ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 477, 2011-09-07 11:30

אלכס מילר: רבותי, אנחנו נפתח את הישיבה, אנחנו בשידור ותכף ייכנס שר החינוך ומנכ"ל משרד החינוך.

אלכס מילר: אנחנו נצרף אותם בברכה לישיבת ועדת החינוך.

אלכס מילר: אני אפתח ואתן לכם את מנגנון הדוברים כאן, בוועדה, כך שכל אחד, לפי הזמן שהקצנו לכל הענין, יתייחס לנושא.

אלכס מילר: היום 7.9.2011, ח' באלול התשע"א.

אלכס מילר: נושא הדיון: מערכת החינוך בפתח תקווה - בתי הספר "גורדון" ו"נר עציון".

אלכס מילר: שני בתי הספר עלו על סדר היום הציבורי בשבוע שעבר.

אלכס מילר: אני חושב שהנושאים כבר עלו כאן, בוועדה, לא מעט פעמים ואני, מבחינתי, חושב שהגיע הזמן שיהיו פה החלטות חד-משמעיות שאנחנו לא נחזור לסוגיות האלה בכל שנה ושנה.

אלכס מילר: אני חבר כנסת מ-2006, חבר ועדת החינוך וכל שנה הסוגיות של פתיחת שנת הלימודים, בעיות כאלה ואחרות דווקא בעיר פתח תקווה עולות על סדר יום הוועדה.

אלכס מילר: רק בנושא של "גורדון" אני חושב שהוועדה דנה זו הפעם הרביעית.

אלכס מילר: פעמיים זה היה בכנסת ה-17 כאשר יושב ראש הוועדה היה חבר הכנסת מלכיאור.

אלכס מילר: השנה דנו בינואר על הנושא הזה ועדין אנחנו לא מצליחים להבין למה הסיפור הזה בכל שנה חוזר על עצמו ומה הרציונאל, אחרי שכל הגורמים שמתעסקים היום בחינוך, כמובן הפוך ממה שהעירייה טוענת.

אלכס מילר: משרד החינוך וחברי הכנסת וועדת החינוך בעצם הביעו את עמדתם החד-משמעית כלפי בית הספר הזה.

אלכס מילר: הנושא של האפליה בפתח תקווה כלפי התלמידים אשר עלו מאתיופיה עולה כמעט כל שנה על סדר יום הוועדה.

אלכס מילר: אני מברך את שר החינוך על כך שקיבל החלטה אמיצה בכל מה שקשור לבתי הספר, שרוב רובם היו יוצאי אתיופיה ובעצם לא יכלו להשתלב בבתי ספר אחרים.

אלכס מילר: ההחלטה הזאת היתה צריכה להתקבל עוד מזמן.

אלכס מילר: לפני כמה שנים ישבנו ודנו על כל הסוגיות האלה ואני מברך אותך, אדוני, על כך שקיבלת החלטה נכונה, כך גם לגבי בית ספר "גורדון" ועל כך שהמערכת שלך, משרד החינוך, החליטה לפתוח את אותן כיתות א' שרצו לסגור אותן, ובהמשך ההחלטה על סגירת בית הספר.

אלכס מילר: אני אתן לך, אדוני, להתייחס בהיבט הכללי לכל הסוגיה הזאת.

אלכס מילר: אני יודע שלא תכננת להגיע לכאן ושינית את הלו"ז שלך, ועל כך אנחנו מברכים.

אלכס מילר: מבחינתי, יש פה חברי כנסת שפנו אלי במשך כל סוף השבוע האחרון, מיום חמישי, כאשר פתיחת שנת הלימודים נכנסה לפועל וביקשו לקיים כאן דיון.

אלכס מילר: אנחנו עושים את זה במסגרת פגרה וכמו שאתם רואים, יש חברי כנסת רבים שהגיעו לכאן כדי להביע את עמדתם כלפי הנושא הזה.

אלכס מילר: אני קיבלתי מכתב ממך מכובדי, ראש עיריית פתח תקווה, על כך שאדוני מהווה איזו שהיא בעיה.

אלכס מילר: אם אתן ליושב ראש הכנסת על כך שאני נמצא כיושב ראש ועדת החינוך אבל אדוני לא שם אותי במקום הזה ואתה לא תוריד אותי מהמקום הזה.

אלכס מילר: אני מציע שהענין הזה יקבל התייחסות מקצועית נטו.

אלכס מילר: אנחנו נמצאים כאן, בוועדת החינוך של הכנסת.

אלכס מילר: אתם, מבחינתכם, צריכים להסביר לנו איך הגענו למצב שכל שנה הסוגיות של בתי ספר שונים אצלך בעיר עולות על סדר היום הציבורי.

אלכס מילר: אינני מבין איך עד היום לא קיבלתם החלטה שנותנת מענה לכל אותן סוגיות, שהן כנראה סוגיות לא פשוטות אצלכם בעיר ואתם צריכים לטפל בזה.

אלכס מילר: אנחנו לא פעם גם היינו אצלכם ודנו, ואת אותם טיעונים שהעליתם, חלקם כבר מזמן לא בתוקף והטיעונים החדשים כל פעם עולים על סדר היום.

אלכס מילר: אני מציע שתקשיבו לעמדתם של חברי הכנסת הנמצאים כאן, תקשיבו לעמדת משרד החינוך, אם עדין לא היתה ברורה לכם ובסופו של דבר, אנחנו נקבל כאן החלטה שלדעתי תהיה בתוקף גם לישיבות הבאות, במידה והנושא הזה יעלה על סדר היום.

אלכס מילר: אדוני השר, בבקשה.

גדעון סער: תודה, אדוני היושב ראש.

גדעון סער: אני ביקשתי לחרוג מסדר היום שלי כדי להתייחס לנושא, וגם הישיבה חרגה מסדר היום וגם הישיבה הקודמת.

גדעון סער: המנכ"ל שלי ילווה אתכם במשך כל הישיבה אבל היה לי חשוב לבוא ולהציג את הדברים כי הם מציגים מימד עקרוני.

גדעון סער: אני רוצה לדבר על התופעה היותר רחבה שקיבלתי החלטה להתמודד אתה וזה בתי הספר שהפכו להיות בתי ספר אתיופיים בכל רחבי הארץ, הומוגניים.

גדעון סער: אני מתכוון לזה שרובם או כולם או כמעט כולם תלמידים שהם יוצאי אתיופיה, בין אם הם נולדו בארץ ובין אם הם עולים חדשים, המציאות הזאת התפתחה במשך עשרות שנים.

גדעון סער: כנראה שהרבה מאוד זמן היה קל לטאטא אותה מתחת לשטיח, להדחיק אותה.

גדעון סער: אני החלטתי לשנות את המציאות הזאת ואני אפרט.

גדעון סער: אני רוצה רק להזכיר לוועדה, כי הוועדה מודעת לזה, שלפני שנתיים עמדנו במצב שבו בפעם הראשונה התעמתנו עם בתי ספר פרטיים שסירבו לקבל תלמידים עולי אתיופיה והודענו גם לבית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ, שאנחנו ננקוט בסנקציות תקציביות ואולי עד ללקיחת רישיון אם יעמדו במרים, והם בסופו של יום קיבלו את התלמידים.

גדעון סער: אני רוצה להזכיר לוועדה שלפני שנה הנחתי להימנע מהתופעה שהיתה קיימת, של הסעת ילדים עולי אתיופיה מכל רחבי העיר לבית הספר הזה מחוץ לאזור הרישום.

גדעון סער: השנה היו סדרה של דיונים ברמות השונות, כולל אצלי, לגבי עתיד בית הספר.

גדעון סער: אבל לפני שאני נכנס לבית הספר "נר עציון" אני שוב חוזר לפריזמה הרחבה.

גדעון סער: במדינת ישראל יש 17 בתי ספר הומוגניים מהסוג של "נר עציון" ויש עשרות גני ילדים הומוגניים.

גדעון סער: מדוע זה קרה?

גדעון סער: למה זה התפתח?

גדעון סער: סיבה ראשונה: כי הרוב הגדול של עולי אתיופיה בוחרים ללכת למוסדות של הממלכתי-דתי, וזו כמובן זכותם, ויש לזה זיקה לנושא הגיור בוודאי עכשיו, כשאנחנו מדברים על הציבור של הפלשמורה שמגיע ועובר את תהליכי הגיור.

גדעון סער: כמובן שהממלכתי-דתי הוא זרם יותר קטן ולפיכך היצע המוסדות בכל ישוב, בכל עיר, הוא יותר קטן ולפיכך, הריכוז של העולים בכל מוסד הוא יותר קטן.

גדעון סער: אנחנו, בכל הטיפול שלנו בנושא הזה, הצבענו על דבר שהוא חשוב בעיני והוא להעלות את המודעות לאפשרות הבחירה גם בזרם הממלכתי.

גדעון סער: אני מזכיר לוועדה, כי זה דבר שאמרתי לפניה, שלפני שנתיים הלכתי לרב הראשי הספרדי והצעתי לקלוט בממלכתיים תגבור לימודי יהדות והרבנות לא קיבלה את זה אבל עדין, כל הורה שרוצה, יכול לבחור בזרם הממלכתי.

גדעון סער: עכשיו, בתוך "נר עציון" יש כמה עשרות תלמידים שבחרו בזרם הממלכתי, וזה חשוב וזה טוב, כל עוד זה כמובן מבחירה.

גדעון סער: הסיבה השנייה היא הסיבה של קליטת העליה במדינת ישראל וריכוז של העולים באותן שכונות, באותם ישובים ובאותן ערים.

גדעון סער: אנחנו מכירים טוב את הערים והשכונות בפתח תקווה, בקריית מלאכי, בנתניה, ברחובות, ואנחנו מכירים גם שהשיטה במדינת ישראל היא שיטה של אזורי רישום לגבי הילדים ובתי הספר היסודיים, והיא מנתבת, בסופו של דבר, בדרך הזאת ליצירת בתי ספר כאלה.

גדעון סער: אני, מזה זמן די ארוך, מאחר שאת העבר יותר קשה לשנות מאת העתיד, אני מעלה בממשלה, בקבינט החברתי כלכלי, בפורום המשותף לממשלה ולסוכנות, היום אנחנו צריכים לקלוט בצורה אחרת את שארית הפלשמורה שיעלו על פי החלטת הממשלה.

גדעון סער: דהיינו, לפזר ולהשתמש בכלים שיש לממשלה, כלים של סבסוד משכנתאות וכולי כדי לפזר את הקליטה.

גדעון סער: קליטת עליה מוצלחת היא לא קליטה שמרכזת, גם אם יש נטייה טבעית להתרכז ליד המשפחה, ליד החברים, ליד ההורים, הנכון הוא לצורך אינטגרציה, לפזר ביותר ישובים, ביותר שכונות כי המיעוט יכול להיקלט בחברה כשהוא מיעוט ולא כשהוא הופך לרוב או כשהוא הופך להיות שכונה שלמה שהיא על טהרת העדה.

גדעון סער: זה כבר מבטיח שהקליטה תהיה פחות טובה ולכן, המדינה צריכה, ואני כרגע מדבר על דבר שבסופו של דבר משליך על מערכת החינוך אבל חשוב מאוד לשנות אותו.

גדעון סער: אז אני אומר עוד פעם שהנושא השני שהביא לריכוז אחרי הפנייה לממלכתי-דתי, שרוב התלמידים, זה הנושא של הריכוז בשכונות.

גדעון סער: הנושא השלישי – מדיניות שיפוטית.

גדעון סער: אני רוצה להגיד, כי זה עלה גם על ידי עתירות של בני העדה האתיופית, אני חולק על המדיניות השיפוטית הזאת שהיתה בעבר.

גדעון סער: בתקופת השרה לבנת והמנכ"לית תירוש היתה גישה של לתחם למכסה של 25%.

גדעון סער: אז אמרו: מה פתאום מכסה?

גדעון סער: מכסה זה דבר לא יפה.

גדעון סער: באמצעות מהלכים משפטיים שינו את זה אבל היעד, התכלית של אותה מדיניות היתה אינטגרציה אמיתית, היתה בדיוק למנוע את המצב שאנחנו נמצאים בו.

גדעון סער: והגישה שכאילו המכסה פוגעת בזכויות, היא חיזקה באותן מגמות, היתה עוד וקטור שדחף לאותה מציאות שנוצרה במדינה.

גדעון סער: זאת כמובן בעיה שנוצרה במשך הרבה מאוד שנים.

גדעון סער: חייבים לפתור אותה, אי אפשר כמובן לפתור אותה בין לילה.

גדעון סער: במאמרים בעיתון אפשר לפתור אותה בין לילה ובמציאות זה דורש גם נחישות וגם מאמץ רציף לאורך הרבה זמן ואני כבר לפני חודש ימים כינסתי את כל מנהלי המחוזות, עוד לפני פתיחת שנת הלימודים, במסגרת אותן הכנות שביצענו בחודש אוגוסט והנחיתי אותם תוך חודש ימים להגיש לי תכנית, כל אחד בתחום המחוז שלו, תכנית רב-שנתית, איך מפזרים את המוסדות האלה ובמשך כמה שנים מסיימים עם הענין הזה.

גדעון סער: זה מסובך, זה קשה, זה מחייב מדיניות של העדפה מתקנת ופתיחת אזורי רישום גם בתוך הרשויות ולפעמים גם מבית ספר שהוא מחוץ לרשות המקומית.

גדעון סער: כשיש ישוב מסוים שאין בו ממלכתי-דתי או שיש בו ממלכתי-דתי אחד כדי להגיע לאותה תוצאה זה מחייב לפתוח אזורי רישום אבל זה, אם אני מאמין ואני מאמין שטובת הילדים היא ללמוד עם כלל ילדי ישראל, זה מחייב סוג כזה של החלטות וגם קצת יותר הקצאה של משאבים, לפעמים בהסעות ובדברים אחרים כדי שתהיה אינטגרציה אמיתית.

גדעון סער: הדבר הזה יתבצע, אני אקבל את התכניות.

גדעון סער: נקבעה לי פגישה לחודש הזה, לחודש ספטמבר, עם כל מנהלי המחוזות.

גדעון סער: בהמשך אני גם אציג את זה לוועדה.

גדעון סער: הנושא מורכב.

גדעון סער: לפעמים ההורים לא רוצים, לפעמים ההורים רוצים שילמדו ליד אזור המגורים.

גדעון סער: לפעמים הרשות המקומית לא רוצה, לפעמים תושבים אחרים לא רוצים.

גדעון סער: זה יהיה סיפור, זה יהיה כרוך במאבקים.

גדעון סער: כשאתה אומר את זה, אחרי זה ליישם את זה זה מסובך אבל זה מה שאנחנו רוצים לעשות, אם אנחנו רוצים כלפי בני העדה האתיופית, שהם עדה גדולה באהבת ישראל ואהבת ארץ ישראל, שמסרו את הנפש כדי להגיע לפה, לעשות קליטת עליה אמיתית – זה מה שאנחנו צריכים לעשות.

גדעון סער: עכשיו אני מגיע מפה, מהסיפור הרחב, לסיפור "נר עציון".

גדעון סער: אמרתי שבשנה שעברה הנחתי ואמרתי שלגבי ההמשך נדון במהלך השנה אבל אני הנחתי למנוע את ההסעות מאזורים אחרים בעיר של ילדים בני העדה האתיופית ל"נר עציון".

גדעון סער: זו היתה הפרקטיקה במשך שנים.

גדעון סער: אחרי מספר ישיבות, כולל ישיבה שקיימנו עם נציגי עיריית פתח תקווה, קיבלתי החלטה לסגור את בית הספר בחודש אוגוסט.

גדעון סער: הסגירה, כפי שהוחלט עליה, היתה סגירה הדרגתית שבאה לידי ביטוי קודם כל בזה שלא תפתח כיתה א', ועל פי דעת גורמי המקצוע, בין של הרשות המקומית ובין של המשרד, ההעדפה היתה לסגירה הדרגתית ולא למהלך חד, והיו לה נימוקים מסוימים .

גדעון סער: לדוגמה, ילד שהוא בכיתה ו' וצריך לעלות לכיתה ז', לא לעשות לו שני מעברים תוך שנה.

גדעון סער: היו לזה נימוקים מסוימים אבל אני אומר את זה כעובדה, לאחר כל מה שקרה כל השנים ולמרות שלא נפתחה כיתה א' ולמרות ש-54 תלמידי כיתות א' פוזרו בכל בתי הספר בעיר, ולמרות שפוזרו בנוסף עוד 50 ילדים, זאת אומרת, בית הספר ירד מ-280 ל-180 תלמידים ההורים, עקב חוסר האמון שנוצר במהלך השנים כלפי המערכת ואני מבין את זה וגם מצדיק את זה, לא רצו לקבל סגירה הדרגתית אלא רצו סגירה מיידית.

גדעון סער: בדרך כלל, אנשים פה מכירים אותי, אני מגיע לוועדה בהרבה מאוד נושאים ואני אומר שההורים לא ינהלו את מערכת החינוך.

גדעון סער: אני עומד על דברים מול ציבור של הורים כי אנחנו צריכים לעמוד מאחורי הדברים שנראים לנו נכונים ברמה המקצועית, לשמוע, לקיים את הדיאלוג.

גדעון סער: במקרה הזה היה צריך לגלות שיקול דעת מחודש, וקיימתי הרבה מאוד פגישות.

גדעון סער: נפגשתי עם הפעילים של העדה מפתח תקווה עוד לפני תחילת שנת הלימודים.

גדעון סער: כל הדברים האלה בכלל לא היו בתקשורת.

גדעון סער: נפגשתי גם עם חבר הכנסת שלמה מולה, שהוא לא מסיעתי וביקשתי להתייעץ אתו.

גדעון סער: נפגשתי עם הרבה מאוד אנשים כדי להבין איך נכון להתמודד עם הענין הזה.

גדעון סער: גם ראינו מה קרה שם בתחילת שנת הלימודים.

גדעון סער: גבירותי ורבותי, הם לא היו מגיעים לבית הספר, הם היו נחושים לסגור את בית הספר סגירה מיידית, וכל אדם ישר והגון ששם את עצמו בנעליהם יכול להבין את זה.

גדעון סער: לכן, אנחנו התכנסנו יום אחרי פתיחת שנת הלימודים, ביום שישי בצהרים, אלה כבר הפכו לישיבות מסורתיות בלשכתי וקיבלתי, ואני רוצה להודות לראש העיר, שגם בסיטואציה לא פשוטה היה שותף לאותה החלטה לסגור סגירה מיידית את בית הספר ולפזר את כל התלמידים.

גדעון סער: גבירותי ורבותי, זה קשה מאוד לפזר 280 תלמידים ולראות את הצורך של כל ילד וילדה.

גדעון סער: מי שיש לו קרוב משפחה, מי שאין לו קרוב משפחה, מה נכון, מה לא נכון, באיזו שכבת גיל.

גדעון סער: קיימנו שיחות כמה ימים עם מנהיגי הקהילה בפתח תקווה.

גדעון סער: הסכמנו שהם יסייעו במהלך הזה, שהוא לא פשוט, שהוא מורכב, ואני כבר יכול להגיד שאמנם השיבוץ הוא באחריות העירייה, באחריות הרשות המקומית אבל אני מבקש לקבל את הדיווחים ואני מקבל אותם.

גדעון סער: נכון להיום כבר רוב תלמידי "נר עציון" לומדים בבתי ספר אחרים.

גדעון סער: 180 מתוך 280 לומדים בבתי ספר אחרים.

גדעון סער: אני אומר את הנתונים שנמסרו לי על ידי מנהל מינהל החינוך של הרשות, שאני מאמין לו באופן מוחלט.

גדעון סער: אני רוצה להסביר: 100 תלמידים פוזרו בשלב הראשון ויש כאלה שעדין לא קיבלו את השיבוץ אבל רוב התלמידים שבשנה שעברה היו ב"נר עציון" והיו מועמדים להיכנס, היום, בשעה זאת, והמספר הזה הולך וגדל.

גדעון סער: כל רבע שעה שאנחנו מדברים, המספר הזה הולך וגדל.

גדעון סער: אני קורא לכל הגורמים, אני יודע שלפעמים קשה להתאפק ולא משנה אם זה גורמים פוליטיים או לא, לגלות אחריות לסייע בהשלמה המהירה והטובה של המהלך הזה, ואני יושב עם אנשי המקצוע שם, אני רואה את האכפתיות לעתיד של הילדים.

גדעון סער: אני רואה מוסדות שנרתמים לסייע באהבה ואני משוכנע שהפרק הזה, שבסך הכל אני מזכיר שרק ביום ראשון בערב, היום אנחנו יום רביעי, סיכמו את הדברים עם מנהיגי הקהילה האתיופית בפתח תקווה, בסך הכל אני רואה התקדמות יפה מאוד בשטח.

גדעון סער: צריך תוך כמה ימים לסיים את זה.

גדעון סער: אין כזה דבר, דרך אגב, שיש שיבוץ ובסופו של דבר גם צריך לקבל אותו.

גדעון סער: זאת אומרת, מי שאומר שיש סגירה מהירה, אני, יש לי אזור רישום ואני לא רוצה ללמוד בבית הספר ואני לא רוצה ללמוד באזור רישום, בסופו של דבר למערכת יש את השיקולים והיא צריכה לשבץ את כולם.

גדעון סער: בסופו של דבר, לפעמים יש מישהו שמעדיף באותה הזדמנות ללכת לבית הספר הזה ומשתדלים להקשיב ולראות מה ניתן לעשות אבל לא ניתן לקבל כל בקשה ובקשה.

גדעון סער: בסופו של דבר, השיקולים שמדריכים את הרשות המקומית ואני אומר את זה למרות שאני לא מהרשות המקומית אבל אני יכול להגיד את זה לגבי השלב הזה, שאני מקבל סקירה, הם שיקולים של טובת הילדים.

פניה קירשנבאום: - - - הילדים האלה משובצים אולי אבל תשאל את ההורים אם באמת הילדים הולכים לבית ספר.

פניה קירשנבאום: לפי מה שנמסר לי אתמול על ידי ההורים, אף ילד לא יצא לבית הספר וכולם יושבים בבית.

פניה קירשנבאום: בא נשמע את ההורים.

גדעון סער: אז מה שנמסר לך לא נכון.

פניה קירשנבאום: אז בא נשמע את ההורים.

גדעון סער: הוועדה תשמע את כולם, אני רק אסיים את דבריי וישמעו את כולם.

גדעון סער: אני יודע שיש הורים שלא מקבלים את השיבוץ.

פניה קירשנבאום: כולם.

פניה קירשנבאום: הילדים יושבים בבית.

גדעון סער: לא כולם.

גדעון סער: חברת הכנסת קירשנבאום, זה לא נכון.

גדעון סער: יש כאלה שלא קיבלו את השיבוץ ויש כאלה שקיבלו את השיבוץ.

גדעון סער: גם לא כל מי שלא קיבל את השיבוץ, אז השיבוץ ישתנה.

גדעון סער: יכול להיות שיהיו גורמים שינסו להתסיס סביב הענין הזה אבל בסופו של דבר, יהיה שיבוץ ויהיה צריך לקבל את השיבוץ, ויהיה צריך להתקיים דיאלוג.

