ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 627, 2011-09-04 14:45

כרמל שאמה-הכהן: הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"א-2011.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר בהצעת חוק ממשלתית (מ608).

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק שעברה בשבוע האחרון של כנס הכנסת האחרון, עוסקת בהרחבת עידן פלוס.

כרמל שאמה-הכהן: זה אותו ממיר דיגיטלי שמאפשר - בעלות חד-פעמית - לצרכני טלוויזיה בישראל, אם זה משקי בית או עסקים וכל מי שרוצה נגישות למדיה טלוויזיונית, לצרוך, ללא עלות חודשית, ללא עלות שוטפת ערוצים קבועים.

כרמל שאמה-הכהן: היום זה 5 ערוצים.

כרמל שאמה-הכהן: יש אפשרות להוסיף באופן מיידי ערוץ שישי.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק מדברת על 18 ערוצים ועוד תחנות רדיו.

כרמל שאמה-הכהן: המהלך הוא מבורך.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו כבר יודעים שהיה מענה חיובי על ידי הציבור.

כרמל שאמה-הכהן: לרבע מיליון איש, אם לא יותר, יש מכשירים שבעזרתם הם צופים בערוצים הבסיסים בלי לשלם כסף.

כרמל שאמה-הכהן: זה מענה לכל מי שהיה מחובר לשידור האנלוגי שנסגר.

כרמל שאמה-הכהן: זה הביא לחיסכון בכל מה שקשור לאיכות סביבה בגלל צורת השידור.

כרמל שאמה-הכהן: כמובן שעדיין יש חבלי לידה כאלה ואחרים ומודעות של הציבור שאפשר להגביר אותה.

כרמל שאמה-הכהן: אין ספק שמהלך של הרחבה מ-6 ערוצים ל-18 ערוצים, כולל HD, כולל תחנות רדיו, כולל כל מיני פונקציות מתקדמות, זה עוד מהלך חיובי של משרד התקשורת שמוביל השר כחלון.

כרמל שאמה-הכהן: זה נותן שירות בפחות עלות ומגביר את התחרות.

כרמל שאמה-הכהן: זה יכול להיות משהו יותר תחליפי לפלטפורמות הקיימות.

כרמל שאמה-הכהן: כמובן שמייד עולות השאלות בדבר האיזונים הנדרשים - אין ארוחות חינם – כמו למשל על חשבון מי זה בא, איך זה בא ואיך מאזנים את כל התמונה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים לעשות טוב, אבל לא לעשות יותר מידי רע למישהו אחר.

כרמל שאמה-הכהן: אם אפשר לחסוך את הרע הזה, מה טוב.

כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שאנחנו נדון בהצעת החוק הזאת יותר מדיון אחד.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים לסיים אותה עד תום הפגרה ולהעביר אותה מיד עם תחילת הכנס הבא.

כרמל שאמה-הכהן: תציג את החוק עו"ד רובינשטיין, היועצת המשפטית של משרד התקשורת.

כרמל שאמה-הכהן: נגה רובינשטיין: צהריים טובים.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להודות ליו"ר הוועדה, למנהלת הוועדה, לחברי הכנסת שהסכימו להתכנס בפגרה על מנת להתחיל את הדיונים בהצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: אני מתכוונת להציג בקצרה את עקרונות הצעת החוק לפני הכניסה וההקראה של הסעיפים הפרטניים.

כרמל שאמה-הכהן: עו"ד שריל קמפינסקי ועו"ד טל רוזנפלד מהלשכה המשפטית במשרד התקשורת עסקו במהלך החודשים האחרונים בגיבוש הצעת חוק חדשה.

כרמל שאמה-הכהן: השותפים שלנו למהלך הזה הם משרד האוצר, מועצת הכבלים והלוויין, הרשות השנייה ומשרד המשפטים.

כרמל שאמה-הכהן: עו"ד דנה נויפלד ועו"ד טל גיז שקדו איתנו במהלך השבועות האחרונים על הצעת חוק חדשה בתחום התקשורת.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא דבר טריוויאלי.

כרמל שאמה-הכהן: בדרך כלל אנחנו באים עם תיקונים להצעות חוק תקשורת או הצעות חוק שקשורות לחוק הרשות השנייה.

כרמל שאמה-הכהן: במקרה הזה החלטנו להגיע עם הצעת חוק חדשה לחלוטין.

כרמל שאמה-הכהן: היסטוריה קצרה.

כרמל שאמה-הכהן: בשנת 2009 היה תיקון לחוק הרשות השנייה שגיבש לראשונה את האפשרות להפצת השידורים הטלוויזיוניים באמצעות מערך דיגיטלי, כאשר על בסיס המערך הזה עלו 5 ערוצים.

כרמל שאמה-הכהן: הערוצים האלה נמנים במסגרת חוק הרשות השנייה – הערוץ הראשון, ערוץ 33, ערוץ 99, 2 ו-10 - בטכנולוגיית SD.

כרמל שאמה-הכהן: ביולי 2010 הממשלה החליטה להטיל על משרד התקשורת, על משרד האוצר עם הרשות השנייה ומועצת הכבלים והלוויין, לגבש המלצות בעניין הרחבת המערך והאופן שבו הוא יפעל.

כרמל שאמה-הכהן: הממשלה אימצה את המלצות הצוות בחודש פברואר 2011.

כרמל שאמה-הכהן: החוק שבפנינו מיישם את אותה החלטת ממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק מגלמת את התפישה וההכרה של המדינה בזה שבסופו של יום למרביתם של האזרחים, שהם גם צופים, יש זכות לקבל חלק מערוצי הטלוויזיה בחינם.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מדברים על כל תוכן טלוויזיוני, אנחנו לא מדברים על כל מתכונת ועל כל טכנולוגיה, אנחנו מדברים על זה שיש זכות לכל אזרח לקבל ערוצים מסוימים בעלות שהיא עלות מאוד מאוד נמוכה.

כרמל שאמה-הכהן: בעבר, עד סוף שנות ה-80 תחילת שנות ה-90, ההפצה הייתה תפקידה של המדינה ומה שהופץ הוא הערוץ הראשון.

כרמל שאמה-הכהן: עם תחילת חדירתה של הטלוויזיה הרב-ערוצית למשקי הבית - הוט ויס במקרה שלנו - השידור החינמי הלך והתמסמס, לכן ה-DTT הוא בעצם תחליף לאותו שידור ישן.

כרמל שאמה-הכהן: פעם היה מדובר בערוץ אחד, היום עם הרחבה של מגוון התכנים אנחנו מדברים על רוחב יריעה רחב יותר ממה שהיה.

כרמל שאמה-הכהן: זה חזר להיות תפקיד של המדינה.

כרמל שאמה-הכהן: כמו שהמדינה סבורה שנכון יהיה לקדם פס רחב בכל רחבי המדינה ובאמצעות הפס הרחב הזה להביא תכנים ושירותי תקשורת מתקדמים לכל אזרח במדינת ישראל, כך היא סבורה ביחס לטלוויזיה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נראה את זה בהמשך הצעת החוק גם לעניין מי הם הערוצים שיהיו על גבי המערך, גם לעניין המימון של המערך.

כרמל שאמה-הכהן: מאז שנת 2009 נדונה הסוגיה באמצעות צוות בין משרדי שבו היו חברים משרד התקשורת, מועצת הכבלים והלוויין, הרשות השנייה ומשרד האוצר, כאשר הצוות הגיש רשימה של המלצות שעיקרן הן הרחבה של המערך הדיגיטלי הלוויני.

כרמל שאמה-הכהן: להצעת החוק שבפניכם יש 3 יסודות מרכזיים.

כרמל שאמה-הכהן: היסוד הראשון הוא הרחבה של מגוון השידורים שיופצו לכלל הציבור.

כרמל שאמה-הכהן: אם דיברנו עד עכשיו על 5 ערוצים שהם בעצם הערוצים הפתוחים, הערוצים הציבוריים – 1, 33, 99, 2 ו-10, עכשיו אנחנו מדברים על הרחבה באופן שהערוצים הייעודיים יתווספו למערך.

כרמל שאמה-הכהן: יתווסף ערוץ 23 וסוג נוסף של ערוצים שנקרא ערוצים נושאיים, ערוצים מיוחדים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נתייחס באופן ספציפי לאותם ערוצים.

כרמל שאמה-הכהן: ממחר בבוקר, בהמשך להסדרה עד היום, במקום 4 סוגים של שידורי טלוויזיה בישראל אמורים להיות 5 סוגים של שידורי טלוויזיה בישראל.

כרמל שאמה-הכהן: כמו כן, הטכנולוגיה תהיה טכנולוגיה רחבה יותר ממה שנמצא היום.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדברים עכשיו גם על שידורים של HD, לא על שידורי SD בלבד.

כרמל שאמה-הכהן: למערך יתווספו גם שידורי הרדיו.

כרמל שאמה-הכהן: זה חלק שאני אתייחס אליו בהמשך.

כרמל שאמה-הכהן: כמעט כל תחנות הרדיו שנמצאות היום אמורות לעלות גם על מערך ה-DTT, בהנחה שהן תרצנה לעשות את זה.

כרמל שאמה-הכהן: במובן הזה יש 3 גורמים חדשים, בין בדרך של טכנולוגיה ובין בדרך של גורמים חדשים, שיתווספו למערך.

כרמל שאמה-הכהן: בפעם הראשונה החוק מסדיר באיזה שהוא אופן את הפעילות של הטלוויזיה החינוכית.

כרמל שאמה-הכהן: היום השידורים של הטלוויזיה הוסדרו אגב חוק הרשות השנייה והזכות שלה לשדר במסגרת ערוץ 2.

כרמל שאמה-הכהן: כאן קיימת סמכות לשר החינוך, בהסכמת שר התקשורת, לקבוע תקנות שבמסגרתן תחויב הטלוויזיה החינוכית על מנת שהיא תוכל לעלות למערך ה-DTT בשידור מינימאלי, בתכנים לילדים, בתכנים לבני נוער, בתכניות לימודיות, שזה בעצם הייעוד המקורי והבסיסי של הטלוויזיה החינוכית.

כרמל שאמה-הכהן: הנדבך השני הוא הגורם המפעיל, מי הוא הגורם שיפעיל את מערך ה-DTT.

כרמל שאמה-הכהן: היום הגורם שמפעיל את מערך ה-DTT הוא הרשות השנייה.

כרמל שאמה-הכהן: הרשות השנייה בפרק זמן לא ארוך הצליחה להקים את מערך ה-DTT שמשודר היום בחלק מאוד נרחב ברחבי הארץ.

כרמל שאמה-הכהן: ממחר בבוקר, אחרי שהצעת החוק תעבור ויסתיים שלב הבנייה וההרחבה של מערך ה-DTT, מגוון הערוצים שיהיו על גבי המערך יהיה הרבה יותר גדול ממה שהוא היה.

כרמל שאמה-הכהן: עמדת הממשלה היא שנכון שהגוף שיפעיל באופן קבוע ויפיץ את השידורים באופן קבוע יהיה גוף ממשלתי ציבורי שטובת הציבור לנגד עיניו והוא אינו יוצר רגולציה וקובע רגולציה בתחום השידורים.

כרמל שאמה-הכהן: כרגע לא ברור מי יהיה הגוף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: הדבר הזה נתון להחלטה של הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: יש מסגרת שקבועה בתוך הצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: המסגרת הזאת אמורה לבוא לידי מימוש לאחר שהרשות השנייה תמשיך להפעיל במהלך של משהו כמו שנתיים את מערך ה-DTT וגם תרחיב אותו.

כרמל שאמה-הכהן: ברמה המשפטית הצעת החוק מחולקת לשני נדבכים.

כרמל שאמה-הכהן: הנדבך הראשון מתייחס לתקופה הקבועה, שזה מ-1.1.2014 או תקופה שקרובה למועד הזה, שבה יהיה איזה שהוא גורם ציבורי שיפעיל את מערך ה-DTT על כל ההוראות הנלוות, כיצד הוא יקים, מה יהיה הקשר בינו לבין הגורמים שיופצו על גבי התשתית שלו.

כרמל שאמה-הכהן: החלק השני של הצעת החוק הוא סוג של הוראת שעה שמסדיר את פעילות הרשות השנייה כגורם המפעיל מרגע העברת החוק ועד להעברת המערך לניהולו של גורם אחר.

כרמל שאמה-הכהן: אלה שני חלקים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדברים קודם כל על פרק א' עד ה', על סעיפים 20, 23 שמתייחסים למצב התמידי הקבוע העתידי, אחר כך על שאר החלקים שמתייחסים להפעלה של הרשות השנייה.

כרמל שאמה-הכהן: החלק הנוסף שאני רוצה לדבר עליו שלא נמצא בהצעת החוק זה הפוטנציאל שיש למערך ה-DTT.

כרמל שאמה-הכהן: מערך ה-DTT אמור להציע חבילת בסיס מצומצמת , לא רחבה, כמו שיש היום בטלוויזיה הרב ערוצית, עם נפח באופן כזה שמספק צרכים בסיסיים לתושבי המדינה.

כרמל שאמה-הכהן: בהתאם להחלטה של השרים ואחרי הסדרה של מועצת הכבלים והלוויין, יתווספו ערוצים נושאיים.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר באותם ערוצים שמלכתחילה יש מחשבה שנכון וראוי שיקבלו אותם בחינם.

כרמל שאמה-הכהן: עבור הערוצים האלה לא אמורים לשלם שום תשלום של כסף.

כרמל שאמה-הכהן: מי שעומדים מאחורי הערוצים האלה אמורים להיות גורמים מגוונים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא צפויים לראות שם את אותם גורמים שמחזיקים במספר ערוצים.

כרמל שאמה-הכהן: כיוון שאמורה להיות אותה חבילה רחבה יותר ממה שנמצאת היום אך מצומצמת ממה שנמצא במערך הקיים בטלוויזיה הרב-ערוצית, אנחנו מאמינים שהתשתית שנמצאת על גבי ה-DTT היא כזאת שיהיה פוטנציאל ליזמות להעברה של תכני וידיו, העברת תכנים, מה שמכונה over the top.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו חושבים שיהיה מדובר בסוג שונה של שירותים שניתנים לעומת מה שניתן היום לצופים וניתן היום לאזרחים .

כרמל שאמה-הכהן: מבחינתנו זה חידוש שלא נמצא בהצעת החוק ויוצר מציאות שהיא חדשה.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק לא מתייחסת לרגולציה עצמה.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושבת שבהקשר הזה דרכה של הוועדה קצרה יותר.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מסדירים את פעילות התוכן עצמה, אנחנו מסדירים את המסגרת, את מי שיוכל לעלות ויהיה הגורם המפעיל.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מתייחסים לרגולציה פרטנית, כלומר אם זה ז'אנר עליון או ז'אנר תחתון.

כרמל שאמה-הכהן: כל הדברים האלה מבחינתנו נמצאים כבר היום בתוך חוק הרשות השנייה ובתוך חוק התקשורת.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק הזאת היא הצעה שיוצרת את המתכונת לפעילות, היא לא יוצרת את התוכן של הרגולציה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו ממליצים בחום להישאר במסגרת הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: זאת המסגרת הנכונה מבחינתנו לקידום מהיר של הפרויקט הזה של ה-DTT.

רון איילון: לא כתוב בהצעת החוק שיש הקלות או אפשרות להקלות?

רון איילון: זאת אותה רגולציה?

נגה רובינשטיין: מה זאת אומרת הרגולציה?

רון איילון: הרגולציה של ערוץ 2 זאת הרגולציה ב-DTT?

נגה רובינשטיין: הרגולציה בערוצים הקיימים כבר נמצאת.

נגה רובינשטיין: ההסדרה במדינת ישראל מאוד ברורה בעניין הזה.

נגה רובינשטיין: יש ערוצים שמתפרנסים מפרסומות, כמו ערוץ 2, ערוץ 10 וערוצים יעודים, ויש ערוצים שמתפרנסים מדמי מנוי.

נגה רובינשטיין: המתכונת של ההסדרה מאוד פרטנית.

