי צבא?

איקא יכין: חד משמעית לא.

איקא יכין: ייתכן שבאותה תקופה ארוכה בה לא קלטו ערבים הייתה התניה שמי שנקלט יהיה יוצא צבא.

איקא יכין: היום זה לא קיים באחריות.

אחמד טיבי: כי זה לא חוקי.

דני גרא: אבל אלה שקלטתם אז כבר היום קבועים, כלומר כשזה היה נכון.

עמוס לסקר: כל המינויים, מדובר באנשים שעובדים במשך חמש עשרה שנים ולא נתנו להם קביעות אלא פיטרו אותם והחזירו אותם.

איקא יכין: אנחנו מכירים סיפורים כאלה בכל המגזרים לצערי הרב.

אחמד טיבי: לגבי שיעור נשים כבר אמרנו שיש פחות מעשרה אחוזים מכלל העובדים הערביים, ורק עובדת אחת מתוך הקבועות יש אחת ערביה.

אחמד טיבי: יש אלף שש מאות ושתיים עשרה עובדות קבועות, ורק אחת היא ערביה.

עמוס לסקר: אפשר גם להגיד שיש עשרים ושלוש נשים לא יהודיות, שמתוכם אחת קבועה – כלומר סטטיסטיקה עובדת לכל הכיוונים.

אחמד טיבי: אני רואה את הביטוי "מדיניות פרו-אקטיבית", אני לא יודע אם דיברתם עם זה כשהייתי בחוץ.

אחמד טיבי: בניגוד למשרדים אחרים וחברות אחרות הבעיה היא שאין חיפוש אקטיבי של מועמדים ערביים.

אחמד טיבי: אני רואה שאתם ציינתם שאתם עושים קורסים ופונים בערבית, האם אתם יכולים להרחיב?

עמוס לסקר: יזמנו בשנה שעברה קורס בבית הספר הטכנולוגי "דון בוסקו" בנצרת במסגרתו הכשרנו שמונה עשרה חניכים במגמת מכונות.

עמוס לסקר: לימדנו אותם נושאים שקשורים לתחנות הכוח והם נקלטו בעבודה.

עמוס לסקר: בתמרה עשינו קורס יחס עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה אותו סיימו עשרים ושניים חניכים וכולם נקלטו באגף ביצוע פרויקטים אצלנו.

עמוס לסקר: אותו דבר בכרמיאל שם היה קורס מעורב, עשרה ערבים ודרוזים סיימו בהצלחה והם נקלטו לחברה.

עמוס לסקר: פרויקט "עתיד נאור", במסגרתו אנחנו מסייעים לסטודנטים שלומדים מקצועות הדרושים לחברת החשמל, נותנים מלגות ושכר לימוד ועבודה תוך כדי, מתוך חמישים ושבעה סטודנטים בשנתיים האחרונות שבעה הם בני מיעוטים.

עמוס לסקר: ברמה האקדמית מדובר על מהנדסי חשמל, מהנדסי הנדה אזרחית, ומעבר לזה בשנתיים-שלוש האחרונות היינו צריכים גם הרבה פועלים כמו רתכים וצנרים שלא היו בשוק.

איקא יכין: רק אני רוצה להשלים בעניין הזה שאנשים שלנו שעובדים בביצוע פרויקטים של הקמת תחנות כוח, כשהפרויקטים נגמרים הם מסיימים את העבודה והולכים הביתה.

איקא יכין: אנחנו בונים את הפרויקטים לטווחים של חמש שנים.

אורי אורבך: האם אתם בקשר עם בתי ספר מקצועיים על מנת לקבל בוגרים מקצועיים?

עמוס לסקר: אנחנו בקשר יותר עם מכללות ואוניברסיטאות ומכוונים לשכבה של אקדמאים ומהנדסים.

עמוס לסקר: לגבי בתי ספר תיכוניים לא כל כך.

דני גרא: החינוך הטכנולוגי התיכוני במגזר הערבי היום הוא יותר נפוץ מאשר בכלל החברה.

אחמד טיבי: לפני שאני מסכם את הדיון, האם מישהו רוצה להעיר הערה?

דורון אהרון: אני רוצה להעיר, אני ממשרד התשתיות ורוצה קצת להכניס הקשר.

דורון אהרון: אנחנו כמערכת רגולטורית דורשים מהם להצטמצם, להתכווץ ולהתייעל.

דורון אהרון: כלומר אנחנו דוחפים אותם למקום מסוים ויש להתאים לכך את הציפיות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בחברת החשמל מועסקים כשלושה עשר אלף עובדים, דהיינו כמחצית מעובדי המדינה במשרדי הממשלה ללא הביטחון ומשרד הבריאות.

אחמד טיבי: כמות כה גדולה של עובדים מצד אחד וזיכיון כמעט בלעדי לאספקת מוצר חיוני מאידך ושירות כלל אזרחי המדינה ללא יוצאים מן הכלל מחייב בחינה מעמיקה של ההתייחסות של החברה לקליטת עובדים ערבים בה וביצוע בפועל של החלטות הממשלה.

אחמד טיבי: חברת החשמל פועלת בכל אזורי המדינה ומכאן שחסמים כמו ניוד ועובדה הרחק ממקום המגורים הם פחות אקוטיים מאשר במקומות עבודה אחרים.

אחמד טיבי: יתרה על כן, גם בשל סיבות היסטוריות חברת החשמל מפעילה לפחות חלק ממטה החברה באזור חיפה והצפון אשר כמעט מחציתו מאוכלס על ידי תושבים ערבים.

אחמד טיבי: אני שב ומברך על התשובה הטכנית והמפורטת שקיבלנו מחברת החשמל, ראינו שהייתה עבודה מושקעת.

אחמד טיבי: נכון שהמספרים לא מספקים את הוועדה ואת חברי הכנסת אבל ההתייחסות של החברה והמנהל הכללי לשאלות הוועדה הייתה התייחסות רצינית.

אחמד טיבי: השיעור הנמוך של הערבים בחברה, שעומד על שני אחוזים, מאתיים שלושים ושלושה מתוך שנים עשר אלף תשע מאות עשרים ושניים, רחוק משיעור הערבים בחברה הישראלית שעומד על עשרים אחוזים.

אחמד טיבי: זה רחוק מאוד אפילו מיעדי הממשלה לגבי ייצוג הולם.

אחמד טיבי: בעיה שנזכרה בוועדה היא השיעור הנמוך מאוד של עובדים ערבים קבועים בחברה.

אחמד טיבי: אנחנו פונים לחברה ומבקשים שהשיעור הזה יעלה על ידי מדיניות פרו-אקטיבית של העדפה מתקנת בתוך החברה של העובדים הערביים שרובם הם ארעיים.

אחמד טיבי: אני מזמין את חברת החשמל לשתף פעולה ולהיעזר בוועדה ובנציגים שמגיעים לכאן כמו "קו משווה" ו-"נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה".

אחמד טיבי: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי המספרים והנתונים, אתם תקבלו מאיתנו פניות נוספות, אנחנו נשמח לשמוע על חידושים ותהיה לנו עוד פגישה עם הנהלת חברת החשמל.

אחמד טיבי: תודה רבה לכל המשתתפים.

אחמד טיבי: הישיבה נעולה.