גדעון סער: יכול להיות שבמקרה מסוים ישכנעו את הרשות המקומית וזה בסדר גמור אבל בסופו של דבר, התהליך הזה הוא תהליך שמתקדם והוא לא פשוט.

אלכס מילר: שאלה אחת, אדוני השר.

גדעון סער: אתן רק לך לשאול, אבל תן לי רק לסיים כי אני רוצה להגיד עוד כמה נקודות.

גדעון סער: אני אומר: א.

גדעון סער: חשוב לעסוק בנושא הזה באחריות ולא בהלהטת רוחות כי בסוף זה ילדים, ואני מציע לכולם לפעול בדרך הזאת.

גדעון סער: ב.

גדעון סער: אין מוסד שיסרב, ויש היום רק מוסד אחד כזה.

גדעון סער: כל מוסד שיסרב לשיבוץ, אם הוא על פי הגורמים המקצועיים כשיר לקבל את התלמידים, הוא ייענש בצורה החריפה ביותר.

גדעון סער: כרגע יש מוסד אחד, על פי הדיווחים שאני מקבל, והוא יוזמן לשימוע אם הוא לא הוזמן כבר לשימוע - -

ניצן הורוביץ: איזה מוסד זה?

זבולון אורלב: פרטי או רשמי?

גדעון סער: יש מוסד רשמי ששייך לזרם הממלכתי-דתי דווקא, לא מוסד פרטי.

קריאה: חב"ד.

גדעון סער: כן, הוא שייך לממלכתי-דתי.

גדעון סער: אני חוזר ואומר: כל מוסד שהוחלט על שיבוץ והוא יהיה סרבן, הוא ייענש בצורה החמורה ביותר.

גדעון סער: אם הוא יחליט לשאת בתוצאות - בסדר גמור.

גדעון סער: בסך הכל, אני מזהה קבלה של בתי הספר את הזכות, כי שמעתי מישהו אומר: להשתתף בנטל.

גדעון סער: לא להשתתף בנטל אלא להשתתף בזכות של קליטת העלייה של התלמידים בני העדה המופלאה הזאת.

גדעון סער: אלה הדברים בסך הכל.

גדעון סער: אני רוצה להתייחס רק בכמה מלים.

גדעון סער: המנכ"ל עוסק בזה באופן אישי על פי הנחייתי והוא יתייחס יותר מאוחר אבל בכל זאת, הדיון שזימנת, אדוני היושב ראש, לגבי שני בתי ספר.

גדעון סער: קודם כל, אני רוצה לומר - -

אלכס מילר: לפני שאתה עובר לבית הספר השני, בקשר לבית ספר הזה יש שתי שאלות : מבחינת מדיניות המשרד לבתי ספר אחרים, הרי אנחנו נגענו בדוגמה של "נר עציון".

אלכס מילר: לא חסרים בתי ספר שהגיעו למצב הלא פשוט מסוג זה.

אלכס מילר: אתה השתמשת במילה קלה של "בית ספר הומוגני".

אלכס מילר: אני הייתי משתמש במילה שזה נראה כמו מחנות.

אלכס מילר: אני, מבחינתי, חושב שכדי שאנחנו לא נמצא את עצמנו במצבים מסוג זה, האם יש איזו מדיניות שהמשרד ימשיך להפעיל אותה כלפי העתיד?

אלכס מילר: דבר שני, בקשר להנחיות המשרד כלפי בית הספר הזה והשיבוצים שהם באמת בזמן הלימודים, שמה שצוין כאן ובטח נשמע מההורים של כמה ילדים שנמצאים כרגע בבית מסיבות שונות, האם יש כתובת ברורה להורים במשרד החינוך שאפשר לפנות אליה במידה והם נתקלים בבעיות כאלה ואחרות בעת הגעתם הפיסית לבית ספר כזה או אחר, שנראה שיכול להיות ששם יש איזו שהיא בעיה.

אלכס מילר: האם אתה יכול להנחות את הוועדה - -

גדעון סער: א.

גדעון סער: המדיניות שלנו, בין לענין "נר עציון", כי יש בית ספר אחר שיש בו כבר 40%.

גדעון סער: אנחנו לא נסגור "נר עציון א'" ונפתח "נר עציון ב'".

גדעון סער: זאת אומרת, צריך לפעול פה באחריות.

גדעון סער: המדיניות של השיבוץ, אותה מדיניות שדיברתי עליה בהקשר הזה ובהקשר של בתי הספר האחרים, תונחה על ידי העיקרון לא להגיע לאותו מצב גם במקומות אחרים.

גדעון סער: זה ברור לגמרי ושיקול הדעת הזה מופעל.

גדעון סער: הנקודה השנייה, אדוני היושב ראש: מי שאחראי על השיבוץ על פי חוק, ואנחנו מדינת חוק, היא הרשות המקומית.

גדעון סער: היא אחראית על שיבוץ תלמידים במוסדות.

גדעון סער: יש זכות לערער על שיבוץ על פי חוק ואז הערעור מתבצע בפני מנהל המחוז וזה בסדר גמור.

גדעון סער: גם היום מנהלת המחוז ומנהל החמ"ד הרב ליפשיץ ומנהלת המחוז שנמצאים פה, הם מעורבים.

גדעון סער: הם מסייעים לתהליכים האלה, הם מפקחים אחר התהליכים האלה אבל פעילות השיבוץ היא של הרשות המקומית וצריך להתנהל מול הרשות המקומית כי זה הדבר הנכון ביותר.

גדעון סער: לגבי סיפור "גורדון": אני רוצה לומר דברים רק במישור העקרוני: א.

גדעון סער: לנו נודע זמן קצר לפני פתיחת שנת הלימודים על החלטה חד-צדדית לסגור את בית הספר והתנגדנו לזה.

גדעון סער: מדוע?

גדעון סער: כי אי אפשר לסגור בית ספר באופן חד-צדדי שלא על דעת משרד החינוך.

גדעון סער: כלומר, לפתוח כיתות א'.

גדעון סער: אמרנו את הדבר הזה לרשות המקומית לפני ואחרי שנת הלימודים, שאם תרצו ואם בדעתכם או לפי שיקול דעתכם המקצועית צריך לסגור את בית הספר, באפשרות

גדעון סער: כם ליזום הליך מול המשרד בצורה מקצועית והדברים יבחנו בצורה מקצועית ואחראית.

גדעון סער: אני לא מתחייב לתוצאה.

גדעון סער: יש כאלה שכבר מצפים לקבל את התוצאה בסוף.

גדעון סער: לא, יעבדו מול מנהלת המחוז, המקרה הזה רגיש, אני אומר מראש שיהיה מעורב בו מנכ"ל המשרד בכל מצב ויקבלו את ההחלטה לגבי העתיד.

גדעון סער: לגבי השנה, לא יהיה דבר שיתבצע באופן חד-צדדי, וזה מה שקרה.

גדעון סער: באותה נשימה אני אומר שאנחנו מדינת חוק ויש שיבוץ על פי אזורי רישום.

גדעון סער: היו כמה עשרות ערעורים על השיבוצים.

גדעון סער: מנהלת המחוז דנה בערעורים והיא קיבלה, לפי מה שהיא מסרה לי, 6 ערעורים.

גדעון סער: היא לא קיבלה ערעורים אחרים.

גדעון סער: ומי שלא נראה לו, ומי שחושב שזה לא בסדר, יש בתי משפט במדינת ישראל ואפשר לפנות אליהם.

גדעון סער: אבל לא יהיה מצב, ואני אומר את זה בצורה הברורה ביותר, שתלמידים שלא שובצו, לא יתקבל הערעור שלהם, בכוח כזה או אחר ילמדו בבית הספר.

גדעון סער: הדברים האלה הם דברים ברורים, שהמשרד, בראשותי, ישמור עליהם.

גדעון סער: קודם כל, אני רוצה להגיד, אדוני היושב ראש, הוועדה בראשותך היא ועדה חשובה.

גדעון סער: אני גם לא קיבלתי את הדבר הזה שאמרו שאתה לא יכול לעמוד בראש הישיבה, זה לא מקובל.

גדעון סער: יחד עם זאת, אני אומר שהוועדה היא גורם מפקח על פי שיטת המחקר שלנו, היא לא הגורם שמקבל את ההחלטות.

גדעון סער: ההחלטות המקצועיות יהיו על ידי הגורמים המוסמכים על פי חוק, שזה משרד החינוך והרשות המקומית.

גדעון סער: אנחנו כפופים לביקורת הפרלמנטארית, אנחנו מכבדים אותה ולכן, אני תמיד משתדל להגיע לפה באופן אישי אבל בסופו של דבר, אנחנו נקבל את ההחלטות המקצועיות.

גדעון סער: אם אני גם יכול לתת עצה לכל מי שמעורב בנושאים האלה: תנו למערכת המקצועית לפעול.

גדעון סער: לפעמים זה כועסים, לפעמים חושבים שמה שהוחלט לא תקין, אז אנחנו גם כפופים לבתי משפט ולערכאות שיפוטיות אם השיבוץ בסדר או לא בסדר.

גדעון סער: אבל אי אפשר להפוך, ואני אומר את זה באופן כללי, אני אומר את זה בידידות: אני יודע שהורים, תמיד חינוך הילדים זה הדבר הכי חשוב בשבילם, הם תמיד רוצים את הדבר הכי טוב בשביל הילדים והם מאמינים שהם יודעים תמיד אבל בסופו של דבר, המערכת צריכה לתפקד ולקיים אווירת לימודים ואני מאוד מקווה שתהיה תרומה לישיבה הזאת, אדוני היושב ראש.

גדעון סער: אני מכיר את הגישה הממלכתית שלך, וזה שתהיה דחיפה לחזור לשגרת לימודים ובסופו של דבר, אני יכול להבטיח לוועדה, שכל ההחלטות יתקבלו בצורה מקצועית ביותר.

גדעון סער: זה לא מובן מאליו שברמה בית ספרית הדברים מגיעים עד רמת מנכ"ל ועד רמת שר.

גדעון סער: זה מכיוון שאם אנחנו מרגישים שיש בעיה בשטח, אנחנו רוצים להיכנס לעומק של הדברים וללמוד אותם ולראות שהדברים בסדר.

גדעון סער: אבל בסופו של דבר, צריך לתת למערכת לפעול.

גדעון סער: אני מאוד מודה לך ואני מאוד מתנצל.

גדעון סער: אני מציע שהמנכ"ל שיושב בצד יישב פה, במקומי, ואני אוכל להמשיך.

גדעון סער: אני רוצה גם לנצל את ההזדמנות אחרי שהודיתי לך גם להביע את ההערכה שלי ליו"ר ועדת העלייה והקליטה של הכנסת, חבר הכנסת דני דנון, שכל הנושא של בני העדה האתיופית הוא נושא שהטריד אותו והוא שוחח אתי עליו.

גדעון סער: אני מברך על הכיוון העקרוני שבו פתחנו, ונצטרך את העזרה של כל הגורמים האחראים בחברה הישראלית ובקהילה עצמה כדי לפתור בעיה מורכבת, שבסוף נוגעת בילדים, תזכרו כולם, וצריך להתמודד עם בעיה שנוצרה במשך עשרות שנים ולפתור אותה בצורה הכי טובה והכי אחראית.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אז אני מציע, אדוני המנכ"ל, שתצטרף אלינו, לכאן.

אלכס מילר: אנחנו נפתח את הדיון.

גדעון סער: תתנהגו יפה כלפי המנכ"ל.

אלכס מילר: אתה זוכר שאנחנו הוועדה המפקחת, כמו שציינת.

גדעון סער: אני לא יודע עוד כמה ישיבות יש לו כמנהל כללי של המשרד אבל אתם בטח תזמינו אותו כמומחה כחרי שהוא יסיים את תפקידו, אז תקפידו ביתר שאת.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: כמה שאלות, אדוני המנכ"ל, מבחינת ההיבט המקצועי: כאשר אתה נכנסת לענין הביצועי של החלטת המדיניות של המשרד כלפי שני בתי הספר.

אלכס מילר: תראה, הסוגיות שעלו בפנינו בנושא של פתח תקווה בענין "גורדון" ושינוי ההחלטות בהיבט של קליטת התלמידים משנה לשנה, וזה בהיבט להתייחסות השר לענין של הפעלת אזור רישום ומה זה אומר.

אלכס מילר: זאת אומרת, במשך תקופה של כמה שנים הרישום לבית הספר בפועל, זאת אומרת, אותם תלמידים שנמצאים היום בכיתות ב' ו-ג' הם תלמידים שלא מאזור הרישום של "גורדון".

אלכס מילר: הענין הזה היה מקובל בעבר.

אלכס מילר: השינוי של אזור רישום, הרחבת אזור הרישום היא מבחינתנו, מהבדיקה הכללית שאני ערכתי, נראה שהיה הליך למתן אפשרות לאותם הורים שכביכול, לפי הפעלת אזור רישום, היו חייבים להיות בבית ספר "גורדון ואז, מתן אפשרויות נוספות נתן אפשרות לעירייה לעשות רגולציה לילדים ולהביא אותם לבתי ספר אחרים ואז, זה גרם למצב שבית ספר "גורדון" יובש מתלמידים.

אלכס מילר: הענין השני – ההחלטה הכללית שאם בבית הספר הזה, בהחלטת משרד החינוך, צריך להתקיים סדר יום עבודה רגיל כמו בבתי ספר אחרים, איך משרד החינוך נותן מענה כולל, אם זה מהתלמידים שחייבים להיות בבית הספר הזה לפי אזור הרישום שמקובל במשרד החינוך או שפותחים את בית הספר הזה לכלל התלמידים מתוך העיר פתח תקווה או שמוצאים דרך שאותם תלמידים שנמצאים בבתי ספר אחרים, שהכיתות שלהם, וכמו שאנחנו יודעים כמה אנחנו נלחמים בתופעה של צפיפות בכיתות, להכניס אותם ל"גורדון".

אלכס מילר: אבל כך או אחרת, המצב האבסורדי שנוצר, שבית הספר הזה נמצא עם כמות תלמידים קטנה מאוד, כפי שאמר השר עכשיו, מול אותם תלמידים שרצונם להיכנס לשם וללמוד הרבה יותר גדולה, האם משרד החינוך בודק אפשרויות להרחבת אותן כיתות א' של בית הספר הזה.

אלכס מילר: דבר שני, אנחנו שמענו ואני שוחחתי אתך על זה, על עצם ההודעה להורים בפועל על ביטול ההרשמה לבית ספר "גורדון" וההפעלה של אזור רישום לאותם הורים לבתי ספר אחרים.

אלכס מילר: זמן ההודעה, מבחינת אותם הורים, אני בטוח שנקבל כאן את הדברים על ההודעות האלה ונעביר לך אותם, שקיבלו אותן מאוחר וכמו שצויין כאן שאנחנו מדינת חוק, אז יש חוק שמחייב תקופת זמן מסודרת להודעה.

אלכס מילר: אם זה לא נעשה בתקופת הזמן הזאת, אני מבקש ממך, אדוני, שלא תהיה פה שום גמישות לאותם הורים שקיבלו הודעה מאוחרת והם יכנסו בצורה מלאה ללימודים בבית הספר שהם נרשמו ומתכוונים ללכת אליו.

אלכס מילר: בקשר לבית ספר "נר עציון": אני חושב שאנחנו נשמח לשמוע ממך, אדוני, מי הם בתי הספר שכבר הודיעו לך, וגם את השמות לפרוטוקול, שהם מסרבים לקבל תלמידים לשטחם.

אלכס מילר: אני חושב שזה דבר לא מקובל וחמור ביותר, שיש בתי ספר שהם בתי ספר שמתוקצבים על ידי המדינה, שרואים לנכון לעשות רגולציה לתלמידים.

אלכס מילר: וכמובן, התייחסות לכל מה שיתרחש בשנה הבאה מבחינת האסטרטגיה של קליטה והרשמה של אותם תלמידים שיגיעו לפתח תקווה או שיצטרכו לעלות מהגנים לכיתות א'.

אלכס מילר: איך הליך הקליטה שלהם אמור להתבצע מול אותם בתי ספר שאנחנו מדברים עליהם או שיהיו בעתיד קשורים לנושא הזה.

אלכס מילר: רבותי, המנכ"ל יתייחס לסוגיות האלה ואחר כך נפתח לדיון ונעשה את זה בצורה מסודרת: חבר כנסת, אורח, חבר הכנסת, אורח.

אלכס מילר: אני אתן להעלות את הסוגיות משני הצדדים המייצגים את ההורים, בתי הספר ואחר כך, ניתן לראש העיר להתייחס לכל הסוגיות הקשורות לבתי הספר הללו.

אלכס מילר: כמובן, כל מי שרוצה להתייחס לענין זה, כרגע קיבלתי שתי פניות, אז בצורה מסודרת לרשום שם משפחה, תפקיד ולהעביר אלי.

אלכס מילר: במידה ויהיה לנו זמן אנחנו ניתן לכל אחד להתייחס בצורה מסודרת.

אלכס מילר: בבקשה אדוני.

שמשון שושני: מה שאני אומר, אם אני טועה במשהו, אני מבקש שאנשי עיריית פתח תקווה יתקנו אותי.

שמשון שושני: בבית ספר "גורדון" יש אזור רישום.

שמשון שושני: אזור הרישום הזה קיים מימים ימימה בשנים האחרונות.

שמשון שושני: תלמידים מאזור הרישום הזה יכולים לבחור בשלושה בתי ספר: הם יכולים לבחור בבית ספר "גורדון", הם יכולים לבחור בבית ספר "דוד שמעוני", הם יכולים לבחור בבית ספר "עין גנים".

שמשון שושני: רוב התלמידים שגרים בקרבת בית הספר לא בוחרים בבית ספר "גורדון" אלא בוחרים בשני בתי הספר אחרים.

שמשון שושני: עיריית פתח תקווה, יש לה תכנית אב לחינוך וכבר בתכנית האב לחינוך, בשנת 2004, שכנראה נעשתה יחד עם אנשי משרד החינוך, לפי תכנית האב הזאת, בית ספר "גורדון" היה צריך להיסגר.

שמשון שושני: עיריית פתח תקווה אפשרה בשנים האחרונות לתלמידים מחוץ לאזור הרישום של בית הספר "גורדון", ללמוד בו.

שמשון שושני: עיריית פתח תקווה, כפי שציין שר החינוך, החליטה בצורה חד-צדדית על סגירתו של בית הספר בתשע"ב.

קריאה: כיתות א'.

שמשון שושני: - - סגירתה של כיתה א' בתשע"ב, שמשמעותה סגירה הדרגתית של בית הספר בשנת הלימודים תשע"ב ולא אפשרה בקשות העברה כפי שאפשרה בשנים קודמות לכיתה א'.

שמשון שושני: נקודה שנייה ולשאלה השנייה שלך: הורים הגישו בקשות העברה במועד החוקי וקיבלו תשובות מעיריית פתח תקווה במועד החוקי.

שמשון שושני: חלק גדול מההורים לא ידעו שזכותם לערער בפני מנהלת המחוז.

שמשון שושני: ערערו בפני מנהלת המחוז וקיבלו את תשובתה, מאחר והערעור ניתן מאוחר, קיבלו גם את תשובתה במאוחר יותר.

שמשון שושני: אבל עיריית פתח תקווה, אלא אם יתברר אחרת, הודיעה לכל ההורים שהגישו ערעורים במועד ועוד פעם, יתקנו אותי נציגי העירייה, הודיעה במועד להורים על דחיית בקשתם.

שמשון שושני: זו ההתייחסות שלי לשתי הבעיות בבית ספר "גורדון".

שמשון שושני: כפי שציין השר, ואחזור על זה, המשרד הודיע לעיריית פתח תקווה, בית ספר "גורדון", החלטתכם בדבר סגירתו ההדרגתית איננה מקובלת על המשרד, ואם יש בכוונת העירייה לסגור את בית הספר, יתקיים דיון מקצועי וכנראה שייגע לא רק בבית ספר "גורדון" אלא בכלל, במערכת הרבה יותר רחבה של בתי ספר כי לא רק בית ספר "גורדון" או המבנה של "גורדון" עומד על סדר היום אלא היערכות הרבה יותר רחבה, כפי שאנחנו עושים בהרבה מאוד מקרים, עם שיקולים שונים, וזה יתקיים, אם רוצים לקיים את זה, במהלך שנת הלימודים תשע"ב.

שמשון שושני: לגבי בית ספר "נר עציון", אני אומר מה שאני יודע נכון לשעה זו ואחזור על דברי השר: למעלה ממחצית התלמידים מבין 280 תלמידים לומדים כבר בבתי ספר אחרים.

שמשון שושני: יש הורים שעדין לא קיבלו את השיבוץ במובן של ההחלטה איננה מקובלת עליהם.

שמשון שושני: יקיימו אתם גם באמצעות המגשרים שיחות אישיות.

שמשון שושני: אני מקווה שעד סוף השבוע, כלומר מחר, רוב התלמידים ילמדו כבר בבתי הספר, ומה שנעשה השנה לגבי 50 תלמידים שהיו מיועדים לכיתה א' בבית ספר "נר עציון", ייעשה לגבי בוגרי גני הילדים בשנת הלימודים תשע"ג, שאזור הרישום שלהם הוא "נר עציון", גם הם יפוזרו.

שמשון שושני: כרגע אנחנו מטפלים רק בגילאי בית הספר ולא בגיל גן הילדים.

שמשון שושני: עד כאן.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אנחנו מתחילים בדיון.

אלכס מילר: ראשונת הדוברים שנרשמה, חברת הכנסת פאינה קירשנבאום.

אלכס מילר: אחריה, - -

שמשון שושני: סליחה, רצו את שמו של בית הספר, אז למיטב ידיעתי, בית הספר שכרגע מסרב לקבל 5 בנות הוא בית ספר "אור חיה" שיוזמן לשימוע.

שמשון שושני: נשמע את הנימוקים שלו, ואחרי שנשמע את נימוקיו נקבל את ההחלטות המתאימות, והוכחנו שאנחנו יודעים לקבל החלטות חד-משמעיות בנושאים האלה.

אלכס מילר: אנחנו נודה לך על כך שתהיה גם הודעה לוועדת החינוך סביב המתרחש בקליטת אותם תלמידים בבית הספר הספציפי הזה ובכלל, האם קבעתם איזה יעד סופי שעד תאריך כך וכך כל ילד צריך להיות במסגרת לימודים?

שמשון שושני: מבחינתנו, זה באותו יום אבל תלוי הרבה מאוד בהורים, במגשרים.

שמשון שושני: זה תהליך מאוד פרטני.

שמשון שושני: אני מקווה שהוא יסתיים במהירות הגדולה.

אלכס מילר: אבל משרד החינוך ידאג לכך שהילדים יקבלו את כל ההשלמות שהם צריכים.

שמשון שושני: ההחלטות לתגבורים, השלמות, סלים הולכים עם התלמידים.