נגה רובינשטיין: היא נותרת היום.

נגה רובינשטיין: אנחנו מאוד מקווים שהדיון היום הוא סימן לבאות.

נגה רובינשטיין: בסיוע של יו"ר הוועדה, של חברי הכנסת, המנהלת והיועצת המשפטית נוכל להתקדם עם ההצעה במהירות, על מנת שניתן יהיה להוסיף ערוצים ולהרחיב את המערך.

ישראל אייכלר: יש לי שאלה אחת לגבי הרדיו.

ישראל אייכלר: בשנת 2004 הבטיח שר התקשורת, אהוד אולמרט, שתוך כמה חודשים יעברו לשידור דיגיטלי ויהיו תחנות רדיו לכל דיכפין שעומדות בתנאי הפיקוח של הרשות השנייה.

ישראל אייכלר: מ-2004 עד עכשיו עבר כמעט עשור.

ישראל אייכלר: השאלה אם החוק הזה מכסה את ההבטחה שגם שירותי הרדיו יהיו ספרתיים, דיגיטליים ויאפשרו לכל אחד כמעט להקים תחנת רדיו.

נגה רובינשטיין: אני אחלק את התשובה לשניים, כי בכנות צריך לומר שהצעת החוק מתייחסת לזה רק באופן חלקי.

נגה רובינשטיין: מה שעמד על הפרק בשנת 2004 זה מכרז להפצה של שידורי רדיו דיגיטלי שבו יהיו מגוון של ערוצי רדיו.

נגה רובינשטיין: דובר שם על 40 או 50 ערוצי רדיו.

נגה רובינשטיין: הצעת החוק הזאת מתייחסת רק לערוצי רדיו קיימים, לכן השידור יהיה שידור דיגיטלי על גבי מערך ההפצה הדיגיטלי.

נגה רובינשטיין: אנחנו לא מדברים על ההצעה ההיא שכבודה במקומה מונח ואפשר להתקדם איתה.

נגה רובינשטיין: אנחנו מדברים בשני מסלולים נפרדים.

נגה רובינשטיין: זה לא בא במקום, זה בא בנוסף.

ישראל אייכלר: למה שזה לא ייכלל בחוק הזה?

נגה רובינשטיין: החוק ההוא כבר עבר.

נגה רובינשטיין: החוק שמאפשר הפצת שידורי רדיו דיגיטליים לכל דיכפין במתכונת מאוד מאוד רחבה זה חוק שעבר, יש מקום ליישם אותו.

נגה רובינשטיין: היישום שלו לא היה פשוט במהלך התקופה.

נגה רובינשטיין: ועדת המכרזים שהוקמה על ידי משרד האוצר ומשרד התקשורת נתקלה בקשיים.

נגה רובינשטיין: זה פרויקט שגם בעולם קשה מאוד להרים.

נגה רובינשטיין: זה עניין אחר.

נגה רובינשטיין: הצעת החוק הזאת מטפלת באפשרות של ערוצי הרדיו הקיימים להיות משודרים באופן דיגיטלי, היא לא מטפלת בערוצי הרדיו הנוספים החדשים שלא קיימים היום.

ישראל אייכלר: מה הואילו חכמים בחוק הזה?

ישראל אייכלר: אני רואה פה כזה קהל גדול, חשבתי שהולכת להיות פה מהפיכה.

ישראל אייכלר: בסך הכל מדובר בערוצים הקיימים.

אופיר אקוניס: ברדיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תהיה תמים.

נגה רובינשטיין: השידור הטלוויזיוני יכלול גם ערוצי רדיו.

נגה רובינשטיין: מה שאתה מדבר עליו זה מסלול שונה.

נגה רובינשטיין: אתה מדבר על הסדרה ייעודית ספציפית לערוצי רדיו שלא נמצאים היום.

נגה רובינשטיין: הם אמורים להיות ערוצי נישה שצריכים לענות על צרכים שאולי לא נענים היום.

ישראל אייכלר: אי אפשר להכליל את זה בחוק הזה?

נגה רובינשטיין: זה לא נדרש.

נגה רובינשטיין: המצב הנורמטיבי היום כבר מאפשר את זה.

נגה רובינשטיין: מה שנדרש עכשיו זה יישום של הדבר הזה.

נגה רובינשטיין: היישום הוא יישום מורכב וקשה.

יעקב שמש: לגבי העלות החד-פעמית.

יעקב שמש: חלק ניכר מהטלוויזיות החדשות באות עם ממיר מובנה בתוכן.

יעקב שמש: לאנשים שקונים טלוויזיה יש ממיר מובנה בפנים, אין להם את העלות החד-פעמית.

אתי בנדלר: יש להם עלות חד-פעמית לרכישת טלוויזיה משוכללת.

יעקב שמש: כשקונים טלוויזיה זה נמצא כבר בפנים.

אופיר אקוניס: זה מגולם בתוך המחיר?

יעקב שמש: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בהצעת החוק ראיתי שיש כל מיני ערוצים ייעודיים.

נגה רובינשטיין: יש חלוקה ל-4 סוגים של ערוצי טלוויזיה.

נגה רובינשטיין: יש את הערוצים הציבוריים הפתוחים שאמורים להיות פתוחים מלכתחילה, שהם 1,33,23 ו-99, יש את הערוצים המסחריים שאלה בעלי הזיכיונות והרישיונות 2 ו-10 - בתקווה שהם יהיו בעלי רישיונות – ויש את הערוצים הייעודים כמו 9 ו-24 ואת הערוצים הנושאיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הערוצים הנושאיים זה משהו חדש.

נגה רובינשטיין: נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף פעם לא שמעתי.

נגה רובינשטיין: את לא שמעת כי זה לא היה קיים עד עכשיו, לכן זה קיים בהצעת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: כשנגיע לפרק הזה ניכנס לעומק של הדברים.

הרצל עוזר: אני מציע שלא נשלה את עצמנו.

הרצל עוזר: מדובר פה בהקמת פלטפורמה רב-ערוצית שלישית שמתחרה בכבלים ובלווין במימון המדינה.

הרצל עוזר: זה פחות או יותר דומה לזה שתתקבל החלטה שאין מספיק תחרות בשוק הקמעונאי, המדינה תקים רשת סופרמרקטים משל עצמה ותתחיל לתפעל אותה.

הרצל עוזר: אולי גם באותה הזדמנות יבחרו איזה 18 מוצרי יסוד ויתנו אותם בחינם כי מגיע לכל תושב במדינה מוצרי יסוד בחינם.

הרצל עוזר: לכאורה, החוק הזה נולד על מנת להקל על הצרכנים כי מחיר חבילות התקשורת שלנו, מחיר הטלוויזיה הוא יקר.

הרצל עוזר: אני לא רוצה להתייחס להשוואה כי תמיד לא נוח לי כשכולם רוצים להראות שזה יקר.

הרצל עוזר: נניח שזה יקר.

הרצל עוזר: אתם רוצים להוזיל את זה?

הרצל עוזר: בבקשה, בואו ניתן כמה אפשרויות להוזיל את זה.

הרצל עוזר: עניין ראשון זה תמלוגים.

הרצל עוזר: המדינה החליטה שאין לה מספיק כסף והיא תגבה מחברות התקשורת תמלוגים.

הרצל עוזר: זה כמעט עמד על 2.5%.

הרצל עוזר: מזל שבג"ץ התערב והוריד את הגזירה הזאת קצת.

הרצל עוזר: 2.5% זה 750 מיליון שקל שלוקחים מחברות התקשורת.

הרצל עוזר: מה עושות חברות התקשורת בצר להן?

הרצל עוזר: מעלות מחירים.

הרצל עוזר: זאת אשליה מסוימת שלקחו מהן כסף בשביל לתת אותו במקום אחר.

הרצל עוזר: תורידו תמלוגים.

הרצל עוזר: יש את העניין של הפרסום.

הרצל עוזר: אנחנו בישראל המדינה הכמעט יחידה בעולם שלטלוויזיה רב-ערוצית אין אפשרות לפרסום.

הרצל עוזר: אין אפשרות לפרסום, כי הטענה הפורמאלית עד עכשיו הייתה ששוק הפרסום לא מספיק גדול.

הרצל עוזר: עכשיו נולד ה- DTT עם 18 ערוצים, וטראח שוק הפרסום גדל באופן פתאומי.

הרצל עוזר: אני שמח ומברך על כך.

הרצל עוזר: לאור העובדה ששוק הפרסום גדל ויש מקום לתת לערוצים נוספים פרסום, אני מבקש שגם לנו יתנו פרסום.

הרצל עוזר: אגב, אני מוכן להתחייב שמחיר החבילות שלי ירד אם יהיה פרסום.

הרצל עוזר: הנושא השלישי זה חובת הפקות מקור.

הרצל עוזר: אנחנו נדרשים להפקות מקור בסדר גודל של 160, 170 מיליון שקל בשנה.

הרצל עוזר: יושבת מועצת הכבלים והלוויין, שאני מאוד מעריך אותה, ואף אחד שם לא יודע מה בדיוק צריך.

הרצל עוזר: אנחנו יושבים כל היום וכל הלילה ובודקים איזה תכנים מעניינים את הציבור בישראל, אבל אתם מחליטים לכפות עלינו השקעות של הפקות מקור של 8% מהמחזור.

הרצל עוזר: אם תורידו את זה אנחנו נוריד את מחיר החבילות.

הרצל עוזר: אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל אנחנו לא רשאים להיות בעלים של הערוצים שלנו, לכן אנחנו לוקחים חברה נפרדת שתקנה עבורנו מכל האולפנים הענקיים בארצות הברית את התכנים.

הרצל עוזר: יש פה עוד צינור בדרך.

הרצל עוזר: למה?

הרצל עוזר: בשביל להגן עליהם?

הרצל עוזר: על מי אתם הולכים להגן?

הרצל עוזר: על וורנר?

הרצל עוזר: על פוקס?

הרצל עוזר: על דיסני?

הרצל עוזר: על CBS?

הרצל עוזר: תורידו את המגבלה הזאת.

הרצל עוזר: אם אתם באמת רוצים לדואג לרווחת הצרכן, אז יש הרבה מאוד דרכים, לאו דווקא לתת DTT ולהתחיל לתפעל אותו.

הרצל עוזר: אם אתם כבר עושים DTT, אני מבקש שיחולו עליו בדיוק החובות שחלים על הטלוויזיה הרב-ערוצית.

הרצל עוזר: אני מבקש שתהיה לו חובת הפקות מקור.

הרצל עוזר: אתם דואגים לתעשייה הישראלית, אתם דואגים לבעלי הערוצים, למפיקים, ליוצרים.

הרצל עוזר: אני מבקש שיהיו גם עליו חובות בדיוק כמו שיש עלינו, זאת אומרת את אותן זכויות כמו פרסום ואת אותן חובות כמו הפקות מקור.

הרצל עוזר: לסיום אני אגיד רק דבר אחד.

הרצל עוזר: לא נעשתה פה שום עבודת מטה רצינית שניתחה והראתה למה צריך את זה, מה ההשפעות של זה.

הרצל עוזר: מישהו פה העריך כמה לקוחות ירצו את השירות הזה?

הרצל עוזר: מה תהיה ההשפעה שלו על יס או על הוט?

הרצל עוזר: מה תהיה ההשפעה שלו על הערוצים העצמאיים?

הרצל עוזר: לא נעשתה פה שום עבודה.

הרצל עוזר: אני מציע שקודם כל תיעשה עבודה רצינית שתוצג פה ותבחן את כל המשמעויות, ייעשה שימוע כמו שמקובל בדברים מהסוג הזה, רק אחר כך תתקבל ההחלטה.

יורם מוקדי: לזכות הרשות השנייה ייאמר שהיא הקימה מערך בזמן מהיר מאוד ובתנאים לא פשוטים.

יורם מוקדי: מגיעה להם המחמאה על זה.

יורם מוקדי: נשגב מבינתי למה עכשיו מישהו מקים גוף ממשלתי נוסף שימשיך לתפעל את הדבר הזה.

יורם מוקדי: עדיין אני לא מבין.

יורם מוקדי: יכול להיות שבהמשך הדברים יפורטו.

יורם מוקדי: זאת מחמאה לרשות השנייה.

יורם מוקדי: יושב-ראש הוועדה ציין גם לקחת בחשבון איזונים במהלך החקיקה.

יורם מוקדי: אני מודה על ההערה הזאת.

יורם מוקדי: היו דיונים בעבר בוועדת הכלכלה של הכנסת בנושא הוספת ערוצים למערך ה-DTT, למערך השידורים הספרתיים, לא לכולם.

יורם מוקדי: עמדת חברי הוועדה, יושב-ראש הוועדה, נציגי הממשלה, האוצר והמשפטים הייתה שלנושא הזה יש השלכות כבדות מאוד, שצריך לבדוק טוב טוב מה ההשלכות על הטלוויזיה הרב-ערוצית בישראל.

יורם מוקדי: בוודאות אני יכול להגיד שאף אחד לא עשה כלום.

יורם מוקדי: במאמר מוסגר אני גם אגיד שאפילו לא שמעו את דעתנו באותו צוות בין משרדי.

יורם מוקדי: אותו צוות לא חשב לבדוק את ההשלכות של הדבר הזה .

יורם מוקדי: אני עדיין חוזר לאותם פרוטוקולים.

יורם מוקדי: שלחתי בעבר לוועדה ציטוטים נבחרים של בכירי הרגולטורים באותה תקופה שאמרו שאי אפשר לעשות מהלך של להוסיף ערוצים בלי לבדוק את ההשלכות.

אופיר אקוניס: בכנסת קודמת והקודמת שהייתה.

אופיר אקוניס: בכנסת הזאת הדברים היו שונים.

יורם מוקדי: אני חושב ששום דבר חדש לא קרה מאז שהדברים נאמרו בשנת 2008, אבל כשנגיע למהות נדבר על זה.

יורם מוקדי: יש עדיין שתי מועצות שהולכות להסדיר את הרגולציה במדינת ישראל.

יורם מוקדי: מועצה אחת היא זאת שמסדירה את התכנים של ערוץ 2, 10 והרדיו האזורי, מועצה אחרת מסדירה את התכנים של ערוץ 9, 24 והערוץ הערבי בשנתיים הראשונות שלו - אחרי זה הוא עובר לפיקוח הרשות השנייה - ויש את הערוצים הנושאיים שעליהם תפקח מועצת הכבלים.

יורם מוקדי: שוב עולה פה השאלה למה צריך שני רגולטורים, איך הם יעמדו זה עם זה, ולמה זה לא חלק מההצעה שלהם.

יורם מוקדי: אחרון חביב, וזה נאמר פה, שה-DTT יחד עם תכנים שמועברים באמצעות רשת האינטרנט הם פלטפורמות.

יורם מוקדי: הפלטפורמות האלו הן פלטפורמות שאמורות לקבל רגולציה זהה לפלטפורמות שעושים על הוט ועל יס.

יורם מוקדי: הוקם צוות בין משרדי שנדרש לתת את המסקנות שלו כבר לפני שנה וחצי.

יורם מוקדי: עד היום אף אחד לא יודע איזו רגולציה תחול.

יורם מוקדי: מה אם חברה רוצה מחר למכור קופסאות בבית המנויים שקולטות את הערוצים מה-DTT וגם למכור סרטים וסדרות?

יורם מוקדי: כרגע, לפי החוק הקיים, לא חלה הרגולציה ואין עליהם חובת הפקות מקור.

יורם מוקדי: עוסקים פה בשאלה אם להוסיף עוד איזה ערוץ קטן כזה או אחר , כאשר עדיין יש פה לקונה גדולה מאוד בנושא הגדול שהוא הענן השחור שרובץ על ראשה של כל התעשייה הרב-ערוצית.

יורם מוקדי: הערה אחרונה לידידיי מהטלוויזיה החינוכית, שאני מאוד מעריך.

יורם מוקדי: אם אתם טלוויזיה חינוכית, אני לא מבין למה מישהו צריך לקבוע לכם רף של 50% חינוכית.

יורם מוקדי: אם אתם טלוויזיה חינוכית, בוודאי שאתם 100% חינוכית ואתם יכולים להעלות את הפלטפורמה מחר.

יורם מוקדי: הירידה בדרישה הזאת שהטלוויזיה החינוכית תשדר 50% תכנים חינוכיים לפחות ורק אז תוכל לעלות ל-DTT, מעלה שאלה למה לא 100% תכנים חינוכיים.

יורם מוקדי: הייעוד שלה הוא הטלוויזיה הלימודית.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נצפה עכשיו ונשמע את המצגת של הרשות השנייה מטעם המנכ"ל, מנשה סמירה.

כרמל שאמה-הכהן: אני ביקרתי שם ביום שישי האחרון.

כרמל שאמה-הכהן: צפיתי במצגת מעניינת, מעשירה.

כרמל שאמה-הכהן: גם הביצועים שלכם בשנים האחרונות מרשימים.

מנשה סמירה: תודה ליושב ראש הוועדה גם על ההזדמנות וגם על הביקור.

מנשה סמירה: אנחנו מבקשים בסקירה שניתן לתת איזו שהיא תשתית מקצועית ותשתית של נתונים מה קורה עד היום במערכת הזאת.

מנשה סמירה: להערכתי, חלק מהוויכוחים יתייתרו לאחר הבנת המערכת, הבנת היעדים שלה, הבנת היכולות שלה ולאן היא עומדת להתפתח.

מנשה סמירה: אני גם מודה על המחמאות שנאמרו כאן.

מנשה סמירה: אני אומר שזה מגיע לאנשים שבנו אותה, בעיקר הצוות ההנדסי בראשותו של ניסים טל, המהנדס הראשי שלנו, והאנשים הנוספים שעובדים בתוך הרשות השנייה.

מנשה סמירה: הייתה משימה נוספת שהוטלה עלינו בשנת 2008.

מנשה סמירה: עמדנו בלוח הזמנים כפי שנאמר כאן.

מנשה סמירה: החלטת הממשלה על הקמת מערך קרקעי דיגיטלי התקבלה כבר בראשית שנות ה-2000.

מנשה סמירה: היו ויכוחים איך להקים אותה, היו ויכוחים אם במכרזים חיצוניים, אם לא במכרזים חיצוניים.

מנשה סמירה: בסופו של דבר המשימה הוטלה עלינו.

מנשה סמירה: שמחנו לבצע ולהביא למצב שאפשר לראות תשתית משמעותית שיכולה לשאת על גבה דברים נוספים, ולתת מענה לציבור ולשידור בישראל.

מנשה סמירה: אני ברשות

מנשה סמירה: כם אתן סקירה מהירה לגבי הדברים, לגבי הנקודות המרכזיות.

מנשה סמירה: אני חושב שחלק מהנתונים שניתן כאן יחסכו חלק מהדיונים בהמשך הדרך.

מנשה סמירה: ראשית, מערך עידן פלוס מאפשר לקלוט בחיבור חופשי, בעלות חד פעמית וללא דמי מנוי.

מנשה סמירה: אפשר לומר שבאוגוסט 2009 זאת הייתה הפעם הראשונה שהמדינה נתנה את האפשרות לאזרחים לקבל את הערוצים החופשיים הפתוחים חינם אין כסף.

מנשה סמירה: עד אז המדינה לא הצליחה לספק את כלל הערוצים הפתוחים הציבוריים לאזרחים בישראל באופן חופשי, ללא התערבות, ללא מתווכים ובאיכויות הנדרשות, בטח לא את כל הערוצים.

מנשה סמירה: בשלב ראשון ההחלטה הייתה רק הערוצים הפתוחים דאז, שזה 1,2,10, 33 ו-99.

מנשה סמירה: בעזרת המהלך הזה סיפקנו לאלה שהחליטו לצפות באמצעות המערך הדיגיטלי גם שירותים נוספים, גם איכויות גבוהות של תמונה ושל קול.

מנשה סמירה: מי שמבין בזה יכול לראות ולהיווכח.

מנשה סמירה: גם שירותים נלווים נוספים, כמו EPG, כתוביות צפויות ואף תשתית לשידורי HD.

מנשה סמירה: שתי החלטות דרמטיות התקבלו אצלנו בהשוואה לכל העולם.

מנשה סמירה: כל העולם עובר לדיגיטלי, כולם עוברים לשידורים פתוחים.

מנשה סמירה: בישראל התקבלו שתי החלטות מאוד מיוחדות.

מנשה סמירה: החלטה אחת היא קליטה תוך דירתית, שזה צעד נועז ביותר שלא מתקיים באירופה.

מנשה סמירה: באירופה הקליטה הדיגיטלית היא חוץ דירתית, ממשיכים בכל מיני פטנטים של אנטנות על הגגות.

מנשה סמירה: החלטה שנייה שהתקבלה הייתה שזה מתבסס על ציוד קצה זמין, קרי מוצר מדף.

מנשה סמירה: לא בוחרים איזה משהו מסוים ומכריחים את הציבור להתחבר לדבר אחד.

מנשה סמירה: שוק חופשי, בחירה חופשית.

מנשה סמירה: שתי ההחלטות האלו משמעותיות מבחינה הנדסית.

מנשה סמירה: היינו צריכים להיערך ולהתמודד עם קשיים לא פשוטים.

מנשה סמירה: אני חושב שבסופו של דבר, עם הסבלנות שקיבלנו אותה מהציבור ומכולם ובפרק זמן קצר מאוד של שנה וחצי, הצלחנו להביא את זה לידי רמה ואיכות טובה.

מנשה סמירה: היום העלויות של ציוד הקצה יורדות מאוד בזכות ההחלטות האלו.

מנשה סמירה: נגה הציגה בהצעת החוק את הרקע.

מנשה סמירה: אני רוצה להוסיף לתהליך את העובדה שב-1 בינואר 2013 רפורמת המעבר מזיכיונות לרישיונות אמורה להתישם, המערכות צריכות להיות מסונכרנות.

מנשה סמירה: אם יהיה לזה משמעויות אנחנו נדבר על כך בהמשך הדרך.

מנשה סמירה: מה יש היום?

מנשה סמירה: התשתית היא תשתית לאומית שפועלת.

מנשה סמירה: יש מרבב אחד, מולטיפלקס אחד שמחזיק את המערכת.

מנשה סמירה: מי שמצוי בעולם ההנדסי הזה יודע שזה חשוב לקראת הדיון שיתפתח כאן בשאלה כמה ערוצים הוא יכול לשאת.

מנשה סמירה: כיבויו של המערך האנלוגי הושלם.

מנשה סמירה: אנחנו זוקפים בגאווה גדולה את העובדה שהצלחנו להעביר כ-120 אלף משקי בית שהיו צופים בטלוויזיה באמצעות המערך האנלוגי לדיגיטלי או לפטנטים אחרים.

מנשה סמירה: יש כאלה שגם עברו לפלטפורמות האחרות של הוט ויס.

מנשה סמירה: היום אין צופים באמצעות השידור האנלוגי.

מנשה סמירה: המהלך הזה של השידור האנלוגי מאוד משמעותי.

מנשה סמירה: כיום, מדיווחים שיש לנו מהספקים, יש לפחות כ-250 אלף מכשירי קצה, ממירים שנמכרו.

מנשה סמירה: אנחנו יודעים גם על כמעט 300 אלף, אבל אנחנו רוצים ללכת על הצד הבטוח ולומר שלפחות 250 אלף.

אופיר אקוניס: מה המשטרה מעריכה?

קריאה: 400 אלף.

מנשה סמירה: 250 אלף לפחות זה בנוסף לציוד נייד וחיבור למחשבים.

מנשה סמירה: זה לא נספר, כי אנחנו לא יודעים לאמוד את זה.

מנשה סמירה: היום בכל מכשיר נייד יש אפשרות להתחבר ולצפות במערך הדיגיטלי באופן חופשי.

מנשה סמירה: במערך הקיים ניתן להוסיף, כפי שאמר יושב-ראש הוועדה, בהחלטה מיידית ערוץ נוסף של טלוויזיה, כמובן בשיטת ה-SD, ואת ערוצי הרדיו.

מנשה סמירה: יש קיבולת.

מנשה סמירה: ערוצי הרדיו ייקלטו בממיר הדיגיטלי.

מנשה סמירה: סגירת המערך האנלוגי.

מנשה סמירה: הקרינה בישראל צומצמה במערך השידורים בהיקף של 75% אחוז.

מנשה סמירה: התפרסם מכתב של הממונה על הנושא הזה במשרד להגנת הסביבה.

מנשה סמירה: זה דבר מאוד משמעותי שאנחנו מאוד מתגאים בו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יכול לחזור על העניין של אפשרות הקליטה באמצעות הסלולר.

מנשה סמירה: אמרתי שבמערך הזה ניתן לקלוט במכשירים ניידים, במוביילים למיניהם, כמו למשל מחשב נייד, בחיבור פשוט של אנטנה ו-USB באופן חופשי את השידורים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחרי שיש לך בבית את.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .?

מנשה סמירה: ללא קשר לבית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל אדם יכול עכשיו בכל מכשיר?

מנשה סמירה: בחיבור של ה-USB באנטנה הקטנה שיש לי פה למחשב ניתן לקלוט את 5 הערוצים, או בעתיד כשיהיו יותר ערוצים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שכמה שיש ב-DTT אתה יכול לקלוט ב..?

מנשה סמירה: כן.

כרמל שאמה-הכהן: תכניס אותה לפיילוט.

מנשה סמירה: יש קבוצת פיילוט שכרגע מדווחת לנו על רמת הקליטה.

מנשה סמירה: אם היושב ראש יאשר, אז נכניס.

מנשה סמירה: יש מרבב אחד שיכול לקלוט את הדברים האלה.

מנשה סמירה: השידור האנלוגי הסתיים.

מנשה סמירה: את האפשרות להפצת שידורי רדיו וערוץ טלוויזיה נוסף אמרנו.

מנשה סמירה: מה היתרונות בסגירת האנלוגי?

מנשה סמירה: דיברנו על רמת הקרינה.

מנשה סמירה: יש יתרונות צרכניים ברורים לציבור.

מנשה סמירה: לציבור ניתנה אלטרנטיבה אמיתית ומשמעותית, עם כל הקושי שזה יצר להוט וליס.

מנשה סמירה: שמחנו לקרוא את הדוחות על כך שאתם מתמודדים יפה מאוד.

מנשה סמירה: אנחנו מברכים על כך.

מנשה סמירה: הרעיון היה לתת לציבור את היכולת לבחור, כשהטובים תמיד ימשיכו לנצח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ה-250 אלף האלה שנמכרו זה אלה שלא היו להם כבלים ולוויין?

מנשה סמירה: היו כ-120 אלף משקי בית כשיצאנו למיזם ב-2007 שצפו בשידור האנלוגי בשיטה הישנה עם האנטנה.

מנשה סמירה: הם צפו אך ורק בערוצים 1 ו-2, ועוד בכל מיני ערוצים שהם הצליחו לקלוט במזרח התיכון.

מנשה סמירה: הם בוודאות כבר לא נמצאים באנלוגי כי כיבינו, אין יותר שידור אנלוגי.

מנשה סמירה: רובם עברו לא רק עכשיו אלא במהלך התקופה לצפייה בשידור הדיגיטלי במערך עידן פלוס.

מנשה סמירה: קראתי בעיתונים על נטישה של חלק מהפלטפורמות הקיימות של הוט ויס.

מנשה סמירה: היה מעבר של משקי בית מסוימים לצפייה בעידן פלוס.

מנשה סמירה: היו גם כאלה - קיבלנו דיווחים מאוד מעניינים במרכז המידע שלנו - שחזרו לצפות בטלוויזיה.

מנשה סמירה: לפני כן באנלוגי הם לא רצו לשים אנטנה על הגג, הם לא רצו להיות מנויים על ערוצים רבים, ועכשיו הם החליטו להצטרף למעגל צופי הטלוויזיה כי כרגע יש שם מספר ערוצים מוגבל.

מנשה סמירה: זה בהחלט מחבר אותם עם העולם.

מנשה סמירה: מסיבות אידיאולוגיות הם לא רצו הצפה של טלוויזיה בבית, לכן הם הסתפקו במערכת הזאת.

מנשה סמירה: היו גם כאלה.

מנשה סמירה: במערך האנלוגי לא ניתן היה לתת שירותים נלווים, כמו כתוביות לכבדי שמיעה, או לחלופין, EPG ודברים מהסוג הזה.

מנשה סמירה: גם את זה ניתן לתת במערך הדיגיטלי.

מנשה סמירה: סגירת המערך האנלוגי אפשרה גם קצת לייפות.

מנשה סמירה: יש עכשיו יוזמה של השלטון המקומי ושל העיריות להסיר את האנטנות מעל הגג, למעט מקרים בודדים שעדיין יצטרכו בגלל מיקום מאוד מסוים.

מנשה סמירה: ברכה נוספת שהייתה עם הסגירה של האנלוגי זה חיסכון משמעותי בתדרים.

מנשה סמירה: במשרד התקשורת יש עכשיו זמינות.

מנשה סמירה: גם רשות השידור וגם הרשות השנייה החזירו תדרים .

מנשה סמירה: המערך האנלוגי זולל תדרים.

מנשה סמירה: נסים, המהנדס שלנו, הצליח להכניס את כל הערוצים האלה בשני תדרים בלבד ברמה ארצית.

מנשה סמירה: חיסכון באתרי שידור ובעלויות.

מנשה סמירה: היו 65 אתרי שידור לרשות השנייה ולרשות השידור.

מנשה סמירה: כ-45 של רשות השידור, כ-15 של הרשות השנייה.

מנשה סמירה: כל המערכת החדשה, כל האתרים האלה נסגרו ובמקומם יש 27 אתרים.

מנשה סמירה: החיסכון השוטף השנתי הוא של 30 או 40 מיליון שקל.

מנשה סמירה: בעלות ההקמה היה חיסכון של 60 מיליון.

מנשה סמירה: משך ההקמה היה קצר.

מנשה סמירה: התכנית ההנדסית.

מנשה סמירה: חשוב לציין שהיו קצת קשיים בקליטה.

מנשה סמירה: מי שעוסק בשידורים יודע שבתקופות הקיץ כאשר יש חמסינים יכולה להיות בעיה בשידורים.

מנשה סמירה: היו בעיות מסוימות, בעיקר בתקופת הקיץ.

מנשה סמירה: זה נבע מכך שלא הצלחנו להתמיד בתכנית ההנדסית בגלל סיבות משפטיות.

מנשה סמירה: התכנית ההנדסית דיברה על הקמה של 15 אתרים מרכזיים ועוד כ-25 עד 50 משדרונים.

מנשה סמירה: נמנע מאיתנו להקים את המשדרונים באותם מקומות עירוניים בעייתיים בגלל הבעיות המשפטיות שכרוכות במתקני הגישה.

מנשה סמירה: נאלצנו להקים במקום זה עוד 10,12 אתרים גדולים, לכן אנחנו היום פרוסים ב-27.

מנשה סמירה: בזמן הקרוב, לשמחתי הרבה, אנחנו בהסדר מיוחד ומתוך הבנת העניין נצליח להציב עוד מספר משדרונים באותם איים בעייתיים.

אתי בנדלר: משדרונים או משדרים?

מנשה סמירה: משדרונים קטנים.

מנשה סמירה: בהסדר מיוחד ובאישור מיוחד נציב משדרונים מיוחדים בצורה מסודרת ומקובלת, בעיקר במרכזי הערים ששם השאירו לנו איים קטנים של בעיות של קליטה.

מנשה סמירה: המשדרונים יעזרו לנו שהסיגנל ייכנס לתוך הדירות בצורה מלאה וטובה גם במקומות בעייתיים, אפילו בקומות מרתף.

מנשה סמירה: מידע לציבור.

מנשה סמירה: העמדנו מידע נרחב לציבור, אם כי בלמנו אותו לאחרונה עד למציאת הפתרון הזה של המשדרונים.