שמשון שושני: אף תלמיד לא יינזק אלא רק ירוויח במקומות מסוימים רווח גדול מאוד.

שמשון שושני: אני לא רוצה לתת דוגמאות.

אלכס מילר: אז אנחנו נתחיל כך: חברת הכנסת פאינה קירשנבאום, בורשבסקי, חבר הכנסת שאמה, יסמין קשת, חבר הכנסת אלקין, ראש עיריית פתח תקווה אם ירצה או נציג אחר שיתייחס לכל הנושאים, אתה אחריו וניצן הורוביץ, ואחר כך נמשיך הלאה.

אלכס מילר: בבקשה גברתי.

פניה קירשנבאום: כבוד היושב ראש, חברי הכנסת, מנכ"ל המשרד מר שושני, אורחים נכבדים, אתם יודעים, אני רואה את התופעה שקיימת בפתח תקווה כבר הרבה שנים.

פניה קירשנבאום: עוד ב-2007 היה משפט שחייב את בית הספר להחזיר ילדים.

פניה קירשנבאום: התופעה הזאת שבחודש מאי מקבלים אישורי הרשמה לבית ספר מסוים וב-31 לאוגוסט או ב-1 לספטמבר מקבלים ביטול הרשמה, אנחנו עדים לזה הרבה שנים.

פניה קירשנבאום: אני רוצה להגיד לך: קודם כל, בוודאי ראוי היה להתחיל את דבריי מנקודה אחרת ואני מצטערת שהשר לא נמצא כי אני בטוחה שהשר עושה עבודה נפלאה, ובעצמי הייתי עדה לעבודה הסיזיפית שאתם עושים ולעזרה שאתם נותנים לכל אחד ואני מרגישה לפעמים שאפילו פניות אישיות מקבלות מענה ואוזן קשבת ואני מבקשת ממך, אדוני המנכ"ל, למסור לו את דבריי.

פניה קירשנבאום: אני יודעת שאתה יד ימינו ועוזר לו בכל דבר ולכן, הערכתי גם אליך.

פניה קירשנבאום: אבל כשהשר יושב פה ואומר דברים, ואני מאמינה לו לגמרי, אני מבינה שיש תקלה בהעברת המסרים.

פניה קירשנבאום: אני הייתי אתמול אישית בפתח תקווה, ובאמת ביקשתי להיכנס לבית ספר "גורדון", זה בית הספר הראשון שהגעתי אליו וישבתי שם עם נציגי הרשות ושמעתי שם דברים.

פניה קירשנבאום: נאמר שיש הוראה לסגור את בית הספר.

פניה קירשנבאום: ההוראה ניתנה מכיוון שבית הספר הוא ברמה חינוכית נמוכה, מכיוון שבבית ספר יש אלימות ידועה, שעוברת את כל הגבולות.

פניה קירשנבאום: מכיוון שמבחני המיצ"ב בבית ספר "גורדון" הם בין הנמוכים בפתח תקווה ולכן רוצים לסגור את בית הספר.

פניה קירשנבאום: ראיתי ילדים שרשומים בבית ספר מעבר לגדרות.

פניה קירשנבאום: שאלתי למה הם לא נכנסים לבית ספר, אמרו שבגלל האלימות של ההורים הילדים לא נכנסים לבית הספר.

פניה קירשנבאום: שאלתי למה מתחקרים ילדים בוועדה, למה לא שואלים שאלות את ההורים?

פניה קירשנבאום: אמרו שמורשים לעשות כך.

פניה קירשנבאום: עברתי עם המפקחת בבית ספר וראיתי את בית הספר.

פניה קירשנבאום: הוא נקי ומטופח למופת.

פניה קירשנבאום: נכנסנו יחד לכיתות והילדים קמו ואמרו "בוקר טוב".

פניה קירשנבאום: אני לא ראיתי שום סימן לוונדליזם, לא לאלימות ולא לשום דבר.

פניה קירשנבאום: כשאני יצאתי החוצה קיבלתי מסמכים שמראים שההישגים של בית ספר "גורדון" הם מעל לממוצע במבחני המיצ"ב בעיר פתח תקווה ולא מהנמוכים.

פניה קירשנבאום: כשהילדים של בית ספר "גורדון" נבחנים בחטיבת הביניים של מופ"ת, רוב תלמידי בית הספר מתקבלים כאשר משאר בתי הספר, בשנה שעברה, התקבל רק ילד אחד, וגם זה אומר משהו.

פניה קירשנבאום: לכן, בדרך אני החלטתי שאולי זה המקום להיפגש עם ראש העיר.

פניה קירשנבאום: בדרך פגשתי גם את ההורים של בית ספר "נר עציון" והתברר שלמרות שכיתות א'-ה' אכן שובצו בבתי ספר אחרים, רוב הילדים נמצאים בבית כי עדין לא נקלטו בבתי ספר.

פניה קירשנבאום: לכיתות גבוהות בכלל אין עדין שיבוצים.

פניה קירשנבאום: אז זה שמוסרים לכם ואומרים שהבעיה נפתרה, וגם בפגישה נאמר לי שמתוך 18 בתי ספר סקטוריאליים בהם לומדת הקהילה האתיופית, הראשון שפוזר זה בית ספר "נר עציון", זה לא נכון להגיד את זה.

פניה קירשנבאום: בהחלט אפשר להתכסות בסיסמאות ובאמרות יפות שאין להן שום בסיס מעשי.

פניה קירשנבאום: אז אני מבקשת מכם לבדוק, לרדת לשטח ולבחון את המצב לאמיתו ולבדוק האם המסרים שאתם מקבלים מהרשות הם אכן נכונים.

פניה קירשנבאום: אני רוצה להגיד לך, מר שושני, ואשמח אם תיתן תשובה כי אם יש פה גם עלילות אני עוד אתבע מישהו לדין כי נאמר שמפלגת ישראל ביתנו דואגת לבית ספר "גורדון" והיא מממנת חלק מבית ספר "גורדון".

פניה קירשנבאום: אז אני מבקשת ממך להגיד האם בכלל יש אפשרות שאיזו שהיא מפלגה תממן פעילות של איזה שהוא בית ספר.

אלכס מילר: האפשרות קיימת אבל לא אצלנו - - ולא חסרות מפלגות שיעשו את זה, אבל לא אצלנו, זה בטוח.

פניה קירשנבאום: נכון.

פניה קירשנבאום: בית ספר "גורדון" אכן יכול להיות בית ספר לדוגמה מכיוון שזה בית ספר עם יום לימודים ארוך, עד השעה 17:00.

פניה קירשנבאום: עם ארוחת חמה בצהריים, עם הדאגה לשיעורים והשלמה בשיעורי עזר.

פניה קירשנבאום: אנחנו היום נמצאים אולי בשיאה או בסיומה של המהפכה החברתית, ואנחנו מרגישים את הצורך וכולנו עדים לצורך של האנשים לעזור לצאת לעבודה.

פניה קירשנבאום: אני חושבת שאם רוב בתי הספר היו מספקים את השירות של יום לימודים ארוך, ומאפשרים להורים, לאימהות, ללכת בשקט לעבודה ולדעת שמישהו עוזר לילדים לעשות שיעורים, שמישהו דואג להם לארוחה חמה, רובנו יכולנו להמשיך לעבוד בשקט ולא לדאוג בשעה 13:00 או 14:00 מה קורה עם הילד, אם הגיע הביתה.

פניה קירשנבאום: אנחנו כולנו זוכרים את המושג של הילדים עם המפתח על הצוואר, ואני לא הייתי רוצה לראות את זה.

פניה קירשנבאום: אז במקום להפוך את זה לדוגמה, להכניס את זה בשאר בתי הספר ולסגור את בית הספר הזה כי הוא בית ספר ייעודי ולא רוצים לתת דוגמה לבתי ספר אחרים, אני חושבת שזה לא המקום ולא הזמן.

פניה קירשנבאום: מכיוון שאני יודעת את העבודה הרצינית שלכם, אני לא אוכל להישאר, אני חייבת לצאת.

פניה קירשנבאום: אני אקרא בפרוטוקולים ואני אתעדכן אבל אשמח מאוד לקבל תשובות.

פניה קירשנבאום: תודה רבה לך.

אלכס מילר: תודה גברתי.

אלכס מילר: מי מדבר מטעם בית ספר "גורדון"?

יוסי בר: צהרים טובים כנסת נכבדה.

יוסי בר: כבוד המנכ"ל, היושב ראש אלכס מילר, מוזמנים נכבדים, ראש העיר, אני יוסי בר, יושב ראש ועד ההורים של בית ספר "גורדון".

יוסי בר: לסיכום שנת 2010 עם ראש העיר והרשות להגדיר אזורי רישום, גנאדי יציג את הסיכומים שהיו לו.

אלכס מילר: זה לא עוזר לנו.

יוסי בר: בתחילת 2011, בוועדת החינוך של הכנסת הוחלט כך: לאחר דיון בעתיד בית ספר "גורדון" ולאחר תוצאות המיצ"ב, המשקף את רמת הלימודים, הוא ב-10 נקודות מעל לממוצע, ולמרות קשיים תקציביים מצד משרד החינוך, מינהל החינוך ועיריית פתח תקווה, בבית ספר למדו בפועל 270 תלמידים, והחישוב בפועל היה לפי 220 תלמידים.

יוסי בר: זה חוזר על עצמו במהלך 3 השנים האחרונות.

יוסי בר: העירייה במתכוון, באופן שיטתי, מנפיקה אישורי תלמידים ל"גורדון" רק לאחר הצגת מצבת במשרד החינוך, במטרה מתמדת לייבש את המקורות הכספיים של בית ספר "גורדון" ולגרום לקריסתו.

יוסי בר: בנוסף, ממשיכה העירייה רישום, כביכול, בלי להגדיר בצורה שווה אזורי רישום כמו כל בית ספר במדינה ובעיר.

יוסי בר: לבית ספר "גורדון" היו נותנים מספר רחובות בודדים, שהם גם ברישום לבתי ספר סמוכים "עין גנים" ו"שמעוני".

יוסי בר: יש צילום של חוברת של רישום עירוני, שבו רשימת כל בתי הספר בעיר חוץ מ"גורדון" וכן, "גורדון" מופיע למטה בכוכבית כאפשרות לשני בתי הספר האחרים, וזו הוכחה נוספת לטיעונים שלנו, על מגמת העירייה לחסל ולסגור את "גורדון".

יוסי בר: בפועל, נרשמו כ-70 תלמידים לכיתה א'.

יוסי בר: הוגשו בקשות העברה ל-20 תלמידים לכיתות ב'-ו' מבתי ספר אחרים, מסיבות של אח, אחות, קרבה וסיבות שונות.

יוסי בר: מינהל החינוך ראה את תוצאות הרישום והחליט בכל דרך למנוע את הרישום.

יוסי בר: תלמידים שאושרו על ידי העירייה קיבלו ב-31.8 על ידי שליח מכתב ביטול מהסיבה שבשל מיעוט נרשמים לא תפתח כיתה א' בבית ספר "גורדון".

יוסי בר: בנוסף, יש קבוצת תלמידים שבסוף חודש יולי קיבלו מכתב העברה לבית ספר "גורדון" בתנאי שיהיו מספיק נרשמים לכיתה א'.

יוסי בר: - -

זבולון אורלב: סליחה, מתוך ה-70 תלמידים, כמה מאזור הרישום וכמה מבחוץ?

קריאה: אין איזור רישום, איך אפשר להגדיר?

קריאה: תסתכל איך זה נראה.

זבולון אורלב: הם יודעים היטב מה אני שואל.

יוסי בר: לפי מה שהעירייה טוענת, ואני שמעתי, אזור רישום זה 13 ילדים, 18 ילדים, כאשר בפועל לכיתה א' יש סדר גודל של 70 ילדים.

יוסי בר: זה מצביע על שיטתיות העירייה להצביע על כמות נרשמים נמוכה מאוד ולסגור את בית ספר "גורדון".

מרינה סולודקין: יש לכם מבנה טוב?

מרינה סולודקין: מבנה בית הספר טוב?

יוסי בר: מצוין.

מרינה סולודקין: אולי רוצים להעביר את המבנה למישהו?

מרינה סולודקין: אולי שמעת משהו?

יוסי בר: אם נחיה משמועות נשמע פה, במועצה הקטנה הזאת, 200 גרסאות אבל יש דיבורים, אני לא מוסמך להגיד, אני לא עשיתי את ההסכמים.

מרינה סולודקין: כי בבית שמש זה היה סיפור, בית ספר חילוני לחרדים.

מרינה סולודקין: אולי זה אותו סיפור?

אלכס מילר: חברת הכנסת סולודקין, את מובילה אותו להגיד משהו שהוא יכול להצטער עליו.

אלכס מילר: לך יש חסינות ולו לא.

אלכס מילר: אני מציע שאם את שומעת, את יכולה להגיד את זה אבל הוא לא.

יוסי בר: - - - כנסת נכבדה, רציתי לשתף אתכם בהשתלשלות האירועים בפתיחת שנת הלימודים.

יוסי בר: עיריית פתח תקווה, ראש העיר, סגן ראש העיר, מינהל החינוך, סיגלית הלל, לאחר שחזרו וביטלו את האישורים, לא משנה אם החליטו לחסל או לא לחסל, הורים שרשמו את ילדיהם לבית ספר "גורדון" וקיבלו את הביטול לשנת הלימודים לאחר שהכינו ציוד, ספרים, תלבושת עם סמל בית ספר, לצהרון, לחוגים, קיבלו את שוק חייהם והופיעו בכל זאת בפתח בית הספר בצורה תרבותית, בתקווה שרוע הגזירה תבוטל וגם הילדים יוכלו להיכלל בבית הספר.

יוסי בר: 1.9.2011 – פתיחת שנת הלימודים הארצית במדינת ישראל.

יוסי בר: הופיעו בפתח בית הספר הגברת סיגלית הלל, עובדי עירייה, שוטרי העירייה, שיטור קהילתי, 20 שוטרי ימ"מ ממשטרת ישראל, סגרו את השער, עומדים בפתח בית הספר ועושים סלקציה, מכניסים ילדים לפי רשימה.

יוסי בר: בתקשורת, בכל הערוצים, עיריית פתח תקווה, עובדיה, כולל ראש ועד ההורים העירוני, ממשיכים: בית חינוך זה גטו רוסי.

יוסי בר: אני הייתי בישיבה ושמעתי את זה, בישיבת מועצת ועד הורים, יומיים לפני פתיחת שנת הלימודים.

יוסי בר: באנו לשכנע.

יוסי בר: שני שליש מוועדי ההורים היו כאשר 90% הצביעו לסגירת בית ספר "גורדון".

יוסי בר: מחוץ לכתוב אני אומר לכם: אחת קמה, מבית ספר "אמיר" ואמרה: בית ספר "גורדון" זה אחד מבתי הספר הכי טובים בעיר.

יוסי בר: למה שהבן שלי לא יקבל תנאים כאלה, מה האפליה הזאת?

יוסי בר: השני קם ואמר: בבית הספר שלי אין צהרים, למה יש ב"גורדון"?

יוסי בר: אנחנו גם אנשים עובדים.

יוסי בר: שיסגרו כי כולם שווים בעיר.

יוסי בר: זה אולי נכון אבל אנחנו הורים שדואגים לילדים שלנו והעירייה היא שצריכה לדאוג לילדים של כל העיר וצריכים לשבת ולדבר.

יוסי בר: אולי לעשות יום לימודים ארוך.

יוסי בר: אני לא יודע, לא אני אמור להחליט את זה, אני רק מוחה.

יוסי בר: - - עשתה סלקציה לפי רשימה.

יוסי בר: בתקשורת, בכל הערוצים, עיריית פתח התקווה, עובדיה, יושב ראש ועד העובדים העירוני ממשיכים: בית חינוך זה גטו רוסי, ובנוסף מצהירה בפומבי: לבית ספר זה לא מגיע טקס פתיחת שנת הלימודים.

יוסי בר: מדינת ישראל מצהירה, טקס פתיחה, יום חגיגי למדינה, זה לא חג זר.

יוסי בר: בכל מדינת ישראל, ב"גורדון" אין פתיחת שנת הלימודים.

מרינה סולודקין: חבר'ה, זו רדיפה של בית הספר.

יוסי בר: אני רק מוחה על מה שאני רואה.

יוסי בר: אנחנו לא אזרחי המדינה?

יוסי בר: מי אנחנו?

יוסי בר: איזו גזענות נולדה פה בין עמנו.

יוסי בר: בפתח בית הספר נוצר בלגן וחוסר ודאות תוך דחיפות ואלימות מילולית.

יוסי בר: הורים היו אמורי להביא את ילדיהם ביום שמח זה.

יוסי בר: אנשי העיר משתמשים בכוח, בשיטור המדינה נגדינו כגבירים, כאילו הם מעל למדינה.

יוסי בר: יום ראשון, 4.9, יום שלישי ללימודים: אותה גברת, אותה סלקציה.

יוסי בר: הפעם הילדים הוכנסו לכיתות צד, ללא מורים, בטענה שלא מגיע להם ללמוד.

יוסי בר: אני שמעתי את זה.

יוסי בר: בחצר בית הספר מר שמחון מצהיר בפומבי "על גופתי המתה אני סוגר את הגטו הרוסי הזה.

יוסי בר: " מי גזען?

יוסי בר: אני שואל: לאן הגענו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אמיתי או שאני צריכה להתעורר?

יוסי בר: יום שני, 5.9.

יוסי בר: מחריף המצב.

יוסי בר: מכניסים את כל ילדי בית הספר מ-א' עד ו' לצד האחורי של בית הספר.

יוסי בר: יש שם כניסה צדדית לבלוק.

יוסי בר: מכניסה צדדית מכניסים את הילדים המאושרים לבית הספר לפי רשימה כצאן לטווח.

יוסי בר: הורים - -

קריאות: קח את המלים בחזרה, זה לא מכובד.

זבולון אורלב: כדאי שתיזהר בדבריך.

יוסי בר: אני מביע מחאה בסך הכל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת התחושה שהוא מרגיש, חבר הכנסת אורלב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ככה הוא מרגיש.

זבולון אורלב: אני מציע שאת המלים כצאן לטווח - -

יוסי בר: אני גדלתי פה, במדינה, ועברנו משהו יותר גרוע.

זבולון אורלב: אני גדלתי כמוך ואני מציע לך שאם יש לך דברים תאמר אותם בלי שום צנזורה אבל אני מציע שתיזהר בדבריך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל להשתמש בביטוי שבית ספר זה גטו, זה מותר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מי שמדבר על גטו לא יודע מה זה גטו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שילמד קצת היסטוריה ויבין מה זה גטו.

יוסי בר: זה אוכל אותי בפנים.

יוסי בר: - - את שאר הילדים מעבירים מעבר לגדר לרחוב.

יוסי בר: הורים לקחו את הילדים לבית עולה למשמורת עד שיבואו הוריהם ממקום העבודה.

יוסי בר: כנסת נכבדה, שואה אחת בני עמנו עברו לפני 70 שנה.

יוסי בר: רצוי שהמדינה - -

יצחק וקנין: על מה הוא מדבר?

קריאה: תוציאו אותו.

יוסי בר: אני אזרח מדינת ישראל, ילדיי נולדו כאן.

יוסי בר: אנחנו נלחמים למען ילדינו לעתיד טוב יותר.

יוסי בר: זה הכל.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת שאמה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא שומעת מבטא רוסי אצלך, נכון?

יוסי בר: אני ישראלי, הורי דור שביעי בארץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רק רציתי לדעת כי חשבתי שאולי רק אני לא שומעת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ..

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה אדוני היושב ראש.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, כבוד המנכ"ל, כולנו עדים לעבודה הנהדרת שנעשית בשנתיים וחצי האחרונות במשרד החינוך ולתוצאות ולפירות שאנחנו וילדינו מתחילים לקטוף, אבל כל זה שווה לכפרות אם יש ילדים ש-10 ימים אחרי תחילת שנת הלימודים, אין להם מקום ללמוד.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא שאין להם מקום כי יש בעיה של בינוי, יש בעיה של תקציב או יש בעיה כללית.

כרמל שאמה-הכהן: זו בעיה של גזענות לשמה בישראל 2011.

כרמל שאמה-הכהן: אני הייתי לפני שנתיים בפתיחת שנת הלימודים בפתח תקווה, בסיבוב הקודם, באחד מבתי הספר, כדי לוודא קליטה של ילדים שהוריהם יוצאי אתיופיה וראיתי שבכלל אין שום בעיה בין הילדים.

כרמל שאמה-הכהן: הילדים מגיעים לכיתה ותוך 5 דקות משתלבים עם ילדים, לא משנה מאיזה מוצא, איפה נולדו, פשוט הרמוניה שלמה.

כרמל שאמה-הכהן: הבעיה היא דווקא אצל הבוגרים, למרות שאומרים שהילדים זה אכזר מסתבר שהבוגרים הוא עם הרבה יותר אכזר.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שזה מקרה לא קונבנציונאלי וצריך לטפל בו באמצעים לא קונבנציונאליים.

כרמל שאמה-הכהן: בית ספר בתהליכים אחרים, הממשלה יודעת להפקיע סמכויות, אם זה משלטון מקומי ואם זה מפקידים שלא מבצעים את תפקידם ובחלוף מועד מסוים, פשוט משרד החינוך צריך להחליט על שיבוץ ומי ושלא מבצע את השיבוץ, לקבוע את זה כעבירה פלילית, לא פחות ולא יותר.

כרמל שאמה-הכהן: אי אפשר לאכוף את זה כי הפינג-פונג הזה בין כולם, ואני מבין שיש פה המון אינטרסים ואני בכלל לא נכנס לאינטרסים כי אני באמת מסתכל ממעוף ציפור על הענין הזה מלמעלה.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מעורב בשום אחד מהפלגים או מהאינטרסים שנמצאים כאן, מסביב לשולחן.

כרמל שאמה-הכהן: אני יודע שזה דבר הכי משפיל, הכי פוגע, הכי רע לא רק לילדים האלה אלא לכולנו, שיש ילדים שבגלל, אני לא רוצה להגיד בגלל מה, בגלל זה לא מוכנים לקבל אותם ללימודים.

כרמל שאמה-הכהן: לכן, אני אומר שכל הדיבורים האלה, אנחנו כבר הרבה זמן אחרי זמן הדיבורים וצריך להיות זמן של מעשים ומעשים חריפים כי המצב הזה הוא מצב שמכתים את כולנו, את מדינת ישראל, את החברה הישראלית, ושאנשים יוצאים לרחובות, מאות אלפים, על צדק חברתי בגלל מחיר של קוטג' ומחיר של דלק ומחיר של דירה, זה חשוב מאוד ואני תומך במחאה אבל בגלל שהצדק החברתי הזה פה, ואין יותר צדק חברתי מדבר כזה, אין לו עלות כספית או אין לו משמעויות כספיות הוא יכול להימרח ולהימשך, אני אומר לך, אדוני המנכ"ל, לא הייתי עוזב את העיר פתח תקווה והייתי ישן שם עד שהבעיה הזאת היתה נפתרת.