מנשה סמירה: היה קמפיין נרחב באמצעי התקשורת, היה מידע בעיתונות, סרטי הדרכה, אתר שנתן מידע.

מנשה סמירה: הפעלנו מוקד מידע טלפוני שהגיב בזמן אמת לפניות של ציבור על בעיות קליטה, איפה רוכשים או איך מחברים.

מנשה סמירה: הפעלנו גם מוקד תמיכה לאוכלוסיות מתקשות, בעיקר מבוגרים שגם בלחבר דבר כזה פשוט לטלוויזיה הם צריכים עזרה.

מנשה סמירה: רצינו לחסוך להם כסף ועלויות של טכנאים.

מנשה סמירה: אני חושב שהדבר הזה הוכיח את עצמו.

מנשה סמירה: אנחנו היום ממש במצב של מתן מענה נרחב לכל המערכת הזאת.

מנשה סמירה: לסוגיית ההרחבה.

מנשה סמירה: היינו שותפים בצוות שהזכירה היועצת המשפטית של משרד התקשורת להרחבת עידן פלוס.

מנשה סמירה: אנחנו תומכים בהרחבה, אם כי היא צריכה להיות עם כל הזהירויות ולקחת בחשבון את כל המשמעויות המקצועיות שמוצגות כאן.

מנשה סמירה: ברוב הדברים החוק נגע ולקח בחשבון.

מנשה סמירה: לגבי המרבב הקיים.

מנשה סמירה: ניתן כאמור להוסיף את 24 ערוצי הרדיו, קרי הערוצים של הרדיו האזורי והערוצים הארציים של רשות השידור וגלי צה"ל.

מנשה סמירה: יש לזה מקום, זה יכול במיידי להיכנס.

מנשה סמירה: מה המשמעות של הדבר הזה?

מנשה סמירה: שערוצי הרדיו יוכלו להיקלט כפי שהיום קורה בהוט ויס בבתים בכל ארץ ישראל.

מנשה סמירה: כך זה יהיה.

מנשה סמירה: זה ייתן מענה לאוכלוסיות שאינן רוצות מסך טלוויזיה אלא רק רדיו, כמו אוכלוסיית החרדים.

מנשה סמירה: אוכלוסיית החרדים תוכל לקנות ממיר שהוא רק עם סאונד.

מנשה סמירה: היא תוכל לשמוע את הרדיו החרדי או שידורים מותאמים אחרים.

מנשה סמירה: גם האופציה הזאת קיימת בבתים.

מנשה סמירה: היא בהחלט נותנת מענה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה..?

יעקב שמש: אין קליטה של רדיו.

יעקב שמש: .

כרמל שאמה-הכהן: לא לכל התחנות יש כיסוי ארצי.

מנשה סמירה: הרדיו החרדי לא נקלט בצפת.

מנשה סמירה: הם מאוד מבקשים.

אופיר אקוניס: הוא אזורי?

מנשה סמירה: כן.

מנשה סמירה: הרדיו החרדי שנקלט על פי הזיכיון שלו הוא רק באזור המרכז.

מנשה סמירה: אוכלוסיות החרדים בצפון תוכל לקלוט עכשיו את הרדיו החרדי, או לחלופין, תחנות ייעודיות ברמה הארצית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה מקום לוקחות 24 תחנות הרדיו ב-DTT?

מנשה סמירה: 24 התחנות ביחד לוקחות בערך שליש מרוחב הפס שערוץ טלוויזיה אחד לוקח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יכול להכניס 60, 70 תחנות רדיו ברוחב פס אחד?

מנשה סמירה: במרבב הקיים שפועל יש 5 ערוצי טלוויזיה, יש מקום לעוד ערוץ טלוויזיה אחד ול-24,25 תחנות הרדיו הקיימות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון להיום?

מנשה סמירה: נכון להיום.

מנשה סמירה: כשנקים מרבב חדש ויחליטו שהוא רק יהיה לרדיו, אפשר יהיה לשים 300,400 תחנות.

מנשה סמירה: לא זה הרעיון, לא זאת ההמלצה.

מנשה סמירה: הכוונה היא להוסיף מרבב נוסף בשיטת ה-DVDT הקיימת, קרי הכפלה של המערך הקיים היום.

מנשה סמירה: זה יאפשר תוספת של כ-6 ערוצי SD נוספים.

מנשה סמירה: אני אומר כ-6, כי הטכנולוגיה מתפתחת.

מנשה סמירה: ברמות הדחיסה המתקדמות אפשר יהיה אפילו 7.

מנשה סמירה: כרגע מדברים על 6.

מנשה סמירה: החוק מדבר על 6.

מנשה סמירה: המרבב השני שיהיה בשלב מקביל, טיפה מאוחר יותר, יהיה מתקדם יותר.

מנשה סמירה: הוא יהיה DVDT2 .

מנשה סמירה: מדוע?

מנשה סמירה: משום שהוא יהיה מתקדם יותר, עם יכולות דחיסה יותר טובות.

מנשה סמירה: הוא מיועד להכיל את ערוצי ה-HD.

מנשה סמירה: הוא יוכל להכיל בין 4 ל-5 ערוצי HD.

מנשה סמירה: יש התייחסות בחוק למצב הזה.

מנשה סמירה: על פי החוק שני המרבבים יוקמו בו-זמנית תוך 24 חודשים.

מנשה סמירה: אם בתוך חודש ימים נוכל לקצר את התהליך של המרבב הראשון, אפשר יהיה תוך כ-18 חודשים, בהנחה שהתקציב יועמד מראש כפי שצריך, להעמיד את המרבב השני ולהיות עם המערכת הזאת באוויר, כשאז - פחות או יותר - נסתנכרן עם הרישיונות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת?

מנשה סמירה: הזכרתי בהתחלה שבעלי הרישיונות יכולים לבקש רישיון ולעלות לאוויר החל מ-1 בינואר 2013.

מנשה סמירה: כדי שזה יקרה והם יקבלו מקום ויוכלו לשדר אנחנו כבר צריכים לסיים את התשתית על-מנת שהם יוכלו להיות באוויר, לכן צריך לסנכרן בין המערכות.

מנשה סמירה: אנחנו באיזה שהוא שיהוי מסוים כי התהליך הזה קצת התעכב בכמה חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: לא אצלנו.

מנשה סמירה: אני לא מאשים אף אחד.

מנשה סמירה: זה בגלל סיבות מקצועיות.

מנשה סמירה: צריך בתוך חודש ימים לעשות מאמץ לסיים על-מנת שנוכל, אולי, לסנכרן ועם המרבב הראשון להיות מוכנים בתחילת 2013.

מנשה סמירה: יהיו פה אין סוף מבקשים להיות בעלי רישיון.

מנשה סמירה: העלות המוערכת להרחבת המערך היא כ-65 מיליון שקל, שתוקצבה כבר בוועדת כספים על ידי משרד האוצר.

מנשה סמירה: העלות אמנם מתבססת על הכנסות עתידיות מהתמלוגים, אבל עדיין זה תקציב מדינה לכל דבר.

מנשה סמירה: לסיכום אני רוצה לומר שנדרש מבט כולל על סביבת השידורים על מנת לתאם בין התהליכים האלה.

מנשה סמירה: אני רוצה להתייחס להערה ששמעתי ממנכ"ל הוט.

מנשה סמירה: נכון שישראל שונה עדיין מהעולם בנושא הפרסומות, אבל צריך לזכור שבישראל הנטל המוטל על הערוצים המשדרים, בעיקר הברודקסטרים, אין לו אח ורע בתחום התוכן.

מנשה סמירה: בתמורה יש להם איזו רמת בלעדיות בתחום של הפרסום, קל וחומר בימים אלה כאשר הולכים עם רפורמת הרישיונות ורוצים להגדיל את הסיכוי שיהיו בעלי רישיונות.

מנשה סמירה: אם רוצים לשנות את מערך הפרסום, המשמעות תהיה ישירה לגבי היכולת לעמוד במחויבויות התוכן שנותנים לנו ערוצי ברודקסט עשירים ומושקעים.

הרצל עוזר: לא הבנתי איך אתם נותנים פרסום לערוצים החדשים.

הרצל עוזר: זה לא מסתדר לי עם מה שאתה אומר.

מנשה סמירה: נצטרך לשמוע ביחד כאן יותר פרטים.

מנשה סמירה: גם לנו יש כמה שאלות.

מנשה סמירה: עד כמה שהבנתי מדובר בערוצים הנושאיים.

מנשה סמירה: נצטרך לשמוע ולהבין.

מנשה סמירה: יש דברים שאני לא יודע לומר כרגע לגביהם.

מנשה סמירה: לגבי השאלה מה יהיה טיבם של הערוצים האלה, אז למיטב הבנתי הם לא אמורים להיות ערוצים שייקחו נתח כזה משמעותי שעלול לפגוע בכל התהליך.

רון איילון: את הנתח הזה הלא משמעותי אנחנו רוצים.

מנשה סמירה: הסדרה כוללת הכרחית כשבאים ובונים את המערך הזה, כי ללא הסדרה כוללת יהיה מצב שכל ערוץ ימשוך לכיוון שלו, למאפיינים שלו.

הרצל עוזר: אולי קודם יעשו את עבודת המטה ורק אז יבואו לכנסת להציג.

לאה ורון: הויכוח שלכם איננו עם מר סמירה.

לאה ורון: הוא יהיה בבוא העת עם שר התקשורת וחברי הכנסת.

מנשה סמירה: נדרש מבט כולל לגבי העניין של הפרסום.

מנשה סמירה: אין להתייחס למערכת הזאת של עידן פלוס כפלטפורמה.

מנשה סמירה: על פלטפורמות לא מוטלות מחויבויות תוכן.

מנשה סמירה: מחויבויות התוכן מוטלות על ערוצי שידור.

מנשה סמירה: אני סבור שצריכה להיות ראייה כוללת.

מנשה סמירה: אני מסכים איתכם.

מנשה סמירה: אני מאוד מקווה שנגיע לדיון כפי שאומרת מנהלת הוועדה.

מנשה סמירה: לגבי שיפור הקליטה בעזרת המשדרונים.

מנשה סמירה: עדיין יודעים על מקרים של אי קליטה.

מנשה סמירה: זה ייתן מענה בחודשיים הקרובים בזכות ההסדר החדש שניתן לנו.

מנשה סמירה: לצערי, מנגנון הסבסוד שהאוצר העמיד לא הוכיח את עצמו כי הוא היה מסורבל.

מנשה סמירה: הוא לא נתן מענה לאוכלוסיות המתקשות.

מנשה סמירה: אנחנו עדיין סבורים שצריך לייחד סכום מסוים על מנת לעזור לחלק מהמשפחות שרכשו ממיר אחד וצריכים יותר, או משפחות אחרות שעדיין לא עברו בגלל הקושי הזה.

מנשה סמירה: המנגנון המוצע הוא מסורבל.

מנשה סמירה: הניצול שלו היה אפסי.

מנשה סמירה: מתוך 30,40 מיליון שקל ניצלו אולי 3000,4000 שקל.

לאה ורון: כמה משפחות קיבלו סיוע בקניית הממיר?

כרמל שאמה-הכהן: עדיף שלא תעדכן כי זאת בושה וחרפה.

מנשה סמירה: זה לא אנחנו.

כרמל שאמה-הכהן: אתם צריכים לטפל בזה.

מנשה סמירה: אנחנו הצענו לעשות את זה.

מנשה סמירה: בסעיף 4 נדרשת הסדרה כוללת.

מנשה סמירה: אכן החוק מדבר על 1 בינואר 2014.

מנשה סמירה: הייתי חבר בוועדה שהכריחה אותנו, או נוצרה.

מנשה סמירה: .

אופיר אקוניס: אנחנו נזכרים בויכוח המרתק שהיה על הסיוע.

אופיר אקוניס: פישטנו את התהליך שהיה.

אופיר אקוניס: ההצעה המקורית הייתה הרבה הרבה הרבה יותר מסובכת, עם דוחות.

מנשה סמירה: יש את הכסף.

מנשה סמירה: הם העמידו 30 מיליון שקל כסבסוד.

מנשה סמירה: הכסף לא נוצל.

לאה ורון: האוצר העביר לאישור הוועדה תקנות שהן כמעט בלתי אפשריות למבקש סיוע.

מנשה סמירה: גברתי, חברי הכנסת אישרו את זה.

מנשה סמירה: אנחנו אמרנו שכדאי היה לדרוש משהו אחר.

מנשה סמירה: חברי הכנסת אישרו את זה.

מנשה סמירה: ידענו מראש שזאת תהיה ברכה לבטלה.

אופיר אקוניס: כמה ניצלו עד עכשיו?

כרמל שאמה-הכהן: אל תגיד.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא מכובד.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא יכבד את ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: כשנתקן את זה אנחנו נדווח.

אופיר אקוניס: זה לא מכבד את הממשלה, לא את ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: גם אנחנו כגורם מפקח.

אופיר אקוניס: מי שהציע את זה הייתה הממשלה, משרד האוצר.

מנשה סמירה: בשביל ההגינות צריך לומר שהם הציגו את הקריטריונים והם טענו שזה בגלל חשש לתקדימיות.

אופיר אקוניס: שום תקדימיות.

אופיר אקוניס: הייתה בירוקרטיה מביכה.

כרמל שאמה-הכהן: זה אותו תקליט שאנחנו מכירים בשנתיים האחרונות.

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו הוא קצת השתנה.

מנשה סמירה: מאחר ואני פקיד במערכת הציבור אני אשתדל לומר את הדברים כהווייתם משני הצדדים.

מנשה סמירה: אני חושב שההסדרה הכוללת היא הכרחית במעבר הזה, היא קריטית.

מנשה סמירה: כדי להבטיח את הצלחתם של הרישיונות צריך לעשות את זה לפי הצעת החוק הקיימת, שהיא לא פורצת את המערכות הקיימות יותר מידי.

מנשה סמירה: אנחנו כן נרשה לעצמנו להציע ולשקול פעם נוספת את ההמלצות או את ההחלטות שיש בחוק שאומרות שב-1 בינואר 2014 מעבירים את המערכת לחברה אחרת.

מנשה סמירה: יהיו לזה עלויות, יהיו לזה משמעויות.

מנשה סמירה: אם תהיה הסדרה כוללת כדאי יהיה לבחון גם את הנושא הזה.

אופיר אקוניס: זה סעיף מאוד מטריד.

מנשה סמירה: כדאי יהיה לבחון את זה פעם נוספת.

מנשה סמירה: אם תהיה הסדרה כוללת אני ממליץ שנבחן את זה פעם נוספת.

אופיר אקוניס: אני רוצה לדעת מה הממשלה מציעה.

אופיר אקוניס: מה זאת אומרת שב-2013 יהיה דיון?

אופיר אקוניס: אתם מציעים לבטל את משרד התקשורת כדי להקים רשות.

אופיר אקוניס: האם רשות התקשורת תעשה את זה?

אופיר אקוניס: מי יעשה את זה?

נגה רובינשטיין: אם וכאשר תוקם רשות תקשורת היא לא תהיה אמורה להפעיל את המערך הזה.

נגה רובינשטיין: אני טיפה מופתעת, כיוון שיסוד מאוד בסיסי בהסדרה, בהמלצות של הצוות, בקבלת החלטת הממשלה היה שהגורם שיפעיל את המערכת לא יהיה גורם שיש לו נגיעה להסדרה של התחום הזה, בוודאי לא נגיעה לשידור התכנים.

נגה רובינשטיין: מדובר על מגוון מאוד גדול של שידור תכנים.

נגה רובינשטיין: הגורם שמפיץ הוא גורם שיודע להפעיל מערכת, להפיץ אותה, לגבות את הכספים.

נגה רובינשטיין: לא צריכה להיות לו שום נגיעה, הוא לא צריך להיות קשור בכלל לתחום ההסדרה של השידורים.

אופיר אקוניס: זה גורם חדש?

קריאה: איזה כספים?

נגה רובינשטיין: להפצה של השידורים.

נגה רובינשטיין: זה יכול להיות גורם קיים.

אופיר אקוניס: זה יכול להיות גורם פרטי?

נגה רובינשטיין: לא.

נגה רובינשטיין: משרד ממשלתי אחר, תאגיד ציבורי אחר.

נגה רובינשטיין: אופיר אקוניס: אנחנו רוצים לצמצם את פעילות הממשלה, את מעורבות הממשלה.

רוברט טיבייב: זה תהליך של הפרטה?

מאיר אסרף: מדובר על הפרטה, כי הגוף שמפקח בכלל לא קשור לגופים שיושבים עכשיו סביב השולחן.

נגה רובינשטיין: ממש לא מדובר על הפרטה.

אופיר אקוניס: מדובר בהפרטה ממשלתית.

נגה רובינשטיין: ממש לא הפרטה.

נגה רובינשטיין: הגדרה של הפרטה היא להוציא פעילות החוצה.

ירמי קדוש: אני חושב שהחוק הזה הוא חוק מבורך, הוא היה צריך כבר מזמן להיות.

ירמי קדוש: סוף סוף נותנים ביטוי לערוצים שלא יכולים לקום היום במקומות אחרים.

ירמי קדוש: אני חושב שיש היום קבוצות באוכלוסייה שלא מקבלות ביטוי בתקשורת.

ירמי קדוש: זה ידוע, כבר דיברנו על זה בעבר.

ירמי קדוש: אני שומע פה את הוט ויס ששואלים למה אין פרסום בכבלים ובלוויין.

ירמי קדוש: בוועדה עם אופיר אקוניס עצרנו את הישיבה כשהם לא רצו פרסומות בכבלים ובלוויין.

ירמי קדוש: ככה נעצרה הישיבה בזמנו.

ירמי קדוש: ביטלו את פרק ב'.

ירמי קדוש: אני זוכר שזה היה בוועדה הקודמת.

רוברט טיבייב: האם רציתם או לא?

ירמי קדוש: הם לא רצו.

ירמי קדוש: רון איילון אתה טועה.

ירמי קדוש: אנחנו רצינו ורוצים פרסומות.

ירמי קדוש: אני אמרתי שצריך לשים פרסומות.

אופיר אקוניס: הם רצו פרסומות, אבל לא רצו חבילה צרה.

ירמי קדוש: הבעיה היא שברגע שהערוצים צריכים להגיע לקהל מסוים יש גוף פרטי שמתערב בתוכן.

ירמי קדוש: כך אנחנו מרגישים.

ירמי קדוש: עובדה שהיום רוב התוכן פונה לקהל מסוים.

ירמי קדוש: יש הרבה מזרחיים, אתיופים, רוסים או קהלים מסוימים אחרים שלא מקבלים ביטוי בתקשורת.

ירמי קדוש: אני חושב שהרעיון הזה שהמדינה תתמוך במה שנקרא מערך שידורים זה רעיון מבורך, אבל צריך גם לתת ביטוי לערוצים קטנים יותר.

ירמי קדוש: זה כמו שבקניון יש חנויות גדולות וחנויות קטנות.

ירמי קדוש: צריך שיתנו ביטוי גם לאנשים שלא מקבלים את העניין הזה.

ירמי קדוש: הערוצים הייעודיים והערוצים הנושאיים הם ערוצים מעולים, כי הציבור הזה הוא בסך הכל ציבור חלש שאין לו כסף לשלם להוט וליס או למקומות אחרים.

ירמי קדוש: דווקא צריך לתמוך בחלשים.

ירמי קדוש: צריך לתת ביטוי לאותם ערוצים.

ירמי קדוש: אני הבנתי מהחוק שיש כאן קטע של מכרז.

ירמי קדוש: אני לא חושב שזה דבר שצריך להישאר כמכרז, אלא צריך שכל מי שרוצה יוכל להקים ערוץ ייעודי או ערוץ נושאי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה תשקיע בהפקות מקור מיליונים?

ירמי קדושי: לא צריך להשקיע בהפקת מקור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה תעשה?

ירמי קדושי: ערוץ ייעודי וערוץ נושאי הם ערוצים שהוקמו בכדי לספק אוכלוסייה מסוימת מבחינת תכנים.

ירמי קדושי: בחוק דיברו על אחוזים מסוימים בתוכן שיפנו לאותו ערוץ.

ירמי קדושי: אם זה ערוץ מזרחי, ערוץ אתיופי, ערוץ מוסיקה מזרחית או ערוצי מוסיקה כאלה ואחרים אני לא חושב שיש טעם להפקות מקור.

ירמי קדושי: הם גם לא יפגעו בנתח הפרסומות של ערוץ 10, 2 וערוצי הברודקסט כי הם יגיעו לנתח הפרסום שלהם.

ירמי קדושי: אם יקום ערוץ למוסיקה מזרחית הוא ייתן פרסומות לאלבומים, פרסומות לדברים מסוימים.

ירמי קדושי: בערוץ רפואה יהיו פרסומות לדברים מסוימים שמדברים על אותו נושא.

ירמי קדושי: זה לא יפגע בשוק הפרסום.

ירמי קדושי: להיפך, זה ירחיב את שוק הפרסום.

ירמי קדושי: אני חושב שצריך לשים דגש על הערוצים האלה, כמובן גם על ערוצי הרדיו, כי היום הרדיו מרוכז בקבוצה מסוימת ששולטת כאן.

ירמי קדושי: צריך לתת ביטוי לאותם ערוצים והקלות.

ירמי קדושי: מה שחשוב זה לתת לערוצים הייעודים והנושאיים הקלות, לבטל את המכרז ולתת לכל דורש להיכנס לשם.

ירמי קדושי: חשוב לציבור וליזמים אחרים שיהיה כאן גיוון תרבותי.

רון איילון: אנחנו מעולם לא התנגדנו ל-DTT.

רון איילון: הבנו שמדינת ישראל צריכה לספק בחינם את הערוצים שהיא הייתה גובה בגינם אגרה באופן סדיר ותקין.

רון איילון: אני חושב שצעד ההרחבה שמוצע כאן הופך את היוצרות במובנים הבאים.

רון איילון: מדינת ישראל מקימה בכספי ציבור פלטפורמה מתחרה, זאת אומרת מאפשרת קיומן של פלטפורמות נוספות.

רון איילון: זה משהו שהשוק הפרטי עושה אותו היום.

רון איילון: זה הפצת שידורים רב-ערוציים ועיסוק בתכנים.

רון איילון: התחרות הזאת שהמדינה מקימה לא שווה.

רון איילון: החובות המוטלות על יס ועל הוט הן רבות.

רון איילון: הרצל ציין 160 מיליון שקל שמפיקים הפקות מקור בכוח צו מדינה.

רון איילון: אפשר להוסיף לזה 120 מיליון שקלים שיס מפיקה.

רון איילון: זה כמעט 300 מיליון שקלים בשנה שאנחנו מחויבים בהם.

רון איילון: המדינה קונסת אותנו ודרכנו את התושבים בכספים האלה.

רון איילון: עכשיו מסתבר שאפשר כנראה להקים ערוצים בלי הפקות מקור ובלי הקנסות האלה.

רון איילון: אם זה כך, למה אנחנו צריכים להיות מוקצים?

רון איילון: מסתבר שאפשר להקים ערוצים בפרסומות.

רון איילון: אם אפשר לממן פרסום נוסף במדינת ישראל, אנחנו מבקשים להיות אלה שייקחו חלק בפרסום הזה.

רון איילון: ברגע שהמדינה בעצמה שוברת את המאזן שאומר שרק הערוצים המסחריים הראשיים יהיו בפרסומות - מנשה הסביר טוב מאוד למה צריכים לעשות את זה - אז יש גם אחרים שיכולים וצריכים לפרסם.

רון איילון: אנחנו בוודאות נוזיל את המחירים ללקוחות שלנו אם נוכל לפרסם על הערוצים שלנו.

רון איילון: יש חובות רגולטוריות שונות ומשונות שארוכה המגילה וקצרה היריעה מלתאר אותן, אבל זה בוודאי מתחיל במספר הערוצים שבבעלותנו, אלה שאינם, היכן מותר לנו לשדר, היכן אסור, באיזה שעות, איזה סוגים של ז'אנרים, רגולציות מרגולציות שונות שהגיע העת להיפטר מהן.

רון איילון: אם יש רוח חדשה זאת ההזדמנות לעשות את זה.

רון איילון: התוצאה של החוק כמו שהוא כרגע היא אחת.

רון איילון: מדינת ישראל מפלה באופן בוטה את השוק הפרטי, היא ממשיכה להטיל עליו מגבלות, היא ממשיכה להצר את רגליו, הכל מתוך איזו שהיא מטרה לא מובנת לאפשר עוד כמה ערוצים שאינני יודע בדיוק בשביל מה צריך אותם.

רון איילון: אני גם שמח, מנשה, שאתה מגן באומץ על המפוקחים שלך, אם זה ערוץ 2, ערוץ 10 ואחרים.

רון איילון: אני מתנגד בכל תוקף שייפתחו הפרסומות.

רון איילון: אני רק מצר על זה שההתנגדות שלך לא התגלגלה לתוך הוועדה.

מיטל בשארי: המועצה לצרכנות מברכת על הצעת החוק הזאת.

מיטל בשארי: הצעת החוק הזאת תטיב עם הצרכנים.

מיטל בשארי: הכנסת יותר ערוצים למערך ה-DTT תקל על צרכנים שבטח אין באפשרותם להיות מנויים על חברות כבלים והלוויין.

מיטל בשארי: לא רק זה, היא גם תגרור תחרות יותר גדולה בין החברות, לכן אנחנו רואים בזה עוד איזו שהיא ברכה לצרכנים.

מיטל בשארי: היום, לצערנו הרב, צרכנים שנכנסים בחבילה הצרה בחברות הכבלים והלוויין משלמים על ערוצים שהם לא רואים.

מיטל בשארי: יש איזה שהוא סבסוד צולב.

מיטל בשארי: אנחנו יחד עם חברי הכנסת הצענו שצרכנים ישלמו רק בגין ערוצים שהם רואים, אבל החברות התנגדו.

מיטל בשארי: הם הביאו את כל מה שקורה פה עליהם, את כל המערך של ה-DTT שהתרחב.

מיטל בשארי: אני לא מבינה על מה הם מלינים פה.

מיטל בשארי: לגבי הכנסת ערוצי הברודקסט עם הפרסומות אנחנו מברכים, אבל אנחנו מבקשים שהוועדה והרגולטור ייתן את הדעת שכאשר נותנים את הערוצים האלה לפרסומות יעשו איזו שהיא הגבלה לגבי הפרסומות כך שיהיה בהתחלה ובסוף, זאת אומרת שזה ייטיב עם הצרכן ולא יגרור לאיזה שהן בעיות בשידורים.

מיטל בשארי: עדיף שעם הכללת ערוצי הברודקסט יסודר גם העניין של זמני שידורי הפרסומות באותם ערוצים.

ניצן חן: אני רוצה לחדד מספר דברים שלא נאמרו כרגולטור של מי שאמור בסופו של דבר להתמודד עם אותה נוסחה חדשה שנקראת ערוץ נושאי.

ניצן חן: עד היום לא היה לנו דבר כזה.

ניצן חן: אני מצטרף למחמאות לרשות השנייה.

ניצן חן: אני רוצה לחזור לרישה של הדברים של נגה רובינשטיין על 4 סוגי ערוצים שיעלו לעגלה הזאת.

ניצן חן: אני מסכים לגמרי עם מנכ"לי הוט ויס שמדובר בפלטפורמה רב-ערוצית שלישית.

ניצן חן: אני מברך על כך.

ניצן חן: אני חושב שמדובר פה בבשורה ציבורית צרכנית שחבל שלא נולדה לפני 5 ו-10 שנים.

ניצן חן: אנחנו פה ב-delay מול הרבה מאוד מדינות שהתמודדו בדו-אופול דורסני.

ניצן חן: אני חושב שהעובדה שהמחירים של החבילה של הוט ויס יקרים בכל פרמטר בהשוואה למדינות העולם הנאור הצריכה התערבות של המדינה בהקמת פלטפורמה רב-ערוצית שלישית.

הרצל עוזר: נשמח אם תצרף את הנתונים האלה.

הרצל עוזר: סיסמאות כולם יודעים להפריח.

ניצן חן: זה לא סיסמאות.

ניצן חן: אתה יודע יפה מאוד.

ניצן חן: אני מסכים עם הרישה של דבריך.

רון איילון: השתמשת במונח "מונופול דורסני"?

ניצן חן: דו-אופול דורסני.

ניצן חן: אני מסכים עם כך שצריך פרסום בכבלים ובלוויין.

רון איילון: אתה יודע מה ההגדרה של דו-אופול?

ניצן חן: כנציג אגף תקציבים לשעבר באוצר אתה תסביר לי בהפסקה.

רון איילון: זה הפקיד שממונה על הטלוויזיה הרב-ערוצית.

ניצן חן: אני חושב שהבאתם את זה על עצמכם בכך שהשתנתם מהמקפצה ודאגתם לכך שהצרכן הישראלי לא יקבל חבילה והיקף ערוצים במחיר סביר.

ניצן חן: אני חושב שאם הייתם מסכימים לפני שנה, שנה וחצי לחבילה צרה וולונטרית שתאפשר יכולת בחירה.

ניצן חן: .

רון איילון: אתה זוכר שהייתי אצלך בישיבה לפני שנה וביקשתי שתאשר חבילה צרה?

קריאה: אל תבלבל אותו עם העובדות.

רון איילון: אז לשקר?

ניצן חן: אני חושב שה-DTT זאת בשורה צרכנית.

ניצן חן: יש עדיין כמה דברים שצריך לטפל בהם, כמו למשל ההפרדה בין ערוצים ייעודיים לערוצים נושאיים.

ניצן חן: אני לא יודע מה ההבדל בין שני הדברים האלה, אבל אני חושב שהוט ויס יתמודדו עם זה ולא יקרה להם שום דבר.

ניצן חן: עצם זה שתהיה פלטפורמה רב-ערוצית, גם אם היא נכה ולא תיתן את מגוון והיצע התכנים שיש היום בהוט ויס, זה בהחלט בשורה צרכנית.

ניצן חן: אני גאה להיות שותף בצוות הזה שנתן את הרחבת הערוצים הזאת לטובת הצרכן הישראלי.

ניצן חן: להוט ויס לא יקרה שום דבר.

שלמה מומו נקווה: היום זה יום חג לציבור הנכים.

שלמה מומו נקווה: יש לנו אפיק תקשורת שנקרא גלגלים ברשת, רדיו ללא מגבלות.

שלמה מומו נקווה: לפני 4 חודשים חבריי ואנוכי יזמנו אולפן רדיו אשר ייתן מענה למיליון אנשים בעלי מוגבלות במדינת ישראל.

שלמה מומו נקווה: שלא יצלמו אותנו רק במסכנות, בעזרה ובתרומות, אלא שיישמעו את הקבוצה הזאת שרוצה להשתלב, להיכנס לתוך המתחם החברתי ככל האדם, כשווה בין שווים.

שלמה מומו נקווה: החלום הזה היה שנים לפני.

שלמה מומו נקווה: כולכם יודעים מה הקושי בהקמת דבר כזה.

שלמה מומו נקווה: איך שהתחלנו להקים את האולפן קיבלנו סיוע משמים.

שלמה מומו נקווה: כל הדרך פגשו אותנו אנשים טובים, חלקם יושבים פה.

שלמה מומו נקווה: אני לא רוצה להזכיר שמות, הרשימה ארוכה.

שלמה מומו נקווה: חשוב לציין שהוט, יס, מועצת הכבלים והלוויין, משרד התקשורת והאנשים המכובדים שיושבים כאן באולם, סייעו לנו להגשים חלום.

שלמה מומו נקווה: אני ממש מתרגש שאני עומד בראש הרדיו לציבור הנכים.

שלמה מומו נקווה: היום יש לנו 35 שדרנים ושדרניות שמביאים תוכן חיובי עם רוממות הרוח.

שלמה מומו נקווה: כבר עכשיו אנחנו משדרים את אליפות אירופה בכדורסל על גלגלים.