כרמל שאמה-הכהן: הייתי מזעזע את האנשים האלה בצורה כזאת שהם לא היו ישנים בלילה, למי שאחראי לכך.

כרמל שאמה-הכהן: הייתי מפעיל את כל מה שאפשר, כולל אמצעים מחוץ למשרד החינוך, כולל תביעות אישיות, כולל תביעות בנזיקין.

כרמל שאמה-הכהן: הייתי נותן לאנשים האלה להרגיש מה זה שמשהו רודף אותך ומשהו מאיים עליך, כי זה מה שמרגישים הילדים האלה, זה מה שמרגישים ההורים שלהם, ואם אנחנו לא יודעים לפתור את זה בצורה מהירה, אנחנו מערכת כושלת.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה לאדוני.

אלכס מילר: יסמין, בבקשה.

יסמין קשת: אני עורכת דין.

יסמין קשת: אני יועצת משפטית של ארגון "טבקה", שפועל למען קהילת יוצאי אתיופיה.

יסמין קשת: קודם כל, אני רוצה לברך את יושב ראש הוועדה שכינסת את הדיון החשוב הזה והבוער במיידי, שלא היה מתוכנן בסדר היום, ואת הוועדה ואת השר והמנכ"ל שראו לנכון להגיע אישית כי זה באמת מאוד חשוב וגם רואים שהענין הזה חשוב להם, הנושא של האינטגרציה, הפיזור, נגד מדיניות של מכסות שהיתה קיימת.

יסמין קשת: עם זאת, המילה הזאת לא נאמרה פה ואני חושבת שזה חשוב לשים את הדגש שההפרדה שנוצרה בבתי הספר ברחבי הארץ ו"נר עציון" הוא דוגמה מאוד מאוד טובה, זה לא קרה במקרה.

יסמין קשת: זו הסללה, זה דבר שנדון ו"טבקה" יזמה דיון כזה בוועדת הקליטה עם חבר הכנסת דנון.

יסמין קשת: יש פה הסללה מכוונת, יש פה יד מכוונת של הרשויות.

יסמין קשת: דיבר על זה השר, על כך שהוא ביקש למנוע הסעות מאזורים מרוחקים של ילדים יוצאי אתיופיה לבית ספר "נר עציון" כדי ליצור ריכוז של בית ספר של יוצאי אתיופיה.

יסמין קשת: יש פה איזה ניסיון לעקוף את פסק הדין שיצא בבג"ץ, שגם אותו הזכיר השר, הבג"ץ ש"טבקה" הגישה נגד שרת החינוך עוד בזמנו, בקיץ 2008, כשאז ממש ישבו ילדים בבית.

יסמין קשת: כל ה-1 בספטמבר עשרות ילדים יוצאי אתיופיה ישבו בבית כי בתי ספר, בעיקר פרטיים, לא רצו לקלוט אותם ואנחנו ביקשנו שיהיו סנקציות תקציביות ובאמת השר דיבר על זה.

יסמין קשת: אני חושבת שזאת הדרך היחידה כי מדובר בכספי הציבור, זה כספים שלנו, של משלמי המסים, ולא צריך לשלם אותם לבתי ספר שמסרבים לקלוט מטעמים גזעניים.

יסמין קשת: לכן, קודם כל צריך לשים לב למה בכלל נוצרו בתי הספר האלה.

יסמין קשת: עכשיו אני אעבור להחלטת הסגירה: אנחנו, כעיקרון, מתנגדים לפתרון הזה של סגירה של בתי ספר שבהם יש רוב או ב"נר עציון" זה כמעט היה כל התלמידים יוצאי אתיופיה למעט שניים בשלב מסוים ורוב הזמן אחד.

יסמין קשת: אנחנו חושבים שאם כבר סגירה, אז סגירה הדרגתית כמו שהשר הציע בהתחלה.

יסמין קשת: לסגור קודם כל את כיתה א' ולאט לאט, בלי לזעזע את המערכת היא נכונה יותר.

אלכס מילר: ההורים חשבו אחרת, עד כמה שאני שמעתי.

יסמין קשת: אז זהו, זה דבר שאני תוהה אם ההורים חשבו אחרת, אם עכשיו ילדים יושבים בבית.

יסמין קשת: אני קיבלתי בבוקר נתון, אתמול דיברו על 160 והיום 66 תלמידים שעדין יושבים בבית בלי שיבוץ ולא לומדים בבית ספר.

יסמין קשת: יש 36 הורים של ילדים בין כיתות ג' ל-ה', שההורים מסרבים לשיבוצים שקיבלו.

יסמין קשת: יש 12 ששובצו לבית ספר "נחלים", שזה בית ספר שהגישה אליו מאוד קשה.

יסמין קשת: אי אפשר להגיע בתחבורה ציבורית ואם ילד לא מרגיש טוב או מפספס את ההסעה אין להורים איך להביא אותו.

יסמין קשת: מתוכם 6 הורים מסרבים ואני הבנתי גם, שחלק מהסירובים זה על רקע של כיתות נפרדות שעומדות לקום בבתי ספר.

יסמין קשת: אז מה עשינו?

יסמין קשת: סגרנו את בית הספר שהיווה מן גטו, מילה שלא רצו להזכיר פה, אבל היווה בית ספר נפרד של שחורים, ובסוף אנחנו עוברים לכיתות נפרדות אז באמת לא עשינו שום דבר.

יסמין קשת: הדבר החשוב ביותר, אני חושבת שבסגירה של בית ספר בבת אחת יש איזה מסר שלילי לילדים.

יסמין קשת: אתם, אתכם צריכים לפזר, אתם לא מספיק טובים.

יסמין קשת: גם ככה הרמה בבית הספר לא היתה מספיק טובה ואני חושבת שבחשיבה לעתיד צריך לחשוב איך להשקיע, איך לווסת את מדיניות הרישום בצורה כזאת שמצב כזה לא יקרה.

יסמין קשת: אני חושבת שהשר הזכיר את הדברים וחשוב להבא לא לנהוג בצורה כזאת.

יסמין קשת: גם כאן, כשעדין אנחנו רק בתחילת שנת הלימודים, הדבר נעשה ברגע האחרון שזה דבר פסול.

יסמין קשת: אנחנו פנינו לשר כבר בתחילת הקיץ, שיש בעיה בבית הספר "נר עציון".

יסמין קשת: אנחנו יודעים כבר כמה שנים שבעקבות פסק הדין בבג"ץ שהגשנו כבר בקיץ 2008 נוצר הריכוז הזה.

יסמין קשת: פשוט היו באופן אוטומטי מפנים את כל הילדים יוצאי אתיופיה לבית הספר הזה.

יסמין קשת: זה דבר שהוא לא נכון וזו אחריות של משרד החינוך לדאוג לכך שהעירייה ממש תבצע שימוע לכל ההורים, במיוחד אלה שיושבים בבית אבל גם אלה שסירבו לקבל שיבוצים, אז למעשה גם הם יושבים בבית.

יסמין קשת: אם למעלה מ-40% מהתלמידים עדין מעוניינים ללמוד ב"נר עציון", כנראה שצריך להשאיר השנה את בית הספר הזה, לפחות השנה, ולפעול בצורה יותר מדורגת - -

קריאות: סגרו אותו.

אלכס מילר: סליחה, מה קרה?

אלכס מילר: אדם אומר את עמדתו.

אלכס מילר: זה לא קובע את מה שצריך להיות לא לכאן ולא לכאן.

אלכס מילר: כל אחד מדבר בשמו ובשם הארגון שלו.

אלכס מילר: זה לא החלטה וזה לא המלצה וצריך להקשיב ולא להתייחס לכל דבר שנאמר כאן.

יסמין קשת: אני רוצה גם לציין שהדברים קרו ברגע האחרון, שזה באמת דבר שלילי וזו אחריות מאוד חשובה של משרד החינוך לפקח בצורה צמודה, כמו שדיבר חבר הכנסת שאמה, שאין כיתות נפרדות, שהמדיניות של אזורי רישום, אחרי הבג"ץ שהיה בזמנו בענין בוגלה, כשביטלו את המכסות קבעו שליוצאי אתיופיה אין אזורי רישום ולא מחילים את זה.

יסמין קשת: לא מחילים את זה בעיריית פתח תקווה ולא בעיריות אחרות, אם בכלל יודעים על זה בעיריות, ולדאוג שיחילו את זה, שלא יהיה מצב שמסרבים להורים שרוצים אינטגרציה ומכריחים אותם ללכת לבית ספר מסוים.

יסמין קשת: וכמובן, מה שדובר פה על תקציב.

יסמין קשת: תקציב צריך לסגור ברגע שבית ספר מסרב לקבל, זה דבר שגם אם הוא לא נקבע בתקנות, כמו שביקשנו בבג"ץ, יש סמכות לשר ואני חושבת שהשר לא צריך להסס להפעיל אותה.

יסמין קשת: הייתי רוצה שעומר, אם אפשר, ישלים כמה נתונים לגבי הנתונים שדיברנו עליהם היום.

עומר טיאצו: אני מעמותת "טבקה".

עומר טיאצו: אני מברך על כך שהשר היה פה ואדוני היושב ראש, אתה מוביל את המהלך הזה.

עומר טיאצו: אני באופן אישי די עצוב ולא שמח כל שנה או כל חצי שנה להפגין בגלל בעיות חינוך.

עומר טיאצו: בגלל שיוצאו אתיופיה, לא יכולים לקבל אותם איך שהם בתוך בית הספר.

עומר טיאצו: אני יכול להגיד לראש העיר פתח תקווה, אני אצלו ביומן קבוע.

עומר טיאצו: בכל שנה בחופש הגדול אני אמור להפגין שם.

עומר טיאצו: תבינו, כל שנה וכל פעם אותה בעיה.

עומר טיאצו: הבעיות לא השתנו.

עומר טיאצו: אותם ילדים, יוצאי אתיופיה, שרוצים להשתלב, בתי הספר לא מוכנים לקבל.

עומר טיאצו: ומי משלם לבית הספר הזה?

עומר טיאצו: לא אתה אלא אנחנו, האנשים שמשלמים מסים.

עומר טיאצו: אני אומר לכם, תדמיינו לעצמכם ילדים קטנים, איך אנחנו רוצים לראות אותם, שונאי ישראל?

עומר טיאצו: בגלל שהם שחורים לא מקבלים אותם לתוך בית הספר?

עומר טיאצו: ומה עושים?

עומר טיאצו: - -

מרינה סולודקין: או לבנים, לא רק שחורים.

מרינה סולודקין: ..

עומר טיאצו: הרשות בפתח תקווה החליטה: אנחנו עושים הפגנה ומאחורי הקלעים מתחבאים, אין תשובות ואין מענה ואף אחד לא בא למשא ומתן ולא בא לשאול מה קורה בישוב שלי.

עומר טיאצו: אני בטוח שגם בשנה הבאה יהיו אותן בעיות למרות שהוא חושב שלא, כי לא מתערבים, לא יורדים לשטח.

עומר טיאצו: אתן לכם דוגמה: בהפגנה שאלתי איזה הורה, הרי הרישום האזורי התבטל, מדוע אתם לא הולכים לבית הספר להירשם?

עומר טיאצו: אומרים לי: אנחנו מגיעי לבית ספר, מקבלים אישור וכשמגיעים להנהלת העירייה אומרים להם:

עומר טיאצו: לא, אין מקום שם.

עומר טיאצו: כביכול מנסים לשמר וליצור את הגטאות האלה ואת ההפרדות האלה.

עומר טיאצו: אם אנחנו מסתכלים לטווח הארוך, אני חושב שזה לא טוב לילדים יוצאי אתיופיה וגם לא טוב לחברה הישראלית בכלל.

עומר טיאצו: אגיד לך עוד משהו: גם בתי הספר האלה, שנפתחו ליוצאי אתיופיה, ברובם הם מורים חלשים.

עומר טיאצו: המורים עושים מה שהם רוצים ויש סטיגמה.

עומר טיאצו: הם חלשים אז הבעיה אצלך ולא אצלי.

עומר טיאצו: משרד החינוך לא מפקח ואגיד לכם:

עומר טיאצו: בעיר מסוימת שטיפלתי בשנה שעברה, 30 ילדים רצו להשתלב אז המנהל אומר לי...

עומר טיאצו: הלכתי אתו עם ההורים לפגישה ואמרתי לו: תעביר את ה-30 ילדים.

עומר טיאצו: הוא אומר לי: עומר, אם אני אעביר את ה-30 האלה, כל התלמידים ירצו לעזוב ובסוף לא תהיה לי עבודה.

עומר טיאצו: לכן, מנסים לשמר והמנהל הזה בתוך שבוע התפטר כי מבחן המיצ"ב נתן להם כל מיני תשובות על מנת להגדיל את איכות הילדים ולא את איכות ההוראה.

עומר טיאצו: אחד הדברים שצריכים לדרוש זה פיקוח צמוד של בתי הספר.

עומר טיאצו: קיימים 18 בתי ספר, שישקיעו בחינוך, ישקיעו במורים טובים, זאת לא הבעיה ביוצאי אתיופיה.

עומר טיאצו: דבר נוסף: לא להפנות את בתי הספר האלה להסללה.

עומר טיאצו: הכיוון פה, אני לא יודע מה משרד החינוך עושה בנושא הזה, כל הזמן יש בעיה בחינוך באור יהודה, באור עקיבא, איפה שנמצאים יוצאי אתיופיה אבל משרד החינוך לפעמים, אבל שר החינוך מעורב בזה קצת.

עומר טיאצו: בשנים הקודמות בכלל, כל שנה או כל חודש היתה כתבה על יוצאי אתיופיה.

עומר טיאצו: 1.

עומר טיאצו: לא לעשות את ההסללה הזאת אלא לשלב אותם.

עומר טיאצו: עולה חדש שמגיע, אחרי כמה חודשים הוא כבר דובר עברית - -

אלכס מילר: נא לסיים.

עומר טיאצו: בנוסף לזה, ההפניה לחינוך מיוחד: היום לא מדובר על זה אבל זה הזמן לדבר.

עומר טיאצו: אחוז הילדים ששולחים אותם לחינוך מיוחד, מה הקטע?

עומר טיאצו: אומרים לי: שמע, ישנה בעיה תקציבית.

עומר טיאצו: אז למי שיש קושי מסוים, במקום לתת לו תגבור, שולחים אותו לחינוך מיוחד.

עומר טיאצו: הרבה פעמים זה טעויות מחרידות שיש.

אלכס מילר: אדוני, ועדת החינוך דנה כבר על הנושא הזה ויש לנו מסקנות.

עומר טיאצו: גם הפנימיות שלכם.

עומר טיאצו: אני למדתי בפנימיות, בשנת 90 שלחו אותנו לפנימיות כמו בני ערובה וחשבתי שזה הופסק אבל עדין שולחים אותם לפנימיות ונוצרות פנימיות נפרדות לעולי אתיופיה וקצת רוסים.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: תודה רבה אדוני היושב ראש.

זאב אלקין: אדוני המנכ"ל, חבריי חברי הכנסת, קודם כל, אני אפתח במשהו, אדוני המנכ"ל, זה נוגע אליך ונוגע למה שהשר אמר.

זאב אלקין: אני מבין שאתם במצב לא פשוט כי משרד לא יכול לנהל את עצמו לפי רצונם של ההורים ומצד שני, יש את מבחן התוצאה.

זאב אלקין: במבחן התוצאה זה ברור שכרגע יש בעיה כי קבוצה גדולה מאוד של ההורים לא מרוצים.

זאב אלקין: לכן, ברור לי גם שההתנהלות שלכם מול ההורים היא דרך הרשות המקומית ואני תכף אתייחס לזה, אני חושב ששם עיקר הכשל אבל יחד עם עמידה כזאת, שלא ניתן שיכתיבו לנו, חשוב מאוד שתחפשו את הדרך לפתור את הבעיה כי עמידה איתנה כנגד הכתבה זה לא פתרון לבעיה.

זאב אלקין: אני מבין את המשרד שלא יכול לשנות את עצמו לפני הרצון של כל הורה אבל ברור שיש פה בעיה קבוצתית ולא בעיה פרטנית.

זאב אלקין: הניסיון לגשת אליה בצורה של בעיה פרטנית, איפה שהחלטנו – החלטנו, ואיפה שלא החלטנו – לא נשנה את דעתנו, אני לא חושב שזה ייקח אותנו רחוק.

זאב אלקין: הערה כללית שנייה, לפני שאתייחס למקרה הפרטני: אני חושב שכל הדיון הזה, ולצערי זו לא פעם ראשונה ולא אחרונה ולא רק בפתח תקווה.

זאב אלקין: אני זוכר ויכוחים דומים גם לגבי מקומות אחרים שהיו.

זאב אלקין: היה בזמנו סיפור בכפר-סבא, בית שמש - -

אלכס מילר: קרית אתא.

אלכס מילר: לא חסר...

זאב אלקין: אפשר להמשיך את הרשימה.

זאב אלקין: אדוני היושב ראש ואדוני המנכ"ל, הישיבה הזאת מוכיחה בעיניי פעם נוספת עד כמה חשוב לזרז כל שינוי מהותי בכלל בכל המערכת, וביטול שיטת הרישום, ביטול אזורי הרישום.

זאב אלקין: בעיני זו גישה לא נכונה, אני אומר את זה כבר הרבה שנים.

זאב אלקין: אני חושב שאין שום סיבה להפוך הורים וילדים לעבדים נרצעים של בית ספר מסוים - -

אלכס מילר: דרך אגב, אדוני יושב ראש הקואליציה, כיושב ראש הקואליציה אדוני יודע שהנושא הזה נמצא בהסכמים קואליציוניים בין ישראל ביתנו לליכוד, על מתן אפשרות יותר גדולה להורים לבחור את מקום הלימודים של הילדים שלהם.

שמשון שושני: יש על זה החלטת ממשלה אבל אנחנו הולכים לניסוי.

שמשון שושני: בשנה הבאה, על פי החלטת הרשויות - -

אלכס מילר: רגע, פתח תקווה נמצאת בתוך הפיילוט או לא?

אלכס מילר: לפי המצב שאנחנו נמצאים כאן היום אז לא...

זאב אלקין: לפי גישתו של ראש העיר, לא נראה לי שהיא תתנדב להיות בפיילוט אבל תכף אדבר על זה.

זאב אלקין: אני יודע שאתם הולכים לפיילוט, שמשון, זה היה פה בדיון בשבוע שעבר אבל אני חושב שצריך לזרז את התהליך הזה כי הרי זה לא סוד שיש החלטת ממשלה לפני כמה שנים בכלל ללכת באופן גורף לביטול שיטת רישום.

זאב אלקין: היא הוקפאה, היא לא בוטלה - -

שמשון שושני: לא היתה אף פעם החלטה כזאת - -

זאב אלקין: זה היה בחוק ההסדרים ויצא משם, והוצאתם את זה בצדק מחוק ההסדרים כי זאת לא דרך לקבל החלטה כזאת עקרונית.

זאב אלקין: אבל מצד שני, נראה לי שהולכים פה לאט מדי.

זאב אלקין: אם נצליח להביא לשינוי המהותי הזה, בכלל לא נהיה בויכוחים האלה בין ההורים לרשות המקומית למשרד החינוך.

זאב אלקין: ההורים יחליטו איפה שהילד ילמד.

זאב אלקין: יש לא מעט מדינות שמיישמות את זה בהצלחה.

זאב אלקין: יש את שיטת הוואוצ'רים בסקנדינביה, שמעבירה להורה - -

זבולון אורלב: אוי ואבוי.

זבולון אורלב: את שיטת הוואוצ'רים להביא לישראל?

זאב אלקין: כן, למה לא?

זבולון אורלב: בעיניי זה הרס מערכת החינוך, זה סגרגציה נוראה.

זאב אלקין: היום יש סגרגציה.

זאב אלקין: תסתכל מה קורה, תסתכל על המקרים האלה.

זאב אלקין: למה שהמערכת תאנוס את ההורים ותגיד להם איפה הילד שלהם ילמד?

זבולון אורלב: אני בעד הרחבת אזורי רישום אבל לא בעד וואוצ'רים.

זאב אלקין: אבל בסוף בסוף, במהות של הבעיה, אם אתה לא משנה את השיטה ולא מעביר את ההחלטה להורה אז עדין הויכוחים והמלחמות האלה יימשכו, וחבל.

זאב אלקין: ההורים היום במדינת ישראל מספיק בוגרים כדי להחליט יחד עם הילדים שלהם איפה טוב שהילדים האלה ילמדו.

זאב אלקין: המימון הממשלתי ילך אחרי החלטת ההורה ולא כאיזו שהיא הכתבה של המערכת, שחושבת שהיא יודעת יותר טוב מכולם איפה הילד ילמד.

זאב אלקין: עד שלא נשנה את זה, בעיות מהסוג הזה יחזרו על עצמן.

זאב אלקין: לגבי הענין הפרטני, ואני אתייחס בעיקר לנושא של בית ספר "גורדון": אני חושב, אדוני המנכ"ל, שכאן ההתנהלות הרגילה במסגרת המשפטית הקיימת, ושוב, אני הדגשתי שלדעתי צריך לשנות אותה אבל יש כרגע חוק של אזורי רישום ואין מה לעשות אבל ההתנהלות במסגרת המשפטית הקיימת מלמדת על כך שזה בדיוק המקרה הקלאסי שמשרד החינוך צריך להתערב, במסגרת הסמכויות שיש לו.

זאב אלקין: הרי הערר בסוף הולך אליכם, אדוני המנכ"ל.

זאב אלקין: במצב רגיל, אני יכול להבין את הנטייה של המשרד להתערב כמה שפחות בהחלטת הרשות המקומית, זה הגיוני.

זאב אלקין: גם אין לכם בדרך כלל כלים להעריך אם החלטת הרשות היתה נכונה או לא אבל זה נכון במצב רגיל, כשרשות מקומית פועלת בסדר רגיל, נורמאלי, ואין פה חשש לאיזה שהוא רצון שרואה מול העיניים שלו את גורלו של בית הספר ולא את גורלו של התלמיד הספציפי.

זאב אלקין: במקרה הזה, אין ספק שהרשות רוצה לסגור את בית הספר.

זאב אלקין: השיקולים, בטח נשמע מראש העיר מה הסיבות לכך או מנציגיו אבל כשאתה מסתכל על הנתונים, אתם אמרתם, הרשות בלי להגיע אתכם לסיכום מחליטה לסגור הרשמה.

זאב אלקין: זה הרי לא דבר שגרתי, זה לא קורה כל יום.

זאב אלקין: אם עושים את זה מאחורי גבכם ובלי סיכום אתכם, אז היו להם סיבות טובות לעשות את זה - -

אלכס מילר: דרך אגב, התכוננו מראש בשביל שזה יהיה - -

זאב אלקין: ולכן, ברגע שזה מה שעושים, רק המקרה הזה לבדו.

זאב אלקין: אני תכף אביא עוד סימוכין לטענה שלי אבל רק המקרה הזה לבדו מלמד על כך שאם זה מה שקרה, כל בקשה לשינוי רישום שמגיעה אליכם, צריך להתייחס לזה בקפידה יתרה ולנסות ללכת לקראת ההורים כי אין כאן תום לב של הרשות.

זאב אלקין: יש כאן רצון לחסל בית ספר שגובר על הרצון ללכת לטובת התלמידים ולכן, במצב כזה לשמוע שאחוז כל כך קטן מבקשות לאזור רישום הן אלה שנענו על ידכם, בעיניי זו סיבה שתיקחו את זה לשיקול חוזר ותסתכלו על זה מתוך ההקשר הזה, הספציפי, של מה שקרה שם.

זאב אלקין: למעשה, תפתחו את כל הסוגיה מאפס כי השלב הראשוני הזה של החלטת הרשות, לדעתי תום לב זה דבר אחרון שהיה שם.

זאב אלקין: זה לא רק בהחלטה הזאת לסגור בית ספר, גם כשאני מסתכל על חוברת הרישום.

זאב אלקין: אתה בטח ראית את זה גם, אדוני המנכ"ל.

זאב אלקין: בחוברת הרישום אין בית ספר "גורדון", כבר מישהו החליט לסגור אותו.

זאב אלקין: צריך לקרוא בכוכבית למטה ולגלות שהוא בכלל עוד קיים.

אלכס מילר: אדוני, אם היית מגיע עם הילדים שלך לרשום אותם לבית ספר במקום מגוריך והיו נותנים לך אפשרויות בחירה והיית רואה איזה בית ספר למטה, בכוכבית, האם אדוני היה רושם לשם את הילדים שלו?

זאב אלקין: בוודאי שלו.

זאב אלקין: אני לא בטוח שבכלל הייתי רואה את הכוכבית הזאת.

זאב אלקין: הרי אחד מהשניים: אם מתייחסים לבית ספר כמו שהתייחסו אליו שנים רבות.

זאב אלקין: לזה לא התייחסתם, לא השר ולא אתה.

זאב אלקין: שנים רבות אפשרו לילדים שלא היו באזור הרישום ללכת לשם ולהירשם שם.

זאב אלקין: אז אם זה אופיו של בית הספר ועל זה הוא מתבסס וזאת השיטה העיקרית, ואז אומרים בכוכבית שיש גם באזור הזה, זה נחשב בית ספר באזור רישום, אני יכול להבין את זה, זה בסדר, זה הוגן.

זאב אלקין: אם בית ספר בפועל מתפקד כמעין על-אזורי כזה, ויש לו גם איזה שיוך לאזור רישום מסוים ששם הוא גם חייב לקבל תלמידים שרוצים ללכת לשם, בשונה מהמקרה של אזורים אחרים אז אני יכול להבין את זה, אז באמת רושמים אותו בכוכבית.

זאב אלקין: אבל אם הוא כמו כולם, אם הוא בית ספר רגיל של אזור רישום, מה הסיבה שהוא לא מופיע?

זאב אלקין: זבולון, אני לא יודע אם ראית את טבלת ההרשמה הזאת, הוא לא שם, לא קיים.

זאב אלקין: על מה זה מלמד?

זאב אלקין: שכנראה שבער למישהו שלא ירשמו לשם תלמידים.

זאב אלקין: ברגע שזה נכשל, אז מפעילים את השיטה השנייה של הסגירה.

זאב אלקין: ברגע שזה נכשל, אז שולחים משטרה לבית הספר.

זאב אלקין: אני תוהה עד כמה אפשר ללכת.

זאב אלקין: יש איזה שהוא שלב, אדוני ראש העיר, שהייתם צריכים להגיד ושוב, אני לא מבין עד היום מה הנימוקים.

זאב אלקין: מה רע לכם כל כך עם בית ספר "גורדון", שאתם מוכנים ללכת עם ראש בקיר כנגד האוכלוסייה של העיר שלך - -

מרינה סולודקין: למה אתה לא מבין?

מרינה סולודקין: גטו רוסי.

מרינה סולודקין: אנחנו כל הזמן קוראים בעיתונות שזה גטו רוסי.

זאב אלקין: תודה על העזרה, מרינה.

זאב אלקין: אני מסכם, אדוני היושב ראש.

זאב אלקין: אני לא יודע מה הנימוקים.

זאב אלקין: אם מרינה צודקת ויש פה מעין שנאה כזאת לקהילה של דוברי רוסית וגם אם משהו מצליח צריך לחסל את זה – חבל מאוד.

זאב אלקין: אני גם חושב שזה לא חכם פוליטית מבחינתך, כראש עיר, אבל זאת כבר החלטה שלך.

זאב אלקין: בסוף הם תושבים של העיר שלך והם אלה שיבחרו בך ובחברי המועצה והם יתנו לך את הציון לכך.

זאב אלקין: בסופו של דבר היה כאן משהו מצליח.

זאב אלקין: רוצים לחסל את זה שלב אחרי שלב אבל יש שלב שגם רוצים לחסל, עוצרים.

זאב אלקין: להביא לשם משטרה וללכת בכוחנות כזאת, אני לא זוכר כוחנות בסגנון כזה סביב ויכוחים מהסוג הזה.

זאב אלקין: יש הרבה דרכים יותר אלגנטיות להמשיך במלחמה הזאת.

זאב אלקין: אני לא מבין למה לא עצרתם, למה זה הגיע לאן שזה הגיע, לתמונות כפי שזה הגיע, שאדוני המנכ"ל, פה זה כבר נורה אדומה.

זאב אלקין: אם הייתי צריך עוד נימוקים, אדוני המנכ"ל, לכך שהייתם צריכים לפתוח את כל הסוגיה מחדש ולא לדון בזה כערעור אחרון של שינוי קטן אלא לפתוח הכל מחדש, זה התמונות האלה.

זאב אלקין: מי שלא מהסס להביא משטרה וללכת להתנגשות כזאת, אז כל שיקול דעת שם בעיניי הוא פגום לחלוטין.

זאב אלקין: צריך לשנות את זה כל עוד שלא מאוחר כי זה לא עושה בריא לאף אחד, לא למשרד החינוך, לא להורים, לא לתלמידים שזה הדבר העיקרי אבל תאמין לי, אדוני ראש העיר, גם לך זה לא עושה טוב.

זאב אלקין: אני חושב שאתם עושים טעות ועדיף שתתעשתו כל עוד זה לא מאוחר.

זאב אלקין: אגב, עוד משהו, הצעה שלי אליך, אדוני היושב ראש, כמי שמטפל בנושא הזה.

זאב אלקין: אני מקווה שהמערכת תתעשת ותחפש פתרונות.

זאב אלקין: אם לא, הייתי מציע לך שנצא לסיור לשם, כוועדה.

זאב אלקין: יכול להיות שגם אותנו לא יכניסו עם משטרה, אבל זה יהיה מעניין.

אלכס מילר: אדוני, יושב ראש הקואליציה, תראה, בסופו של דבר יש כאלה שחושבים שאנחנו פה בגדר ממליצים בלבד.

אלכס מילר: אני, מבחינתי, כמו שאתה מכיר אותי וכמו שאתה יודע, עד היום כל ההחלטות של ועדת החינוך כלפי שלושת המשרדים, אם זה משרד החינוך, אם זה משרד התרבות והספורט ואם זה משרד החקלאות בכל מה שקשור לצער בעלי חיים, בוצעו כמו שכתבנו אותן כאן, בוועדה.

אלכס מילר: אנחנו נקבל כאן החלטה בכפוף לכל הנושאים, בכפוף לחברי הכנסת שבעצם יושבים כאן ומציעים את ההצעות.

אלכס מילר: בסופו של דבר, ההחלטה הזאת, אם היא לא תבוצע, אנחנו נצטרך גם לקבל החלטות כפוף ליישום של ההחלטות שאנחנו מקבלים כאן בענין החקיקה.

אלכס מילר: אני מקווה מאד שבענין הזה אני אקבל גם גב ממך, כיו"ר הקואליציה, כי לא יכול להיות שאנחנו כל שנה חוזרים כאן לדיון בנושא שקשור לעולים ממדינות שונות בפתח תקווה, ואנחנו חוזרים על דיונים, מקבלים החלטות ושוב חוזרים חזרה לשולחן הוועדה.

אלכס מילר: אנחנו יכולים לעשות סיור, אנחנו יכולים להמליץ אבל בסופו של דבר צריכים גם לקבל החלטות.

אלכס מילר: אנחנו צריכים לקבל עוד מעט ממשרד החינוך צו חינוך על ענין השיתוף בין משרד החינוך לרשויות המקומיות.

אלכס מילר: אנחנו נשקול גם איך נתנהג בהתאם לכל הענין הזה.

אלכס מילר: אני עובר לעיריית פתח תקווה.

אלכס מילר: מי מדבר?

אלכס מילר: יעקב יציג את העמדה.

אלכס מילר: אז תשמע, יעקב, אתה שמעת כאן את הטיעונים שהם טיעונים הקשורים גם לענין בית ספר "נר עציון".

אלכס מילר: אני אודה לך אם תתייחס לכל מה שקורה עם התלמידים מבחינת השיפוצים, איך העירייה מפקחת על הענין הזה בפועל.

אלכס מילר: אני רוצה לשמוע גם מה קורה מבחינת שאר בתי הספר ועתיד כל ענין הרגולציה של אותם הילדים.

אלכס מילר: האם יש הנחיות ברורות של העירייה כלפי הנושא הזה, וכל מה שקשור לבית ספר "גורדון".

אלכס מילר: כמה שאלות יש לנו: האם העירייה עושה הכוונה מכוונת של ההורים שמגיעים למחלקת רישום של העירייה כלפי בתי ספר אחרים בשביל שלא ילמדו בבית ספר "גורדון"?

אלכס מילר: האם יש רצון מראש, גם אם יש החלטות של משרד החינוך לא לסגור, לעשות הכל בשביל לייבש את בית הספר הזה מתלמידים ולגרום למערכת להיסגר בעצמה?

אלכס מילר: מה אתם החלטתם מבחינת העתיד של ההכרה בכל אותם תלמידים שנרשמו ושטוענים שקיבלו הודעה מאוחר מאוד, שבעצם הם, מבחינתם, היו בטוחים שהם צריכים להיות בבית הספר הזה ומשום מה, ברגע האחרון, הוחלט שהם צריכים להיות במקומות אחרים.

אלכס מילר: אם כן, האם בפתח תקווה יש "אובר" מוסדות חינוך, שאתם מחפשים איך לסגור.

אלכס מילר: אם כך, יכול להיות שאין לכם בעיה של סבסוד בכיתות.

אלכס מילר: אם כן, למה שלא תפעילו את מוסדות החינוך ולא תסגרו אותם?

אלכס מילר: תודה.

יעקב בן שמחון: כבוד חברי הכנסת, כבוד החברים שנמצאים כאן, אני סגן ראש העיר, ראש מינהל החינוך וראש אגף הקליטה.

יעקב בן שמחון: ברשותכם, כבוד חברי הכנסת, כבוד החברים שנמצאים כאן - -

קריאות: - - -

אלכס מילר: סליחה, למה כל פעם כשנציג עירייה כזאת או אחרת מתחיל לדבר, פתאום כולם מתעוררים.

אלכס מילר: רבותי, זה לא שהוא נמצא פה וזה הופך להיות ישיבת מועצת העיר.

זאב אלקין: אלכס, אבל זה מרענן שכדי לקבל אחריות על קליטה צריך לפעול נגד העולים.

זאב אלקין: זו דרך מעניינת אבל בסדר.

זאב אלקין: .. שווה ליישם את זה במקומות אחרים.

אלכס מילר: רבותי, אני מציע שאת הסוגיות של הפעילות הקואליציונית של עיריית פתח תקווה, נשאיר את זה לעיריית פתח תקווה ועכשיו נתייחס לענין החינוך.

אלכס מילר: כמו שאתם יודעים לקחת את הסמכויות, תאמין לי, שגם אנחנו יודעים לעשות את זה.

אלכס מילר: בבקשה אדוני.

יעקב בן שמחון: ברשות

יעקב בן שמחון: כם, אולי קצת לסבר את האוזן: אני רוצה שתדעו שבפתח תקווה לומדים מלבד ילדי "נר עציון", שכרגע פוזרו, עוד כ-1000 תלמידים יוצאי אתיופיה בכל מערכת החינוך, משובצים בכל בתי הספר למין היסודי ועד התיכון וברוך השם, אני רוצה לספר לכם שנקטתי במדיניות לפני מספר שנים, לאפשר לכל תלמיד יוצא אתיופיה ללמוד בתיכון העיוני גם אם הישגיו אינם מתאימים על פי קריטריוני הקבלה, וזאת בתנאי אחד, שהוא יישב וילמד בכיתה ט' במסגרת של קורסים שנתנו כדי לחזק אותם, גם אם הוא ייכשל בקורס.

יעקב בן שמחון: עצם הגעתו לקורס היא החשובה.

יעקב בן שמחון: ואכן, מאז אותו יום חל מהפך בקליטת תלמידים יוצאי אתיופיה בתיכוניים, ומכמות קטנה מספרם גדל והאחוז שלהם מתקרב לכלל הילדים שלומדים בתיכוניים.

יעקב בן שמחון: על כך אני רק מברך.

יעקב בן שמחון: לגבי תלמידי "נר עציון": אנחנו וראש העיר, בהחלטה אמיצה עם משרד החינוך שכל הכבוד לו, קיבלנו את ההחלטה ביום שישי.

יעקב בן שמחון: ביום ראשון ישבנו עם ההורים כדי להחליט על פיזור התלמידים, סיכמנו אתם, חתמנו אתם ומאותו הרגע ישבו במינהל החינוך ועשו הכל כדי לפזר את כל התלמידים.

יעקב בן שמחון: יש לנו תשובה לפיזור של כל התלמידים אבל כמו שנאמר כאן הן על ידי השר והן על ידי המנכ"ל, לא תמיד ההורים מקבלים את הכל.

יעקב בן שמחון: אז אנחנו לא רוצים ללכת בכוח, אנחנו רוצים ללכת בשכנוע ובדרכים נעימות - -

מרינה סולודקין: מה עם השוטרים?

יעקב בן שמחון: סליחה גברתי, אני מבקש ממך.

יעקב בן שמחון: אני לא הפרעתי לך, אל תפריעי לי.

מרינה סולודקין: אני אפריע, זו זכותי.

יעקב בן שמחון: אם את תפריעי לי אני לא אדבר.

יעקב בן שמחון: אנשים לא ישמעו וידעו מי הפריע.

אלכס מילר: סליחה, אתה נמצא בכנסת.

אלכס מילר: אגיד לך משהו שנהוג בכל הוועדות: רק לחברי הכנסת יש אפשרות להכניס הערה באמצע הדיבור בכל הוועדות.

אלכס מילר: לא לעשות מזה נאום, חברת הכנסת סולודקין אבל אני מציע שתתייחס לדברים ואל תופתע שחברי הכנסת מגיבים לדבריך, זה טריוויאלי וזה נהוג.

אלכס מילר: בבקשה.

יעקב בן שמחון: ובכן, כמו שאמרתי, מאז עובדים על הפיזור.

יעקב בן שמחון: יש עדין תלמידי כיתות ו' שיש להם מענה אבל חלק מההורים לא מקבלים את המענה.

יעקב בן שמחון: אנחנו יושבים כדי לפתור גם את הבעיה הזאת ואני מאמין שברוח טובה נמצא גם את המענה לילדים האלה.

יעקב בן שמחון: זה לגבי תלמידי "נר עציון".

יעקב בן שמחון: כמובן, כמו שאמר המנכ"ל, כל ההטבות שהם קיבלו, אם זה בתכניות לימודים כאלה ואחרות ואם זה בתגבורים לימודיים ואם זה מה שהם קיבלו מבחינת ההטבה עם קרן רש"י ועם העירייה, כל הדברים האלה ימשכו ואולי אפילו יגדלו.

יעקב בן שמחון: אלה הבטחות שאנחנו קיבלנו וזה מה שנעשה כדי שחלילה לא יפגעו התלמידים.

יעקב בן שמחון: אני מדגיש.

יעקב בן שמחון: אצלנו במשרד גם נמנה צוות שיבדוק את הישגי התלמידים, שלא יפלו אלא להיפך, שיגדלו, ואני מאמין בדבר אחד: כאשר תלמידים נמצאים בין תלמידים טובים יותר הם רק לומדים מהם יותר, הם לא נחלשים.

יעקב בן שמחון: לכן, הבקשה הגדולה של ההורים שהיתה: אנחנו רק רוצים להיות עם האחרים נענתה על ידינו למרות שבהתחלה חשבנו רק על כיתה א', כמו שאמר השר.

יעקב בן שמחון: החלטנו לשנות את זה וללכת עם ההורים על פי בקשתם.

יעקב בן שמחון: לכן, גם אם זה לא כל כך נכון לגבי תלמדים כאלה ואחרים, אני חושב שהרצון של ההורים היה כאן משכנע יותר וזרמנו אתם.

יעקב בן שמחון: זאת התשובה שלי גם אליך, למה עשינו את הדבר הזה.

עומר טיאצו: למה זה לא מהתחלה אבל?

יעקב בן שמחון: בא לא נבכה על חלב שנשפך.

יעקב בן שמחון: אנחנו רוצים לזרום קדימה וללכת קדימה, ובואו נראה את חצי הכוס המלאה כרגע.

יעקב בן שמחון: מאחר ואני חושב שלא צריך להיות בית ספר בדלני של יוצאי אתיופיה, אני מאמין בזה, אני חושב שגם לא צריך להיות בית ספר בדלני ליוצאי ברית המועצות בדיוק באותה מידה.

אלכס מילר: כמה עולים יש ב"גורדון"?

יעקב בן שמחון: סדר הגודל הוא שרוב רובו של בית הספר הוא כזה.

אלכס מילר: כל התלמידים עלו לישראל, לא נולדו כאן.

יעקב בן שמחון: לא אמרתי את זה.

יעקב בן שמחון: אמרתי: יוצאי ברית המועצות.

אלכס מילר: סליחה, אז גם אם האדם נולד כאן, בארץ, הוא עדין מבחינתך יוצא ברית המועצות.

קריאה: אם הוא מדבר רוסית – כן.

אלכס מילר: זאת אומרת, אם אני עכשיו מגיע לשכונה מסוימת בעיר אחרת, ותאמין לי שאני יכול למצוא שם מיליון כאלה, שההורים שלהם עלו ממרוקו, מחר העירייה צריכה לסגור את בית הספר כי כולם שם יוצאו מרוקו.

אלכס מילר: נכון?

אלכס מילר: אם יש שם ילדים שההורים שלהם הם יוצאי אירן, עירק, אז אנחנו סוגרים שם.

אלכס מילר: רבותי, לפי עיריית פתח תקווה אנחנו נתחיל לבדוק כל ילד וילד, מאיפה ההורים שלו עלו ואז, לפי זה נבנה את הכיתות.

אלכס מילר: אתם שפויים?

קריאות: ממש לא.

אלכס מילר: זה לא שפוי מה שאתה אומר כרגע.

אלכס מילר: אתה מתייחס לילדים שנולדו בישראל כעולים.

אלכס מילר: הם צברים לכל דבר ואתה לא תתייחס אליהם בצורה שונה מכל צבר אחר.

אלכס מילר: אתה כן תתייחס לעולים בצורה של חינוך ותוספת חינוך שמגיעה להם אבל לבוא ולהגיד שכולם יוצאי ברית המועצות - -

יעקב בן שמחון: אבל זאת העובדה, שהם שם.

קריאות: אבל הם נולדו פה, הם נולדו בישראל.

מרינה סולודקין: למה זה מפריע לך?

יעקב בן שמחון: לא מפריע לי.

מרינה סולודקין: מפריע, אני רואה שזה מפריע.

יעקב בן שמחון: אם רוב הילדים הם ישראלים, על פי אזור הרישום אין לי שום בעיה אבל שזה יהיה על פי אזור הרישום בלבד.

אלכס מילר: אז אל תכניס את זה לתוך הכוכבית.

אלכס מילר: למה זה לא מופיע ברשימה הרגילה?

קריאה: למה לא עשית אזור רישום?

יעקב בן שמחון: רבותי, אני רוצה שתדעו את האמת.

יעקב בן שמחון: כשאנחנו עשינו את תכנית האב, בתכנית האב לא היה מקום באותו אזור לשלושה בתי ספר, שבכל בית ספר יהיו שלוש כיתות מלאות.

יעקב בן שמחון: גם היום, אם אנחנו סופרים ראשים, אין מקום לשלושה בתי ספר שבהם יהיו 3 כיתות בבל שכבה, שזה נותן הרבה יותר תלמידים לבית הספר, יותר תקציבים ואפשר לעשות יותר פעולות וגם אני חושב, שכאשר יש שלוש כיתות של שכבת גיל, הפעילות החברתית שם הרבה יותר עשירה.

זאב אלקין: ולכן, בא נדפוק את הרוסים.

זאב אלקין: זאת המסקנה.

יעקב בן שמחון: זה לא יכול להיות.

יעקב בן שמחון: עכשיו, קח את מספר התלמידים של בית ספר "גורדון", לפי אזור הרישום כרגע לומדים 227, תוריד 148 שלא שייכים לאזור הרישום, יש לך כ-80 תלמידים.

מרינה סולודקין: למי אתה נותן את המבנה של בית הספר?

יעקב בן שמחון: המבנה הוא של משרד החינוך והוא יחליט מי ילמד שם.

אלכס מילר: אבל הוא החליט שלא סוגרים, אז מה הבעיה?

יעקב בן שמחון: לא אמרתי שאני סוגר.

מרינה סולודקין: אתה סוגר.

אלכס מילר: לפי מה שאני רואה כאן, אתם עשיתם הכל בשביל לייבש את בית הספר הזה מתלמידים.

אלכס מילר: אם בית הספר הזה היה כמו כל בית ספר אחר, אז לא ראיתי אותו למטה בכוכבית - -

יעקב בן שמחון: בית הספר הזה, ההורים של האזור של בית הספר הצביעו ברגליים ולא רצו ללכת כולל הורים - -

אלכס מילר: למה?

אלכס מילר: אתה מבין?

אלכס מילר: אתה הבאת את המצב.

יעקב בן שמחון: אני לא הבאתי את המצב.

אלכס מילר: אבל אתה אחראי על החינוך בפתח תקווה.

אלכס מילר: איך ההורים בפתח תקווה, של השכונה הזאת, מצביעים ברגליים נגד החינוך שאתה יצרת?

אלכס מילר: אתה מקשיב למה שאתה אומר?

אלכס מילר: מי אשם?

יעקב בן שמחון: אתה לא נותן לי לדבר - -

אלכס מילר: אל תנהל אותי.

יעקב בן שמחון: אם אתה לא רוצה שאני אדבר.

יעקב בן שמחון: .. אני לא אצעק, אני אדבר בנימוס.

יעקב בן שמחון: אני אבקש לתת למנהל מינהל החינוך להשלים כאן פרטים חשובים, שתהיה לוועדה כל התמונה לגבי היקף התלמידים לגבי מה שקרה שם.

יעקב בן שמחון: בבקשה רמי.