שלמה מומו נקווה: לצערי, באולם הזה לא הרימו את הדגל הזה.

שלמה מומו נקווה: זאת הפעם הראשונה שספורט הנכים מארח את אליפות אירופה.

שלמה מומו נקווה: חוץ מהספורטאים ובני משפחותיהם אף אחד לא יודע.

שלמה מומו נקווה: הרדיו שלנו יהיה שם.

שלמה מומו נקווה: הקמנו גם ניידת שידור חוץ.

שלמה מומו נקווה: אנחנו נעביר שידורים חיים.

שלמה מומו נקווה: זה יום גדול לתקשורת במדינת ישראל.

שלמה מומו נקווה: כולכם שותפים למיזם הזה.

שלמה מומו נקווה: אני קורא לכולכם להיות חברים שלנו.

שלמה מומו נקווה: אנחנו לא נכנסים לתחרויות, למלחמות ולדברים, אנחנו באים פה עם ידיים נקיות להוביל מהלך חברתי, מיזם שכל מי שראה אותו והיה עורך באולפן היה פעור פה.

שלמה מומו נקווה: אירחנו שרים וחברי כנסת.

שלמה מומו נקווה: אנחנו תחנה א-פוליטית, תחנה חברתית.

שלמה מומו נקווה: ניקח את זה קדימה ונעשה.

שלמה מומו נקווה: אני מבקש, אדוני היושב ראש, שהתחנה של גלגלים ברשת תהיה בממיר הדיגיטלי, כי אם מדברים על משפחות שקשה להן, אז אנחנו זאת הכתובת הראשונה.

שלמה מומו נקווה: אני מבקש שגלגלים ברשת תעלה לשידור ותהיה בממיר כתחנה שתיתן שידור למיליון אנשים עם מוגבלות ובני משפחותיהם.

חיים סלוצקי: אני רוצה לדבר משני מקומות.

חיים סלוצקי: אחד בתור מפיק ערוץ עצמאי.

חיים סלוצקי: ערוצים עצמאיים שייכים למפיקים פרטיים.

חיים סלוצקי: אם אתם מדברים פה על העלאת כמה ערוצים ל-DTT, נשאלת השאלה איזה ערוצים.

חיים סלוצקי: מה האפשרות?

חיים סלוצקי: יש איזו שהיא בעיה.

חיים סלוצקי: אם יגידו ספורט, אז ישאלו למה לא תרבות ובידור.

חיים סלוצקי: אם יגידו בידור, ישאלו למה לא ספורט.

חיים סלוצקי: מי הגורם האחראי שקובע איזה ערוצים עולים לפלטפורמה הזאת?

חיים סלוצקי: אני יושב פה בתור מפיק של ערוץ ובתור מפיק טלוויזיה.

חיים סלוצקי: אנחנו חיים כשהפלטפורמות חיות.

חיים סלוצקי: אם תביאו למצב שהפלטפורמות האלו לא יחיו, לנו לא יהיו חיים.

חיים סלוצקי: לא ליוצרים, לא למפיקים.

חיים סלוצקי: מדברים פה על דברים מנותקים מהשוק האמיתי שלהם.

חיים סלוצקי: בעניין הפרסומות אין לי יד ורגל, לכן ידיי נקיות.

חיים סלוצקי: השוק לא מסוגל היום לספק את ערוץ 2, 10, ערוץ המוסיקה והערוץ הרוסי.

חיים סלוצקי: אין מספיק פרסומות.

חיים סלוצקי: הערוצים האלה מפסידים.

חיים סלוצקי: מה רוצים להקים?

חיים סלוצקי: עוד איזה משהו?

חיים סלוצקי: גם אותם להרוס?

חיים סלוצקי: איפה ישבו כל היוצרים שיוצרים יצירה ישראלית מעולה?

חיים סלוצקי: איפה הם יפיקו?

חיים סלוצקי: היום הם מפיקים בהוט, ביס ובערוצים המסחריים.

חיים סלוצקי: אם תלכו להפיל את הערוצים האלה אתם סוגרים את התעשייה ויצא הפסדכם בשכרכם.

חיים סלוצקי: לא ייתכן.

חיים סלוצקי: מישהו צריך להגן פה על הוט ויס.

חיים סלוצקי: לא ראיתי פה אחד שמגן עליהם.

חיים סלוצקי: לוקחים את הפלטפורמה הזאת כל פעם.

חיים סלוצקי: אני מפיק שם, לכן יש לי אינטרס.

חיים סלוצקי: אין לי אינטרס אישי.

חיים סלוצקי: מתוך 100,200 מפיקים אני מפיק שם.

חיים סלוצקי: לא ייתכן שכל פעם יורידו חתיכה.

חיים סלוצקי: בסוף לא יהיה להם לשלם לנו, כל הרגולציה תלך לפח.

חיים סלוצקי: מישהו מוכרח לעשות קצת מתמטיקה.

אילאיל לבנת: את כל שהיה לנו להגיד בדבר גודלו של שוק הפרסום שטחנו בפני הוועדה הזאת ברפורמה האחרונה שחווינו.

אילאיל לבנת: עוד לא יבשה הדיו על הרפורמה ואנחנו כבר מוצאים את עצמנו בפני רפורמה חדשה.

אילאיל לבנת: הרבה דברים לא ברורים לנו.

אילאיל לבנת: בראש וראשונה לא ברור לנו אותו יצור חדש שנקרא ערוץ נושאי, איך הוא אמור בדיוק להתפרנס, על גבו של מי, מה הוא בדיוק אמור לספק ולתת.

אילאיל לבנת: אמרה היועצת המשפטית של משרד התקשורת שהיא מבקשת לא להיכנס לענייני רגולציה כרגע, אבל כל הפורום המאוד מכובד שיושב כאן תמימי דעים ולא מבין לאיזו רגולציה הערוץ הזה אמור להיות כפוף, מה יהיו החובות שלו.

אילאיל לבנת: יכול להיות שלא זה המקום לדבר על כך, אבל אני חושבת שלהתעלם מהחובות שערוץ כזה חייב ליטול על גבו זה פשוט להסתיר את השמש באצבע במקרה הזה.

אילאיל לבנת: אין מספיק מקום לכולם כדי להתפרנס מפרסומות.

אילאיל לבנת: אתם מכירים את הקשיים שלנו, שטחנו אותם בפניכם.

אילאיל לבנת: אתם מכירים את המספרים מצוין.

אילאיל לבנת: החלטתם לפתוח את השוק לתחרות במסגרת התיקון לחוק הרשות השנייה.

אילאיל לבנת: שם לפחות המערך הוכן, החובות הנדרשים ברורים, הם נשטחו, נפרסו והמשחק ברור.

אילאיל לבנת: פתאום נולד יציר כלאיים חדש, שאנחנו לא מבינים מה יידרש ממנו, לאיזו רגולציה בדיוק הוא יהיה כפוף, מי יפקח עליו ומה יהיו החובות שלו.

אילאיל לבנת: מולו נצטרך להתמודד.

אילאיל לבנת: אני חושבת שאנחנו יכולים לחזור אחד לאחד על הנקודות ששטחו כאן, בעיקר על הדברים של החברים הנכבדים מהוט.

דוד בן-בסט: לפני כשנה הועלה רעיון לאפשר פרסומות בכבלים ובלווין כפיצוי על חבילה צרה.

דוד בן-בסט: אני לא מדבר כרגע על החבילה הצרה, אני רוצה לדבר על הפרסומות בכבלים ובלוויין.

דוד בן-בסט: הסיבה שהפרסומות האלו לא עלו, כי גם משרד התקשורת וגם משרד האוצר בחנו את הנושא.

דוד בן-בסט: היו שתי עבודות.

דוד בן-בסט: אחת שהוכנה על ידי הרשות השנייה, אחת על ידי משרד התקשורת.

דוד בן-בסט: שתי העבודות האלו הראו שעוגת הפרסום היא עוגה קטנה שלא גודלת.

דוד בן-בסט: אנחנו יודעים בחודשים האחרונים שהיא קטנה והיא עוד תלך ותקטן.

דוד בן-בסט: כל תוספת של ערוץ שיקבל את הנתח שלו מהפרסומות יגרום לכך שערוצים אחרים יחדלו מלהתקיים.

דוד בן-בסט: אני יושב-ראש התאחדות תחנות הרדיו.

דוד בן-בסט: בתחנות הרדיו ישנה ירידה משמעותית של כ-30% בפרסומות בחודשים האחרונים.

דוד בן-בסט: אנחנו צופים לירידה הולכת ומתמשכת.

דוד בן-בסט: אנחנו מאוד חוששים.

דוד בן-בסט: יצא לי לדבר עם אבי וייס ביום שישי.

דוד בן-בסט: ההפסדים של ערוץ 2 ו-10 הם בין 40 ל-50 מיליון שקלים ברבעון האחרון.

דוד בן-בסט: אני שואל את הוועדה הנכבדת הזאת מאיפה יבוא הכסף הזה.

דוד בן-בסט: כאוס לעשות בענף זה קל מאוד.

דוד בן-בסט: שום עבודה משמעותית לא נעשתה כדי לבדוק אם אפשר בכלל להוסיף פרסומות, וכאן, בהבל פה, מנסים להכניס פרסומות לעוד 4,5 ערוצי טלוויזיה, כשברור שערוץ טלוויזיה אחד לא יכול לחיות כי בקושי ערוץ 2 ו-10 חיים.

דוד בן-בסט: מאיפה זה ירד?

דוד בן-בסט: ברור שקודם כל זה ירד מהכבלים, מהלוויין.

דוד בן-בסט: על ידי התוספת של הערוצים הדיגיטליים ירדו עוד ועוד אנשים מהכבלים ומהלוויין.

דוד בן-בסט: הפרסומות שתיתנו ב-4,5 ערוצים ירדו גם מערוץ 2, מערוץ 10 ומהרדיו האזורי.

דוד בן-בסט: אני לא מבין לאן אתם רוצים להוביל את המערכת הזאת.

דוד בן-בסט: אני חושב שזאת טעות, זה משגה וזאת תהיה בכייה לדורות.

זוהר קדמון סלע: אני רוצה להצטרף לדברי חברתי, אילאיל, ולחלק מהדברים שנאמרו כאן.

זוהר קדמון סלע: בפברואר סיימנו את חקיקת רפורמת הרישיונות.

זוהר קדמון סלע: היא עדיין לא עמדה במבחן.

זוהר קדמון סלע: היא טרם החלה, וכבר שוק הטלוויזיה המסחרית מצוי במצב מצרפי של פרסום.

זוהר קדמון סלע: אי אפשר במצב הדברים הזה לעשות את הקפיצה הזאת ולפתוח ערוצים ממומני פרסום חדשים בלי לשקול שקילה טובה מאוד וכלכלית עמוקה שתבחן את הייתכנות של הערוצים האלה, את ההשפעה שלהם על כלל השחקנים בשוק הטלוויזיה המסחרית, לוודא שהם לא יתמוטטו ויפילו את כולם יחד איתם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרעיון של ה-DTT היה רעיון יוצא מן הכלל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא רעיון טוב, הוא רעיון נכון וחכם, אבל לאט לאט הרשות השנייה הפכה לפלטפורמה שלישית שמתחרה ביס ובכבלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמר פה יושב ראש מועצת הכבלים והלוויין שהוא מברך את מדינת ישראל על כך שהיא החליטה להקים פלטפורמה שלישית, רק אני חושבת שראוי והגון שמדינת ישראל תכריז ותגיד להוט ולס שהיא החליטה להקים פלטפורמה שלישית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הם החליטו והם לא מסתתרים מאחורי קשקושים כמו הערוצים הנושאיים - אני מקווה שלנגה יש תשובות, יש לי תחושה שלא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .

נגה רובינשטיין: תנסי אותי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ניסיתי אותך הרבה פעמים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הם החליטו שהם רוצים לבוא ולהקים פלטפורמה נוספת, שיבואו ויגידו שהם מורידים להם X אחוזים מהרגולציה, שהם מבקשים מהם להוריד חלק מהפקות המקור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיבואו ויגידו את האמת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דרך אגב, אני לא מבינה – מישהו גם אמר את זה כאן - מה המטרה ושל מי המטרה לסגור את אחת הפלטפורמות או את שתיהן ביחד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מה שקורה פה מוביל אותנו לסגירה של אחת הפלטפורמות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הדבר הזה יקרה, אז כמובן, כפי שנאמר כאן כבר, תהיה ירידה דרסטית בכמות הפקות המקור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שאלתי כאן את אדון קדוש איפה הוא נמצא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא אמר את דברו והלך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מעניין אותי לדעת איזה סגנון ערוצים אלה יהיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם הגענו למסקנה שאנחנו רוצים שהטלוויזיה במדינת ישראל תהפוך לאח גדול ותו לא?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זה מה שהחלטנו, בואו נגיד - אני מבקשת רק את האמת - שאנחנו לא רוצים איכות, שאנחנו לא רוצים הפקות מקור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הוט והכבלים ייסגרו, אז איפה כל המפיקים,?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה כל העובדים שעובדים שם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה עם היוצרים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לאן כל האנשים האלה הולכים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה הטירוף הבלתי ברור של לפתוח את השוק ולפתוח את השוק?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ראינו את ההפגנות של 100, 200, 400 אלף האנשים של הצדק החברתי שדורשים בגלל שיותר מידי רצו לפתוח את השוק .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יהיו עוד 10 אלפים אנשים חדשים שייפגעו בעקבות הצעת החוק ההזויה הזאת של ההרחבה של ה-DTT.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת על מה שהיה קודם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שהיה קודם היה יוצא מן הכלל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שזה היה יופי של רעיון, אבל כפי שאצלנו רגילים בארץ, נתנו לכם אצבע, אתם רוצים את כל היד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התחלתם מ-3,4,5 ערוצים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: טוב אם נכניס 6 או 7 ערוצים, אבל 18 ערוצי טלוויזיה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למי אתם רוצים לפתוח את שוק הפרסום?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי הולך לפרסם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא אם יש איזו שהיא כוונה – אולי האוצר יגיד לי, או שר התקשורת שמאוד אהוד במדינת ישראל – שתגיע לפה עלייה של איזה 2 מיליון עולים מחבר המדינות, מאתיופיה, מצרפת והשוק הולך להתרחב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יושבת פה ושומעת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי משעמם לכם מידי פעם והפורום הזה מאוד מעניין שצריך לבוא עוד עם איזה משהו שמושך את התקשורת ומושך את כל האנשים לכאן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שמי שאחראי על הנושא הזה של ההרחבה של ה-DTT , גם הנושא של הערוצים הנושאיים האלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה הערוצים הנושאיים האלה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה נושאים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בריאות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה יהיה בערבית, ברוסית?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי מחליט ?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי עושה את הרגולציה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רציתי לסיים ולומר שכל אחד שיחליט שהוא רוצה להיות פלטפורמה DTT יוכל להפוך להיות חברה כזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמעתי על חלק מהקונגלומרטים הגדולים של חברות הסלולר שגם רוצים להתחרות ביכולת חלוקת ה-DTT לבתים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חברים, אנחנו מדברים נגד הריכוזיות, אבל בעצם מחזקים את אותם אלה שהם חזקים.

נגה רובינשטיין: הפוך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ממש לא הפוך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה הפוך אם תבואי ותגידי שאתם מתחייבים שאף חברה גדולה במדינת ישראל לא תקבל את הזיכיון לעשות ערוצים נושאיים ולמכור את ה-DTT .

נגה רובינשטיין: זה משהו שאפשר לשקול אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מודה לכם מאוד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בכל מקרה מבקשת שתשקלו את זה שוב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני פחות או יותר אמרתי מה אני הולכת להצביע.

עופר מרגלית: החוק הזה מציב אותנו בשורה אחת עם כל המדינות המפותחות בעולם, שהחלו בתהליך כזה כבר בתחילת שנות ה-2000.

עופר מרגלית: יש לי פה רשימה – אני אוכל להעביר לכם אותה אחר כך – של כל מדינות אירופה.