רמי הופנברג: כיוון שאני פקיד, אני אסביר את הדברים ואחרי זה אפשר לשאול שאלות אבל אני לא בנוי לעימותים בפורום הזה.

רמי הופנברג: אני אגיד בקצרה את העובדות ההיסטוריות.

רמי הופנברג: פרשנויות או עמדות זה לא התחום שלי.

רמי הופנברג: ההחלטה שהיתה בזמנו לסגור את בית ספר "גורדון" נשענה על כך שבאזור הרישום הזה לדעת כל המומחים, כולל משרד החינוך, יש מקום לשני בתי ספר ובית הספר השלישי... אגב, מרכז העיר פתח תקווה באופן טבעי מצטמצם באוכלוסיות וכמובן ששכונות חדשות נבנות במרחק משם.

רמי הופנברג: המטרה היתה לסגור את בית הספר וגם ועד ההורים של בית הספר הסכים לסגירה וגם ועד ההורים העירוני.

רמי הופנברג: זאת היתה תכנית מוסכמת ומקובלת בכל העיר.

רמי הופנברג: בתוך בית הספר הזה היתה גם קבוצה של יוצאי ברית המועצות לשעבר.

רמי הופנברג: בנושא זה, ההגדרה של קבוצת אוכלוסייה שהיא באה ממשפחות עולות גם אם הם לא בעצמם עולים, היתה שלהם עצמם.

רמי הופנברג: הם גם ביקשו תמיכה וקיבלו תמיכה ממערכת הקליטה העירונית כדי להמשיך ולחזק את הילדים והיו שם פעולות שונות שנעשו לטובת הילדים שבאו ממשפחות עולים.

רמי הופנברג: הקבוצה הזאת לא רצתה לפזר את בית הספר, היא רצתה שבית הספר יישאר בניגוד לעמדת העירייה ובניגוד לעמדת משרד החינוך והיה על זה מאבק ציבורי שלם.

רמי הופנברג: היו לחצים כבדים שהופעלו על העירייה מגורמים שמחוץ לפתח תקווה, כולל לחצים פוליטיים, לגיטימיים שלעצמם בסיטואציה הזאת, ואז הוחלט על פשרה.

רמי הופנברג: הכל זה כמובן החלטות של הדרג הנבחר.

רמי הופנברג: הוחלט על פשרה שבה לתקופה מסוימת בית הספר יפעל אבל יפעל באזור רישום פתוח כך שהתלמידים שבאזור הרישום של בית הספר הם אלה שבסופו של דבר יבחרו האם להישאר ולהראות שרוצים ויש כמות מספקת של ילדים מתוך אזור הרישום שרוצים להישאר או שהם יבחרו לעבור לבתי הספר - -

ניצן הורוביץ: איפה זה הוחלט?

רמי הופנברג: זה הוחלט בעירייה, בדיון ברמה של הדרג הנבחר של העירייה.

רמי הופנברג: היו מעורבים בהחלטות האלה גם - -

אלכס מילר: יש פרוטוקול שכתובה גם תגובה?

רמי הופנברג: אני מניח שיש.

רמי הופנברג: אני לא באתי מוכן לשאלה הזאת.

אלכס מילר: כשאתה אומר שמתקבלת החלטה לתקופה מסוימת - -

רמי הופנברג: אני אתקן.

רמי הופנברג: ההחלטה לא היתה מוגדרת לתקופה מסוימת.

רמי הופנברג: ההחלטה היתה כרגע להפעיל את זה כך.

רמי הופנברג: בית ספר פעל באופן של אזור רישום פתוח - -

אלכס מילר: מתי זה היה?

רמי הופנברג: לפני 5,6 שנים.

זאב אלקין: המשמעות של זה היא שילד שלא מאזור רישום - -

רמי הופנברג: אני אסביר את המשמעות: המשמעות של זה היא שילד מחוץ לאזור הרישום, דינו ככל ילד אחר והוא מגיש בקשת העברה לוועדת העברות.

רמי הופנברג: ילד בתוך אזור הרישום הזה, יש לו בחירה.

רמי הופנברג: הוא יכול ללכת ל"עין גנים" או "שמעוני" והוא יכול גם להישאר בבית ספר.

רמי הופנברג: המטרה היתה לראות האם יש מספיק ילדים שרוצים את בית הספר, ואם יש צורך לחזק קצת כיתות, אפשר לחזק מבחוץ.

רמי הופנברג: לכן גם הכוכביות והרישומים.

רמי הופנברג: זה היה המימוש של ההחלטה שהתקבלה בדרג הנבחר, בהתייעצויות ובשיתוף פעולה גם עם גורמים מחוץ לעיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בהתייעצות עם משרד החינוך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משרד החינוך אמר לשים את הכוכבית?

רמי הופנברג: לא, הנושא של איך זה מוצג בדיוק, זה לא בהתייעצות עם משרד החינוך.

רמי הופנברג: אני אומר שהמציאות הייחודית הזאת שנוצרה הפוך על הפוך ולא כי רצו לדלל את בית הספר, הוחלט לסגור את בית הספר והיה רצון להשאיר אותו בכל זאת.

רמי הופנברג: אחרי מספר שנים נוצר מצב שבו היה לחץ גדול כל הזמן של משפחות עולות, לאו דווקא ילדים עולים, להגיע לבית הספר הזה וליצור בית ספר ייחודי שהוא בעיקר בית ספר שנקלטים בו ילדים ממשפחות עולות, לאו דווקא הילדים עצמם.

רמי הופנברג: אגף הקליטה העירוני, אם היה יושב ראש אחר, גנאדי, אימץ אותו בהתלהבות רבה.

רמי הופנברג: היה גם קשר מאוד משמעותי עם המנהלת שבשלב מסוים הועסקה באגף הקליטה בצורה שלא לגמרי היתה מתואמת עם משרד החינוך ואז, בעיקר בשנתיים שלוש האחרונות נוצר מצב שהגיעו לבית ספר ילדים לא מאזור הרישום שלא קיבלו אישורי העברה.

רמי הופנברג: המערכת ניסתה למנוע את זה.

רמי הופנברג: עוד לא היו אז מאבקים כל כך גדולים.

רמי הופנברג: בסופו של דבר המערכת לא ביצעה - -

קריאה: - - -

רמי הופנברג: רגע, אני אסביר: אנשים מחוץ לאזור הרישום שהיו אמורים לעבור בוועדות העברה כדי להגיע לאזור הרישום של בית הספר, הם לא עברו ועדות העברה, קיבלו סירובים והגיעו לבית הספר.

רמי הופנברג: הנהלת בית הספר קיבלה אותם בניגוד לעמדת משרד החינוך במקרה הזה.

רמי הופנברג: המנהלת ההיא לא נמצאת שם כרגע.

רמי הופנברג: נוצר מצב שבו בעצם שני שליש מהילדים בבית הספר הזה נמצאים מחוץ לאזור הרישום, מגיעים מחוץ לאזור הרישום.

רמי הופנברג: רוב הילדים שלומדים בבית הספר הזה באים ממשפחות עולות, לאו דווקא בעצמם עולים.

אלכס מילר: מה הבעיה בזה?

רמי הופנברג: אני מציג עובדות.

אלכס מילר: יש איזו שהיא מדיניות שאתם מתייחסים שונה למשפחה שעלתה מברית המועצות?

אלכס מילר: אני פשוט לא מבין לאן אתה מביא את זה?

רמי הופנברג: תן לי עוד שלושה משפטים.

רמי הופנברג: נוצר מצב שחלק גדול מההורים ואגב, כל מה שאני מתאר עכשיו, אני מתאר מפי מפקחי המשרד שהסבירו גם לי את הדברים.

רמי הופנברג: נוצר מצב שבו רוב המורות בבית הספר הזה גם באו ממשפחות עולות.

רמי הופנברג: תכנית הלימודים בבית הספר הזה - -

קריאות: - - -

אלכס מילר: תקשיב: אתה מדבר כרגע על בית ספר ממלכתי, בית ספר יסודי, שמי שאחראי על מינוי המנהל והמורים זה משרד החינוך.

אלכס מילר: אתה עכשיו מאשים את משרד החינוך שהוא שם שם רק מורים דוברי רוסית?

אלכס מילר: אני פשוט לא מבין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה העובדות האלה חשובות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה חשוב?

מרינה סולודקין: זו גזענות לשמה.

רמי הופנברג: אני אסביר: הילדים שעברו לבית הספר מאזורי רישום אחרים, שלא עברו ועדות העברה ולא אושרו גרמו גם לבתי ספר אחרים לסגירת כיתות, לצמצום תלמידים וכולי, כל מיני נימוקים שעל פי החוק בוועדות העברה רשאים לשקול אותם האם כן או לא להעביר תלמידים לבית הספר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה לא קשור לזה שהם עולים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרת בשיחה שלך 7 פעמים שמדובר בעולים.

מרינה סולודקין: ומה שגרוע יותר זה גם המורים, את מבינה?

אלכס מילר: סיעת קדימה בוועדת החינוך, תירגעו.

רמי הופנברג: מה שקרה הוא שעיריית פתח תקווה סברה שבמצב שנוצר יש צורך.

רמי הופנברג: ..

רמי הופנברג: בשנים עברו מספר התלמידים שנרשמו לבית ספר בכיתות א' כל פעם היה בסביבות מעל לחצי כיתה לפחות.

רמי הופנברג: השנה נרשמו רק 13,14 ילדים - -

מרינה סולודקין: לא, אתם לא נתתם.

מרינה סולודקין: יש לי מכתבים.

מרינה סולודקין: למה אני צריכה לעסוק בפתח תקווה?

רמי הופנברג: אני מדבר על ילדים מאזור הרישום בלבד.

רמי הופנברג: ילדים מאזור הרישום נרשמו כ-13,14 ילדים.

אלכס מילר: מתי התקבלה ההחלטה שהשנה אתם יורדים מההחלטה - -

רמי הופנברג: כ-13,14 ילדים נרשמו מאזור הרישום.

רמי הופנברג: בזמן הרישום הילדים האלה אכן קיבלו הודעה שהם יכולים - -

אלכס מילר: אני לא מבין.

אלכס מילר: תראה, אתה בתוך 5 שנים היית באזור רישום פתוח.

אלכס מילר: פתאום, באמצע, מתקבלת החלטה שהפעם זה רק מאזור הרישום.

אלכס מילר: אז מה?

אלכס מילר: - -

רמי הופנברג: לא, לא.

רמי הופנברג: ההחלטה לא היתה רק מאזור הרישום.

רמי הופנברג: קיבלו בקשות העברה.

רמי הופנברג: ההחלטה היתה רק לגבי כיתה א', שמאחר ומספר הילדים קטן מאוד מאזור הרישום - -

אלכס מילר: אבל אמרת שעד עכשיו היתה החלטה שזה פתוח.

רמי הופנברג: לא החלטה שזה פתוח.

רמי הופנברג: היו ועדות העברות שאישרו העברות כדי להשלים כיתות.

רמי הופנברג: כאשר היה מצב שבו יש כיתה של 30 ילדים, של 25 ילדים, קיבלו אישורי העברה של ילדים נוספים כדי לאפשר כיתה יותר מלאה, כדי לאפשר למערכת לתפקד.

רמי הופנברג: ברגע שהיו 13 ילדים, זה מספר מאוד מצומצם.

רמי הופנברג: היו לנו גם דיונים והתייעצויות עם משרד החינוך בענין והיתה אי הבנה בענין אז אין טעם להיכנס אליה - -

אלכס מילר: אני גם לא מצליח להבין.

אלכס מילר: אזור הרישום פתוח רק להשלמת תלמידים בכיתות?

רמי הופנברג: לא, זה שני דברים נפרדים.

רמי הופנברג: אזור הרישום פתוח לבחירת ההורים שבאזור הרישום היכן הם לומדים, האם ב"עין גנים", "שמעוני" או "גורדון".

אלכס מילר: לא, זה לא מה שאמרת.

זאב אלקין: אלכס, זה פשוט.

זאב אלקין: אם אתה רוצה לצאת, אין בעיה.

זאב אלקין: אם אתה רוצה להיכנס - -

רמי הופנברג: אני אסביר: מי שרוצה לעבור מחוץ לאזור הרישום מגיש בקשת העברה ויכול לקבל או לא לקבל את בקשת ההעברה.

רמי הופנברג: ברגע שמשרד החינוך הבהיר לעירייה שהוא מתנגד לסגור את כיתה א', העירייה כמובן קיבלה את עמדת משרד החינוך, גם אין לה הרבה ברירה אבל גם אם היתה לה ברירה, תמיד עובדים במשותף עם משרד החינוך.

רמי הופנברג: משרד החינוך הבהיר שאם יש רצון לסגור את בית הספר, המשרד לא מביע עמדה כרגע בענין, תגישו בקשה מסודרת, הסברים ונימוקים, יתקיים דיון, יהיה תהליך מקצועי ויתקבלו החלטות.

רמי הופנברג: לגבי בקשות העברה שלא אושרו.

רמי הופנברג: .. אגב, כל שנה היו בקשות העברה שאושרו והיו שלא אושרו לפי כל מיני שיקולים של ועדות העברה על פי החוקים, הכללים והקריטריונים המקובלים בעיר.

זאב אלקין: מה היתה הסטטיסטיקה למשל בשנה שעברה ובשנה שלפני זה?

זאב אלקין: איזה אחוז מבקשות ההעברה אושרו?

רמי הופנברג: בדרך כלל אושרו סדר גודל של 50% מבקשות ההעברה אבל אין לי כאן את הנתונים המדויקים בענין הזה.

זאב אלקין: מה הסטטיסטיקה השנה?

רמי הופנברג: אני לא יודע.

קריאות: - - -

מרינה סולודקין: 89%.

רמי הופנברג: הבהירו לנו השנה כל מיני פעילים: לא יעזור לכם מה שוועדות ההעברה יחליטו, לא נקבל אותם.

רמי הופנברג: שנה לפני כן, כזכור, הגיעו כ-40 ילדים בניגוד לכללים ונכנסו לבית ספר, ועד שהמערכת התעוררה לפעולה כבר היה מאוחר מבחינת טובת הילדים להוציא אותם, אחרי שהם יושבים תקופה מסוימת בבית ספר.

רמי הופנברג: השנה הגישו במרוכז את הערר למנהלת המחוז.

רמי הופנברג: כל הילדים שבעניינם הוגש ערר למנהלת המחוז הם ילדים שקיבלו בזמן תשובה שלילית מוועדות ההעברה.

רמי הופנברג: חלק מהבקשות מנהלת המחוז קיבלה וחלק היא דחתה.

רמי הופנברג: הילדים שמנהלת המחוז דחתה התייצבו ב-1 בספטמבר בפתח בית ספר וכבר נכנסו פנימה, ומאז ועד היום יש קבוצה של הורים שמתעקשת להגיע לבית ספר בניגוד להחלטה של ועדות ההעברה.

רמי הופנברג: לצערנו, גם נוצרה מהומה סביב בית הספר.

רמי הופנברג: על פי הנחיה של משרד החינוך ילדים שלא רשומים בבית ספר לא אמורים להיות בו ואין מצב קביל שילדים בכוח נכנסים לבית ספר או הורים מביאים ילדים בכוח.

רמי הופנברג: אנחנו מקווים מאוד שהמצב הזה ייפסק.

רמי הופנברג: השאלה לגבי עתידו של בית הספר תידון בצורה מסודרת עם משרד החינוך במהלך השנה הקרובה, וההחלטה שתתקבל, שנשענת הן על שיקולים ואני מניח גם על שיקולי מדיניות, היא זאת שתבוצע בצורה הטובה ביותר על ידי אנשי המקצוע.

זאב אלקין: מי החליט להזמין לשם משטרה?

רמי הופנברג: המשטרה הוזמנה לשם לאחר שההורים שרצו להכניס את הילדים התנהגו באלימות רבה מאוד, לצערי.

רמי הופנברג: היו שם תופעות שבהן פקח של העירייה אושפז.

רמי הופנברג: היו תופעות שבהן העבירו ילדים מעל הגדר בצורה שסיכנה את חיי הילדים.

רמי הופנברג: הורים שלא היו צריכים להיות בבית ספר ושאין להם ילדים בבית ספר ומבוגרים נוספים - -

קריאות: הוא משקר בוועדה.

אלכס מילר: רבותי, אנחנו לא בבית משפט כאן.

רמי הופנברג: הורים שאין להם ילדים בית ספר ואנשים אחרים נכנסו לחצר בית הספר.

רמי הופנברג: זה גרם להפרעה ובשלב הזה ביקשו מהמשטרה להתערב ולהוציא את האנשים שהיו שם והמשטרה פועלת בזהירות רבה מאוד ובנחישות.

רמי הופנברג: מאז שהמשטרה התערבה בענין, הפסיקו להיכנס בכוח ולהעביר ילדים מעל הגדרות.

אלכס מילר: תודה.

יצחק ברוורמן: סליחה, אני אבקש להוסיף, אני סגן ראש העיר בפתח תקווה - -

אלכס מילר: תודה, זה בסדר.

מרינה סולודקין: לא, אנחנו לא דיברנו.

אלכס מילר: סליחה רבותי, לא את ולא אתה תנהלו אותי.

יצחק ברוורמן: אנחנו רק נבקש.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: אתה יכול להיות רשום אבל יש לנו פה סדר דוברים, יש לנו חברי כנסת ואנחנו כבר בסיום הישיבה שצריכה להיות שעתיים.

אלכס מילר: אנחנו כבר שעתיים - -

יצחק ברוורמן: שני משפטים בלבד - -

זבולון אורלב: סליחה אדוני, מה החוצפה הזאת?

אלכס מילר: בבקשה, חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: לגבי "גורדון", אני לא מכיר את כל הרקע ואת כל הפרטים ואני חושב שזה לא רציני שעל סמך דיון כזה, שהוא מאוד טעון בסוגיה הזאת, ואני לא מכיר את כל הפרטים, אני חושב שאנחנו נעשה שגיאה, ככנסת, אם אנחנו נקבל החלטות כאלה או אחרות שהן חפוזות.

זבולון אורלב: מאידך גיסא, ברור לי לגמרי שאי אפשר לעבור לסדר היום.

זבולון אורלב: זה לא ככה שאנחנו כאן נדבר, נלך הביתה ובזה ייגמר הענין.

זבולון אורלב: לכן, אני חושב שמה שצריך לעשות, אדוני היושב ראש, זה להכניס לתמונה את מבקר המדינה.

זבולון אורלב: - -

מרינה סולודקין: נכון.

זבולון אורלב: - - יש כאן מהלך של רשויות שלטוניות - -

אלכס מילר: יש כבר.

אלכס מילר: אנחנו הוצאנו בקשה בינואר בכל מה שקשור בענין הזה, הוצאנו למבקר המדינה.

זבולון אורלב: אני לא מציע על פתח תקווה.

זבולון אורלב: אני מציע כרגע נקודתית על "גורדון".

אלכס מילר: על "גורדון".

אלכס מילר: יצא מכתב למבקר המדינה לבדוק את כל הענין הזה.

יסמין קשת: ומה עם "נר עציון"?

זבולון אורלב: אני אומר לך קצת מניסיוני כיו"ר ועדת ביקורת המדינה והיכרות קרובה עם המבקר, שאם הוועדה תקבל היום החלטה שהיא חוזרת ומבקשת מהמבקר לקיים בדיקה דחופה באשר להתנהלות של העירייה ושל משרד החינוך בקשר לבית ספר "גורדון", אין לי ספק שהמבקר ייענה בחיוב.

זבולון אורלב: אני מתנדב לבוא אתך, אדוני היושב ראש, ואני בטוח שגם משרד החינוך ואני בטוח שגם ראש העיר יסכימו לדבר הזה, ונשחרר את כל הלחץ הנוראי סביב הדבר הזה של "גורדון" כי אני מרגיש שהולכים כאן להתנגשות שהילדים לא יעמדו בדבר הזה.

זבולון אורלב: חבר'ה, יש פה ילדים באמצע.

זבולון אורלב: צריך להרגיע ולא לחמם ולחפש את הפתרון האמיתי.

זבולון אורלב: זאת הצעתי.

אלכס מילר: חבר הכנסת אורלב, כמו שפעם שעברה הוועדה קיבלה החלטה להוציא את הפרוטוקול בבקשה לבדיקה על כל מה שמתרחש בבית ספר "גורדון" בעיריית פתח תקווה למבקר המדינה, אנחנו נפנה עוד פעם - -

זבולון אורלב: אולי זה בבדיקה?

אלכס מילר: יכול להיות, אני לא יודע.

זבולון אורלב: אני מתנדב לברר אתך.

אלכס מילר: אני לא מקבל עדכונים ממבקר המדינה על כל החקירות שנעשות על ידו.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר לך שמבקר המדינה מכבד מאוד את הכנסת כי הכנסת בוחרת בו והכנסת נותנת לו גיבוי גדול מאוד ואני בטוח, שאתה לא מספיק מעריך את מעמדך כיושב ראש ועדת החינוך והתרבות במובן הזה שאם תצלצל למבקר המדינה ותיפגש אתו, הוא יקבל אותך ברצון.

זבולון אורלב: אני אומר דברים מניסיון ולכן, אני בטוח שהוא יעשה את הדבר הזה.

אלכס מילר: חבר הכנסת אורלב, זה ויכוח בענין הזה.

אלכס מילר: אם מבקר המדינה יכול לבדוק את הענין הזה, אני מאוד אשמח.

זבולון אורלב: כי אני חושב שמה שיקרה מחר הוא פחות חשוב ממה שיקרה בעתיד עם בית ספר "גורדון", האם הוא יתקיים, האם הוא לא יתקיים, האם יש אזור רישום, אין אזור רישום, מי מוסמך להחליט, העירייה מחליטה לבד או משרד החינוך?

זבולון אורלב: יש כאן המון שאלות שעולות ולכן אני חושב שמה יקרה מחר, חבר'ה, בואו נרגיע וניתן למבקר חודש, חודשיים לעשות את הבדיקה הזאת, הוא מסוגל לעשות את זה, ואז נוכל לקיים דיון לגבי "גורדון".

דני דנון: - -

זבולון אורלב: אין לי עצה נוספת, דני, למרות שיש לי ניסיון של יום יומיים במערכת החינוך, אני חושב שזה יומרני לקבל שאני אציע הצעה מה לעשות עם בית ספר "גורדון", כשאני שומע כאן את הטענות הקשות שצריך לברר אותן וצריך לקיים בדיקה.

זבולון אורלב: בקשר לסוגיה של "נר עציון": אני רוצה לומר שאני בהחלט גאה על כך שהחינוך הממלכתי-דתי מאז מבצע שלמה ב-1991, קלט וקולט עד היום את התלמידים העולים מאתיופיה שרוצים וחפצים ומבקשים ללמוד במוסדותיו, לומדים במיטב מוסדותיו, הטובים ביותר, בכל שלבי החינוך.

זבולון אורלב: אני מצטער שהוזכר כאן רק הבג"ץ של 2008 כיוון שיש בג"ץ קודם.

זבולון אורלב: נתחיל כך: אני הייתי מנכ"ל משרד החינוך שקלט את העלייה מאתיופיה ב-1991.

זבולון אורלב: אז התקבלה ההחלטה של הנהלת משרד החינוך, שהיא החלטה קלאסית של האינטגרציה במדינת ישראל, שאסור לפתוח מוסדות שהם כל כולם על העולים מאתיופיה.

זבולון אורלב: אסור.

זבולון אורלב: זה איסור חמור מאוד כי זה מזמין כישלון של קליטת התלמידים.

זבולון אורלב: יש צורך שתהיה אינטגרציה בכל בתי הספר.

זבולון אורלב: הוסעו תלמידים בכל רחבי הארץ, מחולדה לירושלים, למיטב בתי הספר בירושלים, עד אשר הוגש בג"ץ על ידי אחד הארגונים שאינני זוכר את שמו, על שכונת בית אליעזר בחדרה כיוון שתושבים שגרו בשכונה רצו ללמוד בשכונה ובמשרד החינוך אמרו להם: לא, יש כבר 20% כאן, אתם תלכו לבית ספר במרכז העיר חדרה.

זבולון אורלב: השכונה היא בית אליעזר או בית אליעזרי?

קריאות: נווה חיים.

יסמין קשת: זה בג"ץ בוגלה.

יסמין קשת: היה מדובר על ילד שנולד בישראל.

זבולון אורלב: טעיתי בשכונה.

זבולון אורלב: לצערי, משרד החינוך עם הפרקליטות הגנו על מדיניות משרד החינוך שאינטגרציה קדושה במדינת ישראל, שכולם ילמדו יחד.

זבולון אורלב: ולצערנו, בג"ץ קיבל החלטה אומללה, שפוגעת עד היום בקליטת העלייה מאתיופיה ואמר: המדיניות הזאת פסולה, אין לה יסוד בחקיקה ולכן, אם תושבי השכונה רוצים להקים לעצמם בית ספר רק של יוצאי אתיופיה, אתם תקימו את בית הספר הזה.

זבולון אורלב: אלכס, אני מוכן להפסיק.

זבולון אורלב: אני יושב כאן 4 שעות, הגעתי לכאן ב-10:10.

זבולון אורלב: תאפשר לי לדבר, עם כל הכבוד.

אלכס מילר: אין שום בעיה, חבר הכנסת אורלב.

אלכס מילר: בשעתיים אתה התייחסת לנושא שביקשת וגם עכשיו אתה מתייחס.

אלכס מילר: אני רק מבקש כמו שאתה היית יושב ראש והיום אתה יושב ראש בוועדה אחרת, לשמור על הזמנים.

זבולון אורלב: אני מאוד אשתדל.

זבולון אורלב: עכשיו אני אומר לכם, מכאן נולדו כל בתי הספר האלה, שאתם היום רוצים לפזר אותם.

יצחק ברוורמן: כולל "גורדון", זה אותו דבר.

אלכס מילר: אדוני, תירגע.

זבולון אורלב: מכאן זה נולד.

זבולון אורלב: מאיפה זה עוד נולד?

זבולון אורלב: ממדיניות קליטה שגויה, שהמשכנתאות נמוכות ומראש מסלילים את כל העלייה מאתיופיה לשכונות מסוימות.

זבולון אורלב: נלחמנו בזמנו, ואני קורא לשר להילחם בוועדת שרים לכלכה וחברה להגדיל את המשכנתאות כדי שהעולים מאתיופיה יוכלו להיקלט בכל רחבי המדינה ולא בשכונות מסוימות ברחובות ובשכונות מסוימות בנתניה ובשכונות מסוימות בפתח תקווה.

זבולון אורלב: מכאן מתחיל האסון, משתי ההחלטות האומללות האלה.

זבולון אורלב: ואם לא נתקן את שתי ההחלטות האומללות האלה, אנחנו כל הזמן נמצא כל מיני פתרונות שהם טלאים על גבי טלאים.

אלכס מילר: בפתח תקווה זה לא כל כך נורא.

אלכס מילר: ..

זבולון אורלב: לא, שכולם בשכונה אחת כי אין להם כסף לקנות בשכונות אחרות.

זבולון אורלב: ולכן, אני אומר לשר החינוך ולמנכ"ל משרד החינוך, תתכוננו לבג"ץ הבא שבעצם אולי "טבקה" כבר רמזו, שאם יש תלמידים שרוצים ללמוד בשכונה, אם הם יגישו בג"ץ – אתם תפסידו.

זבולון אורלב: זה הבג"ץ שהיה אז.

זבולון אורלב: אתם לא יכולים לחייב אותם ללכת למקומות אחרים.

זבולון אורלב: אני מציע לכם ליזום חקיקה להחזיר למשרד החינוך את היכולת המשפטית לנהל מדיניות אינטגרציה לטובת התלמידים, אחרת זה מועד לכישלון.

זבולון אורלב: לא העירייה יכולה לנהל ולא משרד החינוך יכול לנהל.

זבולון אורלב: זה צריך להיות הצעת חוק ממשלתית ולא הצעת חוק פרטית.

זבולון אורלב: הדבר השני, כמו שאמרתי: שינוי מדיניות ההשתכנות של העולים מאתיופיה באופן שיוכלו לבחור באופן אמיתי את מקומות המגורים שלהם, ולא לדחוק אותם לגטאות ולשכונות בפאתי הערים.

זבולון אורלב: דבר נוסף שאני רוצה - -

מרינה סולודקין: וזה דיור ציבורי.

זבולון אורלב: אני מסכים אתך מאוד.

זבולון אורלב: דבר נוסף שאני רוצה לומר, גם בהקשר של פתח תקווה וגם בהקשר של מקומות אחרים: מי שחושב שהעיר עצמה יכולה להתמודד עם הבעיה, טועה.

זבולון אורלב: כמו שרוצים לפתוח את אזורי הרישום, צריך לפתוח את הגבולות המוניציפאליים.

זבולון אורלב: למה רק פתח תקווה צריכה לעשות את הפיזור?

זבולון אורלב: מסביבה יש ערים מבוססות.

זבולון אורלב: גבעת שמואל, ראש העין, אלקנה.

זבולון אורלב: אני מדבר על החינוך הממלכתי-דתי כרגע.

זבולון אורלב: נחלים, קרית אונו, גני תקווה.

זבולון אורלב: בתי ספר מבוססים, טובים, חזקים.

זבולון אורלב: אגב, הם מעוניינים ורוצים לקלוט ורואים בזה מצווה.

זבולון אורלב: צריך לדבר עם ההורים ולדבר על מרחב קליטה ולא רק על העיר עצמה כי לפעמים יש גם מגבלות לעיר עצמה בממלכתי ובממלכתי-דתי.

זבולון אורלב: לכן, אני מברך על החלטת שר החינוך והעירייה לפזר את בית הספר ולפזר את כל ייתר בתי הספר, ואנא תכינו את התשתית שדיברתי עליה גם בחקיקה וגם בהחלטות אחרות על מנת להבטיח לכל התלמידים העולים מאתיופיה חינוך ראוי על פי בחירת ההורים בבתי הספר הטובים ביותר של מדינת ישראל, וזאת הדרך שהם יצליחו.

אלכס מילר: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה רבה אדוני.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לגעת במה שהוא לדעתי שורש הבעיה.

ניצן הורוביץ: שורש הבעיה בסיפור של יוצאי אתיופיה זו המערכת, אדוני, של בתי הספר הפרטיים.

ניצן הורוביץ: יש לנו פה אנומליה במדינת ישראל, שמדינת ישראל מממנת כמעט באופן מלא תקציב המדינה ומתקציב הרשויות בתי ספר פרטיים, מה שנקרא "המוכר שאינו רשמי".

ניצן הורוביץ: הם מקבלים תקציבים, הם מתחרים במערכת הממלכתית, מכרסמים בה ומדלדלים אותה וגם נוקטים במדיניות גזענית ובמדיניות של אפליה, וזה שורש המערכת.

ניצן הורוביץ: מערכת החינוך שלנו מתאבדת.

ניצן הורוביץ: יותר ויותר ילדים הולכים למערכות הסקטוריאליות האלה שמערכת החינוך הממלכתית מממנת, וזה בא, וזבולון, אני רוצה לומר לך, בראש וראשונה ואתה יודע את זה, על חשבון הממלכתי-דתי קודם כל, ואחר כך על חשבון הממלכתי.

ניצן הורוביץ: אנחנו רואים מצב שבו לא רק בפתח תקווה, בכל מיני מקומות אחרים, בתי ספר שהם פרטיים או חצי פרטיים, במקרה הזה איך אמר המנכ"ל?

ניצן הורוביץ: "אור חיה", שזה בית ספר של חב"ד.

יצחק ברוורמן: זה ממלכתי רגיל.

ניצן הורוביץ: - - ובמקומות אחרים, בתי ספר אחרים שלא מקבלים תלמידים שחורים.

ניצן הורוביץ: ובענין הזה אני רוצה לומר לכם משהו: איזו התעללות העדה הזאת צריכה לעבור?

ניצן הורוביץ: בתחילה, באתיופיה או בקליטה לא מכירים ביהדות של חלק מהם ועבירים אותם גיור.

ניצן הורוביץ: כתנאי לגיור מחייבים אותם לחינוך דתי, וכשהם באים לחינוך הדתי אומרים להם: אתם שחורים ולא מקבלים אותם.

זבולון אורלב: לא אומרים ככה.

זבולון אורלב: בממלכתי-דתי לא אומרים ככה.

ניצן הורוביץ: אני שומע מה הילדים אומרים בחצר.

קריאה: לא קיבלו אותם 5 שנים, זו עובדה.

קריאה: גם בממלכתי-דתי.

זבולון אורלב: אין ממלכתי-דתי שלא קיבל.

קריאה: צריך להגיד את הדברים כהווייתם ולהגיד את העובדות.

זבולון אורלב: תביא לי שם אחד בבית ספר ממלכתי-דתי אחד שלא קיבל.

קריאה: אתה תקבל רשימה.

קריאה: אני מצפה ממך שתשתף פעולה בנושא הזה.

זבולון אורלב: אדוני, הילדים שלנו והמורים שלנו צריכים לקבל פרס ישראל על קליטת עליה מאתיופיה.

ניצן הורוביץ: לכן, שורש הבעיה הוא במדיניות שלנו כמדינה כלפי בתי ספר וזרמי חינוך שאינם ממלכתיים.

ניצן הורוביץ: המדינה לא צריכה לממן את זה, בטח לא ברמות שזה מתקיים היום.

ניצן הורוביץ: בית ספר כזה, שנוקט באפליה ובמדיניות גזענית, צריך לשלול את תקציבו.

ניצן הורוביץ: אמר כאן השר קודם, ואני שמעתי אותו, שבית ספר שלא ינהג כך, אנחנו נעניש.

ניצן הורוביץ: מדוע משרד החינוך לא עשה את זה עד עכשיו?

ניצן הורוביץ: למה המשרד מחכה?

שמשון שושני: - - -

ניצן הורוביץ: אדוני המנכ"ל, בשנה שעברה אני הגשתי הצעת חוק שבית ספר שינקוט באפליה כלפי תלמידים, ישללו את תפקידו.

ניצן הורוביץ: אתם אמרתם שיש לכם כבר את הסמכות הזאת ואתם תפעילו אותה.

ניצן הורוביץ: אתם צריכים להפעיל אותה.

ניצן הורוביץ: המקרה עומד לנגד עיניכם אבל למה מחכים?

ניצן הורוביץ: שעוד שנה שוב נבוא עם הסיפור הזה?

ניצן הורוביץ: אתה יודע, עברנו את סאגת עמנואל, הרי זה לא רק אתיופים.

ניצן הורוביץ: בעמנואל היה לנו סיפור עם בנות מזרחיות.

ניצן הורוביץ: אבל אנחנו רואים אתה בעיה הזאת בכל מקום ומקום.

ניצן הורוביץ: המדינה צריכה להחזיר לעצמה את הריבונות על החינוך שלה ולהפסיק עם הנורמות הפסולות האלה.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב ראש, אני חושב שמבחינת העיר פתח תקווה, ושוב, אני לא רוצה להאשים את עיריית פתח תקווה כי אני חושב שהבעיה הזאת קיימת בעוד הרבה מקומות.

ניצן הורוביץ: השאלה היא כזאת, לגבי התלמידים יוצאי אתיופיה: האם נכון שבתי ספר פרטיים בפתח תקווה, לצורך הענין, לא מסכימים שיהיו יותר משני תלמידים אתיופיים בכיתה.

ניצן הורוביץ: האם זה נכון?

ניצן הורוביץ: האם זה נכון או שזה לא נכון?

ניצן הורוביץ: האם יש באפשרותכם, כרשות מקומית והאם זה קורה, לחייב את בתי הספר הפרטיים.

ניצן הורוביץ: ... אדוני היושב ראש, זה באמת דבר שהוא דרמטי כי מדובר בילדים שיושבים בבית.

ניצן הורוביץ: האם הרשות המקומית, במקרה הזה פתח תקווה, מסוגלת או עושה, מאפשרת לתלמידים האלה ללכת לבתי הספר האלה וכופה את הענין על בתי הספר הפרטיים?

ניצן הורוביץ: זה לא שטח אקס-טריטוריאלי בית ספר פרטי, מה גם שאתם מממנים אותו באמצעות חוק נהרי וכל הדברים האלה.

ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים לדעת ככנסת, כוועדת החינוך, האם ילד שבמקרה צבע עורו שחור, שמגיע לבית ספר פרטי, מקבלים אותו או לא מקבלים אותו?

ניצן הורוביץ: אני לא מבין מה כל כך מסובך.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב ראש, הציע לך יו"ר הקואליציה שלך, זאב אלקין, לקיים סיור בבתי ספר בפתח תקווה.

ניצן הורוביץ: אני חושב שאנחנו בהחלט צריכים לבוא לבתי הספר ולראות מי יושב בכיתה.

ניצן הורוביץ: האם מעבר לזה פיזרתם את "נר עציון", האם נכון, וזאת טענה שאני שומע, שבבתי הספר האחרים שהם עוברים אליהם, התלמידים משובצים ושמים אותם בכיתות מיוחדות?

ניצן הורוביץ: אני לא קובע, אני שואל.

קריאה: נכון.

יסמין קשת: כן, נכון מאוד.

רמי הופנברג: בשום פנים ואופן לא.

רמי הופנברג: הם משולבים בכל הכיתות.

ניצן הורוביץ: אז אם אנחנו נבוא לבתי ספר כאלה על פי - -

רמי הופנברג: אתם מוזמנים בשמחה.

ניצן הורוביץ: אנחנו נראה שהכיתות מעורבות?

ניצן הורוביץ: אוקי, אני מקבל את דבריך, אני סומך על זה.

קריאה: כדאי שתקבל את המידע המדויק, אדוני.

ניצן הורוביץ: אני חייב אבל לומר שיש גם טענות אחרות.

קריאה: היום בבית ספר אצל שי פירון מקימים כיתה מיוחדת רק לאתיופים.

קריאה: את זה אתם לא יודעים.

ניצן הורוביץ: בא נסכם את זה כך, אדוני, מנהל המינהל, שהתלמידים שאותם משבצים בבתי הספר האחרים לא ישובצו בכיתות מיוחדות.

ניצן הורוביץ: אתה מקבל את זה?

ניצן הורוביץ: זה המצב?

רמי הופנברג: הם כבר משובצים בכל הכיתות הרגילות באופן מפוזר.

רמי הופנברג: אין כיתות מרוכזות של עולי אתיופיה, חס וחלילה.

ניצן הורוביץ: אז אני רוצה להיות רגוע שאתם באמת דואגים שכך יהיה.

יצחק ברוורמן: למרות שאנשי החינוך אומרים שזה לא טוב, כולל במשרד.

יצחק ברוורמן: האנשים פה לא מדברים ולא מזכירים את טובת הילד.

אלכס מילר: תגיד לי, אתה נוהג בעירייה שלך לקחת זכות דיבור לעצמך?

יצחק ברוורמן: אנחנו לפעמים חייבים לומר את הדברים שהם חשובים.

יצחק ברוורמן: ..

ניצן הורוביץ: אדוני, אני רוצה לסיים בבית ספר "גורדון".

ניצן הורוביץ: אני לא רוצה להיכנס פה לפוליטיקה כי היו פה, בא נגיד בעדינות, נימים פוליטיים בדיון הזה.

ניצן הורוביץ: אני לא רוצה להיכנס לזה, אני רוצה להגיד דבר פשוט: - -

מרינה סולודקין: גם מהאופוזיציה.

ניצן הורוביץ: נכון.

ניצן הורוביץ: אמרתי שאני לא רוצה להיכנס, אני רוצה לדבר לגופו של ענין.

ניצן הורוביץ: אם יש בית ספר, לצורך הענין בית ספר "גורדון", שיש בו הישגים לימודיים והוא גם מקבל תקציבים מיוחדים מטעם כזה או אחר, אני רוצה שההטבות והתקציבים שניתנים לבית הספר הזה יינתנו לכל בתי הספר.

קריאות: מאה אחוז.

ניצן הורוביץ: אני לא מקבל, ואני לא חושב שאנחנו צריכים לקבל מצב שבו בית ספר אחד יקבל יותר מבית ספר אחר כי ככה וככה.

ניצן הורוביץ: אגב, כשבאים בשביל לקבל את הכסף, אז זה כן משפחות עולים והכל בסדר אבל כשבאים לדבר אחר אז אומרים: זה לא עולים ותתייחסו לזה כמו ילדים מכל בית ספר אחר.

ניצן הורוביץ: אז אם זה ילדים כמו כל בית ספר אחר, שכל בתי הספר בפתח תקווה יקבלו את מה שבית ספר "גורדון" מקבל.

ניצן הורוביץ: זה הכל.

ניצן הורוביץ: אני חושב שזה צריך להיות העיקרון - -

קריאה: תשנה את החוק.

ניצן הורוביץ: - - אם יש יום לימודים ארוך בבית ספר מסוים - -

קריאות: אתה רוצה לשנות - -

אלכס מילר: תירגעו.

ניצן הורוביץ: חברים, תנו לי לסיים.

ניצן הורוביץ: אני חושב שכאן לא יכולים להיות חילוקי דעות על העיקרון שאם יש למשל בית ספר שמקיים יום לימודים ארוך, וההורים, לצורך הענין, משתתפים בכך וכך שקלים, לא ייתכן שבבית ספר אחר שמקיים יום לימודים ארוך ההורים ישתתפו בפי שלושה כך וכך שקלים.

ניצן הורוביץ: לא נראה לי ראוי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעיה של מי זה?

ניצן הורוביץ: לא נראה לי ראוי שתהיה אפליה בין בתי ספר באותה עיר.

יצחק ברוורמן: למה דווקא הבית ספר הזה מקבל את זה?

ניצן הורוביץ: רגע, אז אני מציע גישה כזאת: - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגידו.

קריאות: הם לא נותנים לי לדבר.

קריאות: אני מוכן לדבר.

קריאות: בואו נדבר.

ניצן הורוביץ: חברים, אני לא רוצה לקחת שום דבר משום בית ספר ולא רוצה לקחת מבית ספר "גורדון" שום דבר.

מרינה סולודקין: למה לא? לסגור.

ניצן הורוביץ: אני רוצה שמה שבית ספר "גורדון" מקבל, יקבל גם בית ספר אחר כדי שגם הוא בבחינות המיצ"ב - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי המורים בבית ספר "גורדון" עובדים בדרך שונה קצת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי מורים בבתי ספר אחרים ילמדו אחרת, למשל?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חשבת על זה?

יצחק ברוורמן: על סמך מה זה נאמר?

אלכס מילר: איפה הסדרנים?

אלכס מילר: עוד פעם הוא מתפרץ, הוא יוצא מכאן.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב ראש, אני מבקש בענין הזה לא להלך אימים על עיריית פתח תקווה.

ניצן הורוביץ: אני לא חושב שעיריית פתח תקווה מבקשת להפלות ציבור מסוים.

ניצן הורוביץ: זה לא נראה לי שזה המצב פה.

ניצן הורוביץ: אני אומר את זה בעדינות, שלא נראה לי שעיריית פתח תקווה היא זאת שמנסה להפלות בין תלמידים.

אלכס מילר: אז מי?

אלכס מילר: איך נוצר מצב כזה?

יצחק ברוורמן: אבל יש 17 בתי ספר כאלה בכל הארץ.

אלכס מילר: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, עד כמה אתה יכול להיות תמים.

אלכס מילר: יש מישהו שאחראי על החינוך, על הרישום?

אלכס מילר: ברגע שנוצר מצב כזה או אחר הוא צריך לקחת אחריות.

ניצן הורוביץ: מאה אחוז.

ניצן הורוביץ: את בתי ספר שהם חד-ממדיים, ואני מצדיק את החלטת שר החינוך לסגור את בית הספר "נר עציון", ואני מבקש שגם בכיתות שבהם ישובצו התלמידים האתיופים לא יהיה שיבוץ עדתי בכיתות מסוימות.

ניצן הורוביץ: ולגבי בית ספר "גורדון" בפתח תקווה אני מבקש שההטבות שניתנות לבית הספר ויפה שהילדים שם מקבלים אותן, יקבלו אותן בכל בתי הספר כדי שיהיה שוויון.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

קריאה: תהיה מבורך.

אלכס מילר: חבר הכנסת דנון.

דני דנון: תודה רבה אדוני היושב ראש.

דני דנון: אני, כיושב ראש ועדת העלייה והקליטה סיירתי בבית ספר "נר עציון".

דני דנון: מנהלת המחוז היתה ועוד חברים רבים היו.

דני דנון: כששאלנו את הילדים יוצאי אתיופיה אחרי כל הדיבורים: אתם רוצים ללמוד עם ילדים יוצאי אתיופיה או עם ילדים אחרים?

דני דנון: התשובה היתה: אנחנו רוצים ללמוד עם הפרנג'ים.

דני דנון: ככה אמרו לנו.

דני דנון: וכשאנחנו קיימנו דיון המשך בכנסת ישראל, ויש פרוטוקול, פניתי למשרד החינוך - -

מרינה סולודקין: דני, פרנג'י אני לא מבינה.

מרינה סולודקין: ...

דני דנון: פרנג'י זה לבן.

דני דנון: פנינו למשרד החינוך, אנשי העירייה ישבו בדיון ואמרתי להם:

דני דנון: אם עכשיו יוצא פה צו ממשרד הבריאות שיגיד שיש בעיה תברואתית ואי אפשר לפתוח את בית הספר, מה תעשו?

דני דנון: בפרוטוקול של הכנסת.

דני דנון: התשובה שקיבלתי: הילדים לא יוכלו ללמוד, אי אפשר לפזר את בית הספר.

דני דנון: ככה אמרו לי נציגי עיריית פתח תקווה בדיון.

דני דנון: ותראו, הפלא ופלא.

דני דנון: בעקבות החלטה מנהיגותית של שר החינוך פירקו את בית הספר והילדים, נמצא להם פתרון ואני מברך על כך.