עופר מרגלית: יש מדינות עם 30, 40 ערוצים.

עופר מרגלית: בכל המדינות קיים מערך שידור דיגיטלי מאוד..

הרצל עוזר: בכל המדינות האלו לא הייתה טלוויזיה רב-ערוצית.

הרצל עוזר: הן יותר מפגרות מאיתנו.

הרצל עוזר: היה DTT.

הרצל עוזר: הרב-ערוצי נכנס אחר כך.

הרצל עוזר: אצלנו זאת מדינה מאוד מתקדמת כי הרב-ערוצי התחיל קודם, ה-DTT מאוחר.

הרצל עוזר: אל תהפכו את היוצרות ותעשו את הפרימיטיבי למתקדם.

קריאה: עדיף מאוחר מאשר אף פעם לא.

עופר מרגלית: מה שחשוב הוא כמות השידורים שניתנים בחינם לצרכנים .

עופר מרגלית: זה מה שחשוב פה.

רון איילון: ה-DTT בבריטניה מתפרנס מ-80 מיליון תושבים שיש להם פרסומות.

רון איילון: יכול להיות במשרד האוצר בבריטניה.

עופר מרגלית: נקודה שנייה משמעותית בחוק הזה מבחינתנו היא בעצם מערך מורכב שיוכל אולי להוות סוג של אלטרנטיבה לטלוויזיה הרב-ערוצית.

עופר מרגלית: הוא יאפשר לצרכנים לחסוך עלות מאוד משמעותית של כ-2500 שקלים לשנה, שזה בעצם 20% מההוצאה של משקי בית על תקשורת.

עופר מרגלית: זאת ההוצאה השנייה בגודלה.

גליה וורגן: אני רוצה להתייחס לדברי היושב-ראש על איזונים, לדברי חברת הכנסת על עובדי ענף התקשורת, ולהאיר את זה מזווית של עובדי ענף הכתוביות שהתאגדו לפני כשנה בהסתדרות הכללית.

גליה וורגן: להצעת החוק שדנים בה עכשיו יש השלכות על מקור הפרנסה של מתרגמי הכתוביות.

גליה וורגן: אנחנו רוצים להציע שינויים שבמקביל לכך יגנו על זכויותינו כמתרגמי כתוביות.

גליה וורגן: הם יעגנו גם את זכות הציבור לקבל תרגום איכותי ועברית רהוטה ותקנית בכתוביות שהוא רואה בטלוויזיה.

גליה וורגן: למרבה הצער אין היום הלימה בין החשיבות של העיסוק בתרגום וההשפעה שלו על רמת העברית, לבין שכר המתרגמים שנשחק בעשור האחרון בעשרות אחוזים ומלכתחילה היה נמוך מאוד.

גליה וורגן: למה שכר המתרגמים מעניין אתכם?

גליה וורגן: כי שכר המתרגמים משפיע ישירות על איכות התרגום.

גליה וורגן: למה איכות התרגום מעניינת אתכם?

גליה וורגן: מכיוון שהיום החשיפה הגדולה ביותר למילה העברית הכתובה היא בכתוביות.

גליה וורגן: עם הספר או לא, היום כולם, בעיקר ילדים ונוער אבל גם אנחנו, רואים יותר כתוביות מאשר קוראים ספרים, לכן חשוב שהעברית בכתוביות תהיה רהוטה, נכונה ומדויקת.

גליה וורגן: את הדברים האלה אנחנו מבקשים לעגן בחקיקה ולהסדיר את העיסוק ואת איכות התרגום בחקיקה.

גליה וורגן: מבחינתנו זאת הזדמנות ראשונה להכניס את הנושא לחקיקה.

גליה וורגן: אנחנו נעשה את זה בהמשך בהערות להצעת החוק.

לאה ורון: כמה אנשים עוסקים בתרגום?

גליה וורגן: בפועל כ-150 איש.

גליה וורגן: חלקם עוסקים בזה בצורה חלקית.

דבורה קמחי: רציתי להזכיר לכולם שבנוסף לכל החובות הרגולטוריות בתחום התוכן שמוטלות על הערוצים המסחריים ועל בעלי הרישיון שאותן אנחנו ממלאים ככתבן וכלשונן, חלים עלינו גם תשלומים רבים ומגוונים.

דבורה קמחי: עכשיו, על פי ההצעה החדשה, נוסף גם תשלום של דמי הפצה.

דבורה קמחי: אנחנו משלמים תמלוגים למדינה, דמי זיכיון ועכשיו נשלם גם דמי הפצה.

דבורה קמחי: אנחנו מבקשים במהלך תהליך החקיקה לתת את הדעת ושמישהו יראה את המפה הכוללת ואת הייתכנות הכלכלית של כל התשלומים אל מול פתיחת שוק הפרסום לתחרות.

רוברט טיבייב: אין לי בעיה שליס ולהוט יש שליטה בשוק.

רוברט טיבייב: אני לא מתנגד לזה שרוצים להכניס את הערוצים החדשים.

רוברט טיבייב: הבעיה אצלי היא איך זה נעשה.

רוברט טיבייב: זו בדיוק הדילמה.

רוברט טיבייב: אני לא בטוח שמישהו חשב בכלל איך לעשות את זה ואיך להמשיך.

רוברט טיבייב: נכון לעכשיו אני לא בטוח.

רוברט טיבייב: אני מסכים עם מה שאמר מר סלוצקי.

רוברט טיבייב: יש אנשים שכבר עשו את זה, השקיעו לא רק כסף אלא רעיונות, ועכשיו המדינה באה ורוצה לקחת את זה מהם.

רוברט טיבייב: אני לא בטוח שחברי הכנסת מסכימים עם הדבר הזה.

רוברט טיבייב: כדאי לנו לשקול את הדבר הזה היטב.

טל רוזנפלד: הצעת חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"א-2011.

טל רוזנפלד: פרק א':ה גדרות 1.

טל רוזנפלד: הגדרות.

טל רוזנפלד: בחוק זה – "אמצעי שליטה", בתאגיד – כל אחד מאלה: (1) זכות ההצבעה באסיפה כללית של חברה או בגוף מקביל לה של תאגיד אחר; (2) הזכות למנות דירקטור או מנהל כללי, ובתאגיד שאינו חברה – בעלי תפקידים דומים; (3) הזכות להשתתף ברווחי התאגיד; (4) הזכות לחלק ביתרת נכסי התאגיד לאחר סילוק חובותיו, בעת פירוקו; "בעל עניין" – מי שמחזיק בחמישה אחוזים או יותר מסוג מסוים של אמצעי שליטה; "הגורם המפעיל" – הגורם המפעיל לעניין תחנות שידור ספרתיות לפי הוראות חוק זה, שמונה לפי סעיף 2(א); "החזקה" – לעניין אמצעי שליטה בתאגיד – במישרין או בעקיפין ,בין לבד ובין יחד עם אחרים, לרבות באמצעות אחר ובכלל זה נאמן או שלוח, או באמצעות זכות המוקנית לפי הסכם, לרבות ברירה להחזקה שאינה נובעת מניירות ערך המירים, או בכל דרך אחרת; זיכיון לשידורי טלוויזיה", "זיכיון לשידורי רדיו", "ערוץ 2" ו"הערוץ השלישי", "ערוץ הכנסת" ו"רישיון לשידורי טלוויזיה" – כהגדרתם בחוק הרשות השנייה; "חוק הרשות השנייה" – חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990; "חוק התקשורת" – חוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982; "טכנולוגיית חדות גבוהה" – טכנולוגיית שידור ברזולוציה גבוהה של שידורי טלוויזיה (High Definition (HD);

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לגבי הבעלות של 5% וכאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .

כרמל שאמה-הכהן: בעל עניין.

נגה רובינשטיין: זאת ההגדרה הסטנדרטית.

אתי בנדלר: הגדרה סטנדרטית רלוונטית לעניין בעלויות צולבות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על ההגדרות שהוקראו עד לרגע זה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההגדרות שהוקראו?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד ההגדרות מ"אמצעי שליטה" בסעיף 1 ועד "טכנולוגיית חדות גבוהה" אושרו

טל רוזנפלד: "טכנולוגיית חדות רגילה" – טכנולוגיית שידור ברזולוציה רגילה של שידורי טלוויזיה (Standard-Definition (SD)); "היום הקובע" – יום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014); "המועצה לשידורי כבלים ולווין" – המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין כמשמעותה בחוק התקשורת; "מועצת הרשות השנייה" – מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו כמשמעותה בחוק הרשות השנייה; "מנהל הגורם המפעיל" – מי שעומד בראש הגורם המפעיל" "משדר ערוץ ייעודי" – כהגדרתו בסעיף 6א לחוק התקשורת, ובלבד שנקבע, לפי הוראות סעיף 6לד(א3) לחוק האמור, כי הוא רשאי לממן את שידוריו באמצעות שידורי פרסומת; "משדר ערוץ ייעודי בשפה הערבית" – משדר ערוץ ייעודי, לעניין ערות ייעודי בשפה הערבית;

נועה גבע: האם ערוץ ייעודי זה ערוץ שנבחר במכרז שבו נאמר שהוא אמור לעלות על מערך ההפצה?

קריאה: ערוץ ייעודי מפנה להגדרה בחוק התקשורת.

נגה רובינשטיין: זאת אותה הגדרה.

נועה גבע: האם כדי לעלות עכשיו למערך ההפצה הוא לא צריך לעבור מכרז מחודש?

נגה רובינשטיין: לא, אין צורך.

נועה גבע: זה משהו שנכתב בתזכיר החקיקה של משרד התקשורת בזמנו.

נגה רובינשטיין: שמה?

נועה גבע: שערוץ ייעודי שעבר ערוץ לפני 10 שנים..

נגה רובינשטיין: באיזה תזכיר זה נכתב?

נועה גבע: תזכיר שלכם שהפצתם.

נגה רובינשטיין: ממש לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה היום הקובע?

טל רוזנפלד: היום הקובע זאת הגדרה שייעשה בה שימוש אחר כך.

טל רוזנפלד: מדובר ביום שבו הבעלות במערך עוברת מהרשות השנייה לגורם המפעיל.

נגה רובינשטיין: בראשית הדיון הסברנו שהצעת החוק מחולקת לשני חלקים מבחינת הזמן שלה.

נגה רובינשטיין: יש את פרק הזמן שבו המערך ממשיך להיות מופעל ומוקם על ידי הרשות השנייה, ופרק הזמן, שזה היום הקובע, שהמערך מועבר לגורם המפעיל שהוא הגורם הציבורי ממשלתי שהשרים, באישור הממשלה, קבעו מי הוא.

נגה רובינשטיין: ההוראה המהותית תהיה בהמשך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אם הרשות השנייה כל כך טובה צריך לקחת את זה ממנה?

נגה רובינשטיין: אנחנו התייחסנו לזה בראשית הדברים.

נגה רובינשטיין: חשוב מבחינת הממשלה - זאת העמדה של הצוות שהמליץ והרשות השנייה הייתה חלק ממנו והייתה שותפה להמלצה שלו - שלא נכון שמי שמסדיר את תחום הרגולציה באופן פרטני ופועל באופן שוטף בתחום התוכן מול בעלי זיכיונות ובעלי רישיונות, הוא גם זה שיפעיל ויפיץ את המערך.

נגה רובינשטיין: זאת גם הדוגמה שאנחנו רואים בהרבה מאוד מדינות בעולם, שמי שמפיץ הוא לא הגורם שיוצר את הרגולציה באופן פרטני כלפי חלק מהגופים שנמצאים על המערך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת הולכת להיות רגולציה חדשה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רצינו ברית המועצות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .

נגה רובינשטיין: דווקא זאת הסיבה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה הולך להיות רשות?

חיים סלוצקי: אפשר להבין מי יפקח על הערוצים האלה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה כסף יעלה הגוף הזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה תמלוגים אותם ערוצים נושאיים יצטרכו לשלם כדי לממן את הגוף הזה?

נגה רובינשטיין: הרגולציה עצמה -וזה עונה גם לשאלה של חברת הכנסת וגם לשאלה שנשמעה מכאן - אינה משתנה.

נגה רובינשטיין: הגופים שמפקחים היום על הגופים המשדרים ימשיכו להיות אותם גופים, אבל הגורם המפעיל שמפעיל כאן מערך מאוד מכובד שעליו מפקחים כל מיני גופים.

נגה רובינשטיין: .

נגה רובינשטיין: גם אם תהיה ברית המועצות זה לא יסייע מכיוון שיש שם את רשות השידור, יש את ערוץ הכנסת שהכנסת ומועצת הכבלים והלוויין מפקחים עליו.

נגה רובינשטיין: יש כאן מגוון גופים עם מגוון מפקחים.

נגה רובינשטיין: לא נכון שאחד מהם יהיה הגורם שמפעיל את התשתית הזאת.

נגה רובינשטיין: צריך להיות גורם שמנותק לחלוטין מתחום הרגולציה.

נגה רובינשטיין: התפקיד שלו הוא תפקיד הנדסי, תפקיד טכני.

נגה רובינשטיין: העלות שנמצאת היום לא אמורה להיות עלות שונה.

נגה רובינשטיין: מדובר בהמשך ישיר של הפעילות של הרשות השנייה, לכן אותם אנשים שעוסקים בתחום הזה היום יעסקו גם בהמשך.

נגה רובינשטיין: מדובר בהעברה בתוך המדינה מתאגיד ציבורי שהוא חלק מהמדינה לגורם בתוך המדינה.

נגה רובינשטיין: מנשה, זה לא נכון?

מנשה סמירה: לא.

נגה רובינשטיין: לא נכון.

נגה רובינשטיין: אוקיי.

מנשה סמירה: אני מבקש להסביר.

מנשה סמירה: ציטטת אותי לא במדויק.

מנשה סמירה: בכלל לא היית בוועדה.

נגה רובינשטיין: מה שיש לי להסתמך עליו זה סיכום הוועדה שהועבר.

מנשה סמירה: אני פה.

נגה רובינשטיין: בוא רק נהיה שקופים בעניין הזה.

מנשה סמירה: נהיה שקופים.

נגה רובינשטיין: סיכום הוועדה ממליץ המלצה מסוימת.

נגה רובינשטיין: אם הוועדה סבורה אחרת אנחנו נשמח לדעת מזה.

מנשה סמירה: יש כמה דברים שהשתנו מאז המלצות הוועדה.

מנשה סמירה: החוק הרחיב את המסגרת.

מנשה סמירה: הוועדה הבין משרדית דיברה על הרחבה על בסיס כמה עקרונות.

מנשה סמירה: הצעת החוק הרחיבה מעבר.

מנשה סמירה: הערוץ הנושאי לא דומה למה שמופיע בהמלצת הוועדה.

נגה רובינשטיין: מה מופיע בהמלצת הוועדה?

נגה רובינשטיין: אולי תספר.

מנשה סמירה: היה שם איזה שהוא משפט מסוים.

מנשה סמירה: הדבר התרחב מאוד.

נגה רובינשטיין: אולי תגלה את זה לוועדה.

מנשה סמירה: מועצת הרשות והנהלת הרשות השנייה שותפות למהלך של ההרחבה, בוודאי כפרוייקטור שהקים את המערכת, אבל יחד עם זאת צריכים לשמור על האיזונים.

מנשה סמירה: הדיון בוועדה עסק בסוגיה של להעביר את המערכת לגורם פרטי, אף אזרחי.

מנשה סמירה: זאת הייתה סוגיה רצינית בדיוני הוועדה .

מנשה סמירה: אנחנו התנגדנו וטענו כרשות השנייה שהתשתית הזאת חייבת להישאר כתשתית ציבורית לאומית ובשום פנים ואופן לא להיות מופרטת, כי היא עוסקת בשידורים ציבוריים של ערוצים פתוחים.

מנשה סמירה: זה היה הדבר המרכזי.

נגה רובינשטיין: ואכן היא לא מופרטת.

כרמל שאמה-הכהן: כל זה לא בסעיף 2 לחוק?

כרמל שאמה-הכהן: למה אתה מקדימים?