דני דנון: אבל כשאנחנו הבאנו את הדברים, ואני מרגיש פה כמו חבר מועצה.

דני דנון: אלכס, אני לא יודע אם אתה היית חבר מועצה, אני לא הייתי חבר מועצה אבל אני רואה פה את ההתנהלות.

דני דנון: מועצת פתח תקווה הגיעה לכנסת.

דני דנון: אני פונה פה לאדוני ראש העיר ולאנשי החינוך מעיריית פתח תקווה: קחו אחריות.

דני דנון: לא סתם כל הדברים האלה מגיעים לפתחנו כל לפעם.

דני דנון: קחו אחריות על הדברים האלה, תנהלו אותם כמו שצריך ושלא כל פעם הפיצוצים האלה יגיעו דווקא מכם כי אני איבדתי את האמון בכם.

דני דנון: ברגע שאמרתם לי: אנחנו לא יכולים לפזר את בית הספר, אי אפשר, ואני רואה שבית הספר פוזר, אני מבין שיש פה בעיה.

דני דנון: זאת אומרת שמישהו פה לא אמר אמת.

דני דנון: לכן, אני פונה אליכם היום: קחו אחריות גם בנושא של בית ספר "גורדון", תובילו את המהלכים האלה כי יש לכם גיבוי מלא ממשרד החינוך, שלא אנחנו פה, בוועדת החינוך ובוועדת העלייה והקליטה נבוא לעוד סיור, נקיים עוד דיון.

דני דנון: זאת האחריות שלכם.

דני דנון: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חברת הכנסת ברקוביץ, בבקשה.

אלכס מילר: לאחריה, חברת הכנסת סולודקין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד גילוי נאות, אני לא מישראל ביתנו, אני מקדימה.

אלכס מילר: אף אחד לא מושלם, גברתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למרות זאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ..

זאב אלקין: רגע, אני שכחתי, אני גם לא, למען הסר ספק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה עוד אחד לא מושלם, זה זאב אלקין, שהוא מהליכוד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ומרינה מקדימה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא חושבת שהטענה שהבעיה מטופלת על ידי ישראל ביתנו היא נכונה ואני מבקשת להפריך אותה מיידית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דבר שני, לפני שאני מתחילה לדבר, רציתי להגיד שיושב ראש ועד ההורים של בית הספר אמר שהוא נמצא פה דור שביעי בארץ, נכון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, זאת הפרכה נוספת של העובדות שאתם מדברים, שהיא פשוט לא נכונה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עכשיו אני רוצה להגיד לכם משהו שנשמע לי מאוד אבסורדי: כל הילדים האלה, שאנחנו מדברים עליהם, הם ילידי הארץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ותראו איזו צביעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יושב לידי חבר הכנסת ניצן הורוביץ, שבכל הזדמנות שרצו לגרש מכאן את ילדי העובדים הזרים הוא יצא ואמר: הם ישראלים, הם נולדו פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי הם לא מכירים שום דבר חוץ ממדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל תראו זה פלא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאנחנו מדברים אתך, אדוני, חבר הכנסת ניצן הורוביץ, ילדי עולים מחבר המדינות הם הפכו לאיזה שהוא סקטור פתאום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עובדים זרים, אנחנו נשמור עליהם בחירוף נפש אבל העלייה שהגיעה מרוסיה לא מעניינת פה אף אחד.

מרינה סולודקין: סוגרים, סוגרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - כי מה היא עושה בעצם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא גורמת לבעיה מאוד קשה במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא הביאה לפה עליה מצוינת, מורים מצוינים שמסוגלים לתת יום לימודים ארוך ב-300 שקל ולהאכיל את הילדים כמו שצריך ולעשות שיעורי בית, שאותם התנאים בבית ספר אחר צריכים לשלם 900 שקל - -

קריאה: זה הכל שקר מה שאת אומרת, הדברים לא נכונים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תגיד שאני משקרת ותתנצל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי אתה שתדבר אלי ככה?

קריאה: תוציאו אותי החוצה, זה הכל שקר.

קריאה: הם לוקחים 400 אלף שקל מתקציב - - זו בושה וחרפה שאנחנו לא יכולים לדבר על זה בכלל.

קריאה: הכל שקר פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה להמשיך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תראו, כשאני יושבת כאן, תראו איזה פלא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו מדברים בוועדה על שתי אוכלוסיות עולים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצד אחד, על בית ספר "נר עציון", ואני מאוד מכבדת אותך אדוני ראש העיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עכשיו שמה את היחסים האישיים שלנו בצד ומדברת אליך מן הצד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היחסים טובים, אם מישהו מתעניין לדעת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד שיש לנו פה את אותה גברת בשינוי אדרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הגברת, עדין יש לה ריח של גזענות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצד אחד, באים ואומרים שתלמידים אתיופים שרמתם נמוכה בלימודים צריכים להיות בבית ספר אחד ועד שפיזרתם אותם, ברוך השם, בזכות שר החינוך והחלטת מנכ"ל משרד החינוך וכמובן גם לך היו כנראה היו כאלה תהיות לעשות את זה, החלטתם שאת הלא טובים נשים במקום אחד אבל בדיוק בצורה ההפוכה, שיש בית ספר שההורים לא רוצים לפזר כי הם נהנים, הם מרוצים, הם חושבים שהילדים שלהם מקבלים שם את כל מה שהם צריכים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל שהם כל כך טובים, בגלל שהילדים במיצ"ב נמצאים במקומות גבוהים, בגלל שהילדים שם מגיעים הביתה עם אור בעיניים – נפזר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אותה גברת בשינוי אדרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נקרא, תסלחו לי מאוד, במילה מאוד פשוטה: גזענות כלפי עולים במדינת ישראל, לא משנה מאיפה הם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רציתי לומר שנפגשתי עם הורים מבית ספר זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רציתי ללכת ולראות, לא קראתי רק ניירות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נפגשתי עם ההורים ודיברתי גם עם המנהלת הקודמת שמישהו פה זרק שברוך השם, היא כבר לא שם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהיא צריכה לקבל פרס על מה שהיא עשתה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שצריך להביא אותה לכאן ולתת לה מדליה על זה שהיא לקחה בית ספר שרצו לסגור, רצו לפתוח, רצו לסגור, לפתוח, והיא הביאה אותו להישגים בלתי רגילים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה בתי ספר אתם מכירים שההורים ילחמו לשלוח את הילדים שלהם לבית הספר הזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על איזה גטו אתם מדברים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם יודעים מה זה גטו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שמדבר פה על גטו קרא פעם ספרים וידע מה זה היה גטו יהודי?

מרינה סולודקין: הם לא היו שם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיד לכם, חברים יקרים, זה גטו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאני הסתכלתי על הצילומים ו הווידיאו ששלחו לי, שלא ראיתי שם אלימות של ההורים אלא בדיוק הפוך, פתאום ראיתי שזה אשכרה גטו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש גדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מתחת לגדר מסתובבת משטרה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה גטו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי שהפך את הבית ספר הזה לגטו, תסלח לי מאוד אדוני ראש העיר, זה עיריית פתח תקווה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: במו ידיכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שמעתי הרבה מאוד נימוקים של הורים צברים שניסו להתקבל לאותו בית ספר ואמרו להם: השתגעתם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה, אתם הולכים לבית ספר גטו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולם רוסים שם, מלא שתייה, אין חינוך, אלימות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה הורה ילך לבית ספר כזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה הורה יגיד: אני רוצה לקחת את הילד שלי לבית הספר האלים, וכבר לא לדבר על זה שהבן אדם שהוציאו...

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה דברים על הבית ספר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואתה, ראש מינהל החינוך - -

קריאה: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא צריך לעזור לי, אדוני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני, ברוך השם מסתדרת לבד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - אתה, כאיש חינוך שאחראי על קליטה אמרת ברבע השעה של השיחה שלך 10 פעמים שמדובר על עולים מחבר המדינות, כל המורים מרוסיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה רע בזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ישראל נבנתה על ידי עולים מרוסיה, ממרוקו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה לכם, תגידו לי?

יעקב בן שמחון: גם אנחנו היינו עולים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תתביישו לכם על ההתנהגות הזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אמרתי לך פעם, אדוני המנכ"ל, כשהיה לי הנאום הראשון שלי בכנסת זה היה בוועדת החינוך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ביקשתי ממך, בגלל שאני מאוד מעריכה אותך ואת שר החינוך שעושה עבודה יוצאת מן הכלל, להתחיל להעביר בבתי ספר שיעורים על מה זה עליה במדינת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה הסובלנות הזאת אחד כלפי השני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי היה מאמין שאני יושבת במדינה יהודית ושומעת את אותם אנשים שרק לפני דור היו עולים, שיש להם בעיה שהמורים הם עולים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לפנות אליך, אדוני המנכ"ל: כמו שאמרתי, מנתונים שיש בידיי ההישגים של בית הספר, אני מניחה שאתה לא מתווכח, הם הישגים טובים.

שמשון שושני: אם גברתי רוצה לדעת מה ההישגים במבחני המיצ"ב, אני אומר כך: במתמטיקה הם גבוהים מעל הממוצע ובעברית הם נמוכים מהממוצע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יודעת את זה, אדוני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חייבת לומר שאני חושבת שאת העברית כולנו בסופו של דבר נלמד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המתמטיקה, אם אין לך מורה טוב ואם אין לך מספיק השקעה, לא תמיד - -

קריאה: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני דווקא כן רוצה לדבר על זה, אדוני, כי אני רוצה לפנות אליך, מנכ"ל משרד החינוך ולומר לך שאנחנו נמצאים פה, בוועדה הזאת, ובעצם רואים שבכל הקשיים שיש לנו במערכת החינוך שמנסים מאוד לשפר אותה, ואנחנו יודעים שלפי ה-OECD סך התקציב של משרד החינוך במדינת ישראל הוא בין המדינות הגבוהות ולא בין המדינות הנמוכות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שיש פה מודל יוצא מן הכלל של בית ספר שהצליח לגרום למצב שהילדים רוצים ללכת לשם וההורים רוצים להביא אותם לשם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מציעה שנגיע למסקנה שהעלייה מחבר המדינות, אדוני ראש מינהל הקליטה והחינוך, היא לא זקוקה שיתנו לה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא הגיעה למצב במדינת ישראל שהיא היום יכולה להעניק למדינה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה שהיא עושה בבית ספר "גורדון", היא מעניקה מעצמה למדינה בזה שהיא מגדלת פה דור טוב יותר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאנחנו צריכים לקחת אותם בתור דוגמה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה רבה.

אלכס מילר: חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: קודם כל, אני רוצה לברך אותך, אדוני היושב ראש, שקיימת את הדיון.

מרינה סולודקין: אני יודעת שבתקשורת היו דברים לא נכונים ואומץ הלב שלך, זה מאוד חשוב.

מרינה סולודקין: דבר שני, אני רוצה לברך את שר - -

דוד רותם: אבל את יודעת שלישראל ביתנו יש אומץ לב...

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טוב, תפסיקו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מוזרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נותנים לכם כוח ואתם אומרים שאנחנו לא מושלמים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .. כל הכבוד לכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עם זאת, על אף שאנחנו אופוזיציה, אנחנו באנו לתמוך כי יש צדק.

מרינה סולודקין: - - אני גם מברכת את שר החינוך שהחליט החלטות אמיצות ולא רק בנושא של בית הספר שהיה בו ריכוז אתיופי וגם את המנכ"ל.

מרינה סולודקין: אני חושבת שהטנדם הזה, שר החינוך והמנכ"ל שושני היה טנדם מאוד מוצלח.

מרינה סולודקין: צר לי מאוד, אדוני המנכ"ל, שאתה יוצא ואתה לא מסיים אתנו את הקדנציה הזאת.

קריאה: לכולנו צר.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר שאני קיבלתי מכתבים רק בספטמבר מבית ספר "גורדון" וראיתי שאנשים מאוד רוצים להירשם לבית הספר הזה וללמוד בבית הספר הזה.

מרינה סולודקין: אמרו לי שזה בית ספר טוב מאוד והיחס של המורים טוב מאוד וגם המבנה טוב מאוד.

מרינה סולודקין: בין השורות אני גם קראתי שבית הספר טוב מדי ולמה בין שלושת בתי הספר רוצים דווקא להרוס את בית הספר הזה, ואני ראיתי את הניסיון הזה בערים אחרות.

מרינה סולודקין: חבר'ה, בפתח תקווה אתם לא בודדים.

מרינה סולודקין: בבית שמש, עיריית בית שמש בחרה בבית ספר לשפות ותרבויות שלא היה רוסי אבל חלק נכבד היו עולים.

מרינה סולודקין: 60% היו ילידי הארץ ו-40% עולים.

מרינה סולודקין: זה היה מאוד חשוב שאחרי בדיקת הנושא משרד החינוך החליט לא לסגור את בית הספר לשפות ותרבויות בגלל שזה בית ספר טוב מאוד.

מרינה סולודקין: ואתם, חבר'ה, ממה שאני שמעתי - -

אלכס מילר: כולל יוהנה ז'בוטינסקי.

מרינה סולודקין: נכון.

מרינה סולודקין: אתם רוצים להרוס מפעלי חיים של מורים שעבדו שם.

מרינה סולודקין: דבר שני, אני מאוד תומכת בחברי זבולון אורלב, ואני רוצה לומר שאני גם חושבת שהנושא של חינוך בפתח תקווה זה נושא למבקר המדינה.

מרינה סולודקין: שתי ועדות חייבות לשבת ולשמוע בגלל שחברי המועצה כבר לא מבינים שהם מדברים דברים גזעניים לשמם.

מרינה סולודקין: אתה לא שומע.

מרינה סולודקין: אם אני אגיד דברים על איזה עדות, אתה לא שומע ואתה לא שומע שמפריעים לך מורים רוסים.

מרינה סולודקין: גרוע מזה אי אפשר להיות.

מרינה סולודקין: גם אני אומרת להורים: חבר'ה, תמשיכו בהפגנות, יש לנו צדק חברתי במדינה.

מרינה סולודקין: הפרוטוקול של היום מספיק לבית המשפט באשמה של גזענות.

מרינה סולודקין: תודה.

אלכס מילר: תודה גברתי.

אלכס מילר: רבותי, מאחר ואנחנו 40 דקות איחור, אני רוצה לציין שאני מקווה מאוד שבישיבה הזאת הסאגה שקשורה לבית ספר "ניר עציון" ו"גורדון" תסתיים.

קריאה: סליחה, נרשמנו לדבר מזמן מזמן...

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: - - אבל, מה שחשוב זה כמובן ההחלטות שלנו ועצם המדיניות שתהיה אחר כך.

אלכס מילר: נתחיל בכך שבתאריך 24.1.11 ועדת החינוך העבירה את כל הפרוטוקול למבקר המדינה.

אלכס מילר: אינני יודע אם נפתחה בדיקה בכל מה שנוגע ל"גורדון".

אלכס מילר: כל הפרוטוקול הועבר ואנחנו חוזרים על בקשתנו למבקר המדינה: אם לא נפתחה בדיקה, לבחון שוב את כל מה שמתרחש סביב הליך קבלת ההחלטות בבית ספר "גורדון".

אלכס מילר: רבותי, ממה שנשמע כאן, ואני רוצה לצנן את כל אותן אמירות שנאמרו בכפוף להיבטים כאלה ואחרים שבאים מתוך הענין הרגשי של האנשים, ואני מתייחס לדברים שנאמרו, מבחינתי, בהיבט המקצועי.

אלכס מילר: כל מה שקשור ל"גורדון" – אנחנו שמענו שאכן התקבלה החלטה לגבי תלמידים שהם מחוץ לאזור הרישום של בית הספר עצמו לתקופה שבלתי מובנת לוועדת החינוך כי לא הוצג בפנינו שום פרוטוקול איפה מצוינת ההחלטה כלפי התקופה.

אלכס מילר: מבחינתנו, ההחלטה להפעיל אזור רישום אך ורק למי שרשום בבית ספר "גורדון" זה שינוי ההחלטה שפתחה את אזור הרישום של בית הספר הזה, שגם בפנינו אין את ההחלטה הזאת ואינני יודע אם זה התקבל בשיתוף עם משרד החינוך כי זה שינוי דרמטי של מה שהתרחש במשך 5 שנים בתוך בית הספר.

אלכס מילר: בכך, אני חושב שמבחינתנו, כוועדת החינוך, אנחנו פונים למשרד החינוך ומבקשים לאור חוסר תום הלב בתפקוד העירייה, לבצע שימוע חדש לכל הורי התלמידים שביקשו להירשם לבית ספר "גורדון" ולבדוק את האפשרות.

אלכס מילר: כמו שהשיטה עבדה במשך השנים האחרונות, כל עוד אין החלטה אסטרטגית, משותפת יחד עם שני הגורמים: משרד החינוך והעירייה וכל מה שקשור לענין של ההרשמה של התלמידים מאזור זה או מאזור אחר, לקלוט את כל התלמידים בבית ספר "גורדון" שנרשמו לשם לפי מה שהם ידעו שהיה נהוג במשך השנים האחרונות בבית הספר הזה.

אלכס מילר: זה בענין בית ספר "גורדון".

אלכס מילר: אני גם חושב לעתיד.

אלכס מילר: רבותי, נמצאת כאן הנציגה של השלטון המקומי.

אלכס מילר: כל הפינג-פונג הזה שקורה סביב ההחלטות את מי לשחרר ואת מי לא, למי לפתוח ולמי לא, לדעתי הגיע הזמן שאתם תקבלו בשלטון המקומי החלטה שכל העניינים האלה יהיו בשיתוף עם משרד החינוך - -

שמשון שושני: הם חייבים לקבל על פי החוק.

אלכס מילר: יפה.

אלכס מילר: אז אני לא יודע אם אפשר להעביר לוועדה מתי התקבלה ההחלטה לפתוח ומתי התקבלה ההחלטה לסגור, למה בצורה כזאת ולא בצורה אחרת כי כרגע אני שמעתי מרמי שקיבלנו החלטה לבדוק עד כמה הבית ספר הזה יהיה רלוונטי ומעניין, אז קלטנו ואז פתאום ב-2011 מישהו קיבל החלטה לא, הפעם רק מי שרשום שם - -

רמי הופנברג: סליחה, את זה לא אמרתי.

רמי הופנברג: היתה ועדת הבהרות גם בשנה שעברה וגם לפני שנתיים.

רמי הופנברג: לא השתנה כלום.

זאב אלקין: לא, הסטטיסטיקה של ההחלטות השתנתה.

אלכס מילר: אנחנו שמענו ויש פרוטוקול.

אלכס מילר: רמי, אני הקשבתי לך היטב ואם יש בעיה עם מה שנאמר אז יש לך פרוטוקול לפנות אליו.

אלכס מילר: מבחינתי, גם המנכ"ל שמע וכולנו יודעים שאפשר לבדוק כל תלמיד ותלמיד במשך שנתיים שלוש שלומדים ב"גורדון".

אלכס מילר: הם עכשיו בכיתה

אלכס מילר: ג' ו-ד', כל אותם התלמידים מאיזה אזור הם באו, איפה הם רשומים, ותאמין לי, שבסופו של דבר אנחנו אכן נגלה שרוב התלמידים שלמדו שם הם לא מאזור הרישום.

אלכס מילר: אז אם זאת היתה המדיניות וקיבלתם שינוי במדיניות סביב הענין הזה, בבקשה, איפה משרד החינוך בשיתוף פעולה?

אלכס מילר: איפה הודעה להורים מבחינת ההרשמה?

אלכס מילר: איפה זה כתוב כאן?

אלכס מילר: למה אם החלטתם שזה צריך להיות במעמד שווה מבחינת בחירה של הורים הגרים בשכונה, למה זה כאן לא נמצא במעמד שווה?

אלכס מילר: אם זה היה כאן כמו כל בית ספר אחר, אף אחד לא היה בא אליכם בטענות אבל זה נמצא איפה שהוא למטה, עם כוכבית.

אלכס מילר: אז אם זו בחירה שווה לכל מי שגר בשכונה הזאת, תעשו בחירה שווה.

אלכס מילר: אם זה לא, תתנו תשובה למה זה לא.

אלכס מילר: רבותי, יש כרגע החלטה של משרד החינוך שבית הספר הזה ממשיך לעבוד והוא לא נסגר אז תתנהגו בהתאם.

מרינה סולודקין: כל הכבוד.

קריאה: מה קורה בקשר לנוכחות המשטרתית בבית ספר?

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: בענין בית ספר "נר עציון": רבותי, ועדת החינוך פונה למשרד החינוך שתוך 14 יום תבצע וכמובן גם לעיריית פתח תקווה ולכל מנהלי בתי הספר, שתוך שבועיים תסיים את השיבוץ של כל אותם הילדים הנמצאים בבית.

אלכס מילר: בענין הזה אנחנו פונים גם להתחשב ברצון ההורים כי הענין הזה נעשה בפתיחת שנת הלימודים, במצב שהוא הרבה יותר מסובך להורים לבוא ולעשות סינכרון כלפי דרישת המערכת.

אלכס מילר: אם זה היה נעשה באפריל אז הגמישות היתה הרבה יותר גדולה.

אלכס מילר: זה נעשה ממש בפתיחת שנת הלימודים אז אתם תהיו קצת יותר גמישים.

אלכס מילר: אני אומר לכל מנהלי בתי הספר או לראשי עמותות כאלה ואחרים שמסרבים לקבל את הילדים: תאמינו לי שיש לנו פה מספיק כוח לפעול נגד כל אחד ואחד, ואנחנו נדרוש ממשרד החינוך עם כל הסנקציות האפשריות כלפי אותם בתי ספר וכלפי אותן עמותות.

אלכס מילר: מי שמסרב לקבל ילד על בסיס ארץ המוצא, יש חוק שעבר בקריאה שלישית, חוק שלי, וזה כבר עניין של ענישה.

אלכס מילר: נקווה מאוד שזו גם תהיה ענישה פלילית.

אלכס מילר: יש חוק בישראל.

שמשון שושני: זו עבירה פלילית.

אלכס מילר: זו עבירה פלילית לפי החוק, איסור אפליה על פי ארץ המוצא.

אלכס מילר: מי שמפלה, אנחנו נלך פה כל הוועדה ונגיש תלונה במשטרה.

אלכס מילר: אני מקווה מאד שאתם תבצעו את הענין של השיבוץ, שבראש השנה, שבכל אותם הטקסים בבתי הספר, הילדים כבר יהיו משובצים בצורה הטובה ביותר עם התחשבות ברצון ההורים.

אלכס מילר: רבותי, עיריית פתח תקווה, אני מציע לכם גם להבא שתפעילו שיקול דעת קצת יותר רחב לפני שאתם חוסמים ומפעילים את כל הכוח שלכם מול הילדים.

אלכס מילר: אפשר לפתור את העניינים האלה בלי משטרה ובלי כל אותם אלה שמגיעים מטעמכם לבצע החלטה יבשה.

אלכס מילר: מדובר כאן בילדים ואפשר להיות גמישים גם בענין הזה.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: הישיבה נעולה.