כרמל שאמה-הכהן: תתייחסו להגדרות.

כרמל שאמה-הכהן: זה סעיף 2.

נגה רובינשטיין: אם הרשות השנייה סוטה מהדבר הבסיסי הזה, כדאי שנדע את זה בשלב.

נגה רובינשטיין: .

מנשה סמירה: תפסיקי לחמם בבקשה.

מנשה סמירה: אף אחד פה לא סוטה משום דבר.

נגה רובינשטיין: זה לא לחמם.

נגה רובינשטיין: אתה מדבר על משהו.

נגה רובינשטיין: .

מנשה סמירה: מאחר ולא היית שם, אל תדברי בשמנו.

נגה רובינשטיין: אז בוא תציג לוועדה וגם לנו מה כן היה.

נגה רובינשטיין: אנחנו חיים ממסמך מאוד קצר.

מנשה סמירה: אל תדברי בשמנו.

מנשה סמירה: אנחנו נשמח להציג את עמדתנו.

נגה רובינשטיין: מנשה, אין בעיה.

נגה רובינשטיין: אם עמדת הוועדה שונה.

נגה רובינשטיין: .

מנשה סמירה: קודם הצגתי תשתית.

מנשה סמירה: את העמדה אני אסביר.

נגה רובינשטיין: אם עמדת הצוות היא שונה, שיביא את דברו, אנחנו נשמח לקרוא מה אנחנו לא יודעים, ואנחנו נביא את זה בפני הוועדה.

מנשה סמירה: הצוות הציג עקרונות.

מנשה סמירה: את הפירוט של זה ואת ההסדרה המורחבת שבאה לידי ביטוי בחוק הוא לא לקח בחשבון.

מנשה סמירה: הצוות דיבר על עקרונות, הצוות דיבר על תמצית.

מנשה סמירה: ניתנה אפשרות לכל גוף להמשיך ולהציג את העבודות שלו בהמשך הדרך לגבי הפרטים.

מנשה סמירה: אנחנו עוסקים בחוק בפרטים.

מנשה סמירה: אנחנו נציג את הדברים ביחס לפרטים.

מנשה סמירה: עם העקרונות אנחנו מסכימים.

נגה רובינשטיין: מה שאתה אומר זה שהדיון עם הרשות השנייה על הפרטים יהיה במסגרת ועדת הכלכלה.

מנשה סמירה: לא אמרתי את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואם כן, מה הבעיה?

נגה רובינשטיין: אני מסכימה איתך שזאת לא הבעיה של חברי הכנסת.

מנשה סמירה: אני מזכיר לך שהרשות השנייה היא תאגיד סטטוטורי על פי חוק.

יעקב שמש: אני רוצה להתייחס בתור חבר ועדה.

יעקב שמש: לפי דעתנו אין שוני מהותי אם גוף ממשלתי אחר יחזיק את המערכת.

כרמל שאמה-הכהן: עזוב את הגופים.

כרמל שאמה-הכהן: נגיע לזה בסעיף 2.

נועה גבע: אני רק רוצה לענות בנקודה שנאמרה קודם על התזכיר, כי בתזכיר החוק שפורסם - מה שנאמר לגבי מה הוא ערוץ ייעודי שיכול לעלות ל-DTT - נאמר שערוץ כזה נבחר בדרך של מכרז לתקופה מוגבלת, ולפיכך בתום התקופה בה רשאי הגורם המשדר את הערוץ הייעודי לפעול, ייערך מכרז במסגרתו תעמוד האפשרות לכל גורם להתמודד במכרז, כששידוריו של הגורם שייבחר במכרז חדש.

נועה גבע: .

נגה רובינשטיין: נעה, זאת קריאה שגויה של הטקסט.

נגה רובינשטיין: מה שכתוב זה שמועצת הכבלים והלוויין יפרסמו בתום תקופת הרישיון של הערוץ הייעודי מכרז חדש, כשאותו גורם שייבחר הוא זה שיעלה.

נעה גבע: מה שמובן מכאן הוא שנדרש במפורש מכרז.

נעה גבע: .

נגה רובינשטיין: זה לא מה שכתוב.

כרמל שאמה-הכהן: איזו הגדרה את מציעה לשנות?

נעה גבע: אנחנו מציעים להגיד בהגדרה של מה הוא ערוץ ייעודי, שיידרש מכרז כדי לשנות את התנאים הסטטוטוריים שבהם פועלים היום ערוצים.

נגה רובינשטיין: זאת לא הבהרה.

נגה רובינשטיין: היא רוצה שעל-מנת שהערוץ הייעודי יוכל לעלות ל-DTT הוא יצטרך לעבור מכרז נוסף.

נגה רובינשטיין: לא להסתפק במכרז שהיה, אלא על-מנת שהוא יוכל לעלות למערך ייערך מכרז נפרד מהמכרז שבו זכה הערוץ הייעודי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

כרמל שאמה-הכהן: גם ערוץ 9 יצטרך לעבור?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי למה זה צריך להיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בשביל מה את צריכה את זה?

רוברט טיבייב: למה עוד מכרז?

מיכל כדורי רפאלי: בגלל שכשהוא קיבל את הרישיון הוא לא היה DTT, הוא לא נבחר במכרז ל-DTT.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שגם זה בשלב מאוחר יותר, לא בהגדרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ביקשתי לדעת על ה-1 בינואר 2014.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עד עכשיו לא קיבלתי תשובה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה ויכוחים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שאומרת נוגה הוא שב-1 בינואר 2014 מי שיטפל בכל מערך ה-DTT יהיה איזה שהוא גוף שיוסכם על ידי איזה שהם שרים.

כרמל שאמה-הכהן: אמרתי שאנחנו מגיעים לזה בסעיף 2.

נגה רובינשטיין: זה לא איזה שהוא גוף שיוסכם.

נגה רובינשטיין: תקראי את הוראות סעיף 2, הן מאוד מדויקות.

אתי בנדלר: לגבי הגורם המפעיל.

אתי בנדלר: מי שעומד בראש הגורם המפעיל קשור למהות הגורם המפעיל כפי שמפורט בסעיף 2.

אתי בנדלר: מאחר שזה יכול להיות גם תאגיד ההגדרה הזאת לא ברורה.

אתי בנדלר: יש כאן מחלוקת מי עומד בראש, האם המנכ"ל, האם יושב הראש.

אתי בנדלר: ההגדרה הזאת היא לא הגדרה ברורה.

אתי בנדלר: אני מציעה בשלב זה, עד שהוועדה לא תאשר את סעיף 2, לא לאשר את ההגדרה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על כל ההגדרות, למעט מנהל הגורם המפעיל.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההגדרות שהוקראו?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד ההגדרות אושרו

טל רוזנפלד: "משדר ערוץ נושאי" – מי שקיבל מהמועצה לשידורי כבלים ולווין רישיון לפי סעיף 13 לשידורו של ערוץ נושאי שיופץ באמצעות תחנות שידור ספרתיות; "עלות ההקמה" – כלל התשלום בעד תכנון והקמה של תחנות שידור ספרתיות, לרבות תשלום בעד – (1) רכישת המקרקעין שעליהם יוקמו תחנות השידור הספרתיות; (2)רכישתן של זכויות שימוש בציוד, לרבות במשיבים בלוויין; (3) הקמת תחנות שידור, לרבות עבודות התשתית הכרוכות בכך; (4) רכישת המשדרים; "רשות השידור" – כמשמעותה בחוק רשות השידור, התשכ"ה-1965; "הרשות השנייה" – הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו שהוקמה לפי חוק הרשות השנייה; "שידורים" – שידורי טלוויזיה ושידורי רדיו הניתנים לציבור לפי כל דין; "השר" – שר התקשורת; "תחנת שידור" – מיתקן או התקן המשמש או המיועד לשמש לצורכי שידורים, קליטתם או הפצתם, לרבות ציוד לווייני ולמעט אולפן; "תחנת שידור ספרתית" – תחנת שידור, לרבות מקוד לבקרה, לתיאום, לתקנון ולהגברה של שידורים, לשם שידורם והפצתם לציבור, בשיטה הספרתית, במישרין או באמצעות תחנות שידור נוספות כאמור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר להבין מה הכוונה בעלות ההקמה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאני רואה עלות הקמה זה מריח לי לא טוב.

טל רוזנפלד: זאת הגדרה שקבועה כבר היום בחוק הרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: זאת פשוט העתקה שלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על מי?

מנשה סמירה: נכון לרגע זה ועל פי הצעת החוק, הרשות השנייה תמשיך בהרחבה ובהקמה של המערכת הזאת.

מנשה סמירה: היא זו שמופקדת על ההקמה.

מנשה סמירה: העלות הינה עבור רכישת המשדרים, עבור האתרים שנצטרך להרחיב או להקים בשביל משדרים נוספים, עבור הציוד, עבור התדרים, עבור מה שנרשם כאן.

מנשה סמירה: זה דומה למצב הקיים.

מנשה סמירה: בעזרת הסעיף הזה הקמנו את המערך עד כה.

מנשה סמירה: הסעיף הזה מאפשר לנו להמשיך ולהרחיב את המערך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כתוב ב-1 בינואר 2014.

מנשה סמירה: כל הדבר הזה אמור לעבור בהתאם למה שיוחלט עליו.

מנשה סמירה: זה סעיף 2.

אתי בנדלר: מר סמירה, האם המקרקעין שמשמשים לצורכי הקמת תחנות השידור נמצאים היום בבעלות הרשות השנייה?

מנשה סמירה: בשכירות.

אתי בנדלר: לכן צריך להיות רכישת זכויות במקרקעין, לא רכישת המקרקעין.

מנשה סמירה: בחלק מהמקומות זה בזכויות.

כרמל שאמה-הכהן: רכישת זכויות כוללת בעלות, חכירה ושכירות.

תמי יפה: אנחנו מבקשים להוסיף להגדרות הגדרה של כתובית.

תמי יפה: אנחנו רוצים להוסיף את זה כחלק מההתייחסות לשפה העברית.

כרמל שאמה-הכהן: אם אחרי שנעגן את כל העניין שלכם נצטרך, אנחנו נוסיף הגדרה.

נגה רובינשטיין: המקומות הרלוונטיים הם קודם כל חוק התקשורת וחוק הרשות השנייה, לא החוק הזה.

נגה רובינשטיין: החוק הזה לא עוסק בהסדרה של תוכן.

תמי יפה: צוין שחלק מהשירותים הנלווים שמוצעים זה כתוביות סמויות.

מנשה סמירה: במקרה הזה היועצת המשפטית של משרד התקשורת צודקת.

מנשה סמירה: הדבר מוסדר בחוק הרשות השנייה, בחוקים של משרד התקשורת וברשות השידור לגבי הערוצים שצריכים לתת תוכן.

מנשה סמירה: הם צריכים להנגיש אותו לכבדי השמיעה באמצעות כתוביות.

מנשה סמירה: שם כל המערך הזה מוסדר.

מנשה סמירה: התשתית לא צריכה לטפל בכתוביות, היא צריכה לאפשר טכנית – אני הצגתי את זה קודם כאחד שמקים את התשתית - כתוביות סמויות לכבדי השמיעה.

מנשה סמירה: כל הסיפור של התוכן שהעליתם לא נוגע למסגרת הזאת.

תמי יפה: כפי שיש התייחסויות ל-51% של תכנים לילדים ונוער, כך יש התייחסות גם לתוכן.

תמי יפה: מצוין בהצעת החוק אופיים של השידורים.

תמי יפה: ברגע שמצוין אופיים של השידורים, צריכה גם להיות התייחסות לתקן של השפה העברית המוטמעת בשידורים עצמם.

תמי יפה: ההתייחסות לכתוביות צריכה להיות לערוצים, לאפשרות לפסילת ערוצים אם הם לא עומדים בתקנים של כתוביות, של שפה מסוימת.

תמי יפה: צריכה להיות הגדרה למה היא כתובית.

מאיר אסרף: הכללים שאנחנו מבקשים לשנות אמורים להשלים את הכללים שמופיעים בחוק הרשות השנייה.

מאיר אסרף: לרשות השנייה אין את הסמכות להפעיל סנקציות כנגד גוף שפועל שאינו בהתאם לכללים.

מנשה סמירה: זה לא נכון.

אתי בנדלר: תעבירו בכתב את כל ההצעות שלכם לתיקונים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על ההגדרות כפי שהוקראו, עם השינוי של זכויות מקרקעין.

אתי בנדלר: ולמעט משדר ערוץ נושאי.

כרמל שאמה-הכהן: רק על ההגדרות שדנו בהן.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההגדרות?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושרו

טל רוזנפלד: פרק ב': מינוי הגורם המפעיל ותפקידיו 2.

טל רוזנפלד: מינוי הגורם המפעיל (א) השר ושר האוצר, באישור הממשלה, ימנו, לא יאוחר מיום י"א בסיוון התשע"ב (1 ביוני 2012) אחר מאלה, כגורם המפעיל לעניין תחנות שידור ספרתיות לפי הוראות חוק זה, ובלבד שאינו משדר שידורי טלוויזיה או שידורי רדיו בישראל ואינו מפקח על שידורים כאמור; (1) גורם ממשלתי; (2) תאגיד שהוקם בחוק; (3) חבר ממשלתית, כהגדרתה בחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975, אשר כל המניות ואמצעי השליטה בה הם בידי המדינה.

טל רוזנפלד: (ב) הודעה על מינוי הגורם המפעיל כאמור בסעיף קטן (א) תפורסם ברשומות.

טל רוזנפלד: השרים יצטרכו להגיש לאישור הממשלה הצעה מי יהיה הגורם המפעיל.

טל רוזנפלד: זה יהיה רק גורם ממשלתי, תאגיד שהוקם בחוק או חברה ממשלתית.

טל רוזנפלד: בכל מקרה זה יהיה גוף ממשלתי, לא גוף פרטי כמו שנאמר כאן מקודם.

טל רוזנפלד: הודעה על זה תפורסם ברשומות.

טל רוזנפלד: הגורם הזה ינהל את המערך ויהיה הבעלים שלו ממועד היום הקובע, שזה 1 בינואר 2014.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת התחייבות ממדינת ישראל שהגורם החדש שאנחנו הולכים להקים לא יעלה שקל יותר ממה שעולה רשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: את כל הבחירה של הגורם נכניס תחת פיקוח פרלמנטרי כך שלא תהיה לך בעיה.

יורם מוקדי: אני רוצה להעלות שאלה בקול רם, כי הייתי בדיונים בשאלה למה הרשות השנייה צריכה להיות הגורם שהקים את המערך ולמה צריך עכשיו גורם נפרד.

יורם מוקדי: מישהו פה טוען שהרשות השנייה בתוך 5 ערוצי ה-DTT העדיפה דווקא את המפוקחים שלה, או חלילה התנכלה להם בגלל שהיא נמצאת באיזה שהוא ניגוד אינטרסים?

יורם מוקדי: אני מניח שאם היא ראויה מספיק לפקח על ערוץ 2 ו-10, היא הייתה ראויה מספיק להקים את המערך.

יורם מוקדי: היא גם יכולה להיות ראויה בהמשך.

יורם מוקדי: אני אומר את זה כאזרח שמסתכל מהצד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכשלת?

קריאה: הם עשו עבודה מצוינת.

מנשה סמירה: אנחנו משדרים את רשות השידור.

מנשה סמירה: רשות השידור חששו בהתחלה.

יעקב שמש: אנחנו לא רוצים שהגוף שמסדיר את התכנים יהיה אחראי על הפלטפורמה.

יעקב שמש: זאת הכוונה.

יעקב שמש: נניח יש תקלה מאוד מאוד גדולה במערך ההפצה של ה-DTT.

יעקב שמש: אנחנו חושבים שלא נכון שהגוף שהוא רגולטור יהיה גם הגוף שיתחזק את הרשת.

יעקב שמש: הסעיף שרשום פה זאת המלצה שהייתה מקובלת על הכבלים, על הלווין, על הרשות השנייה לרדיו וטלוויזיה, על משרד האוצר ועל משרד התקשורת.

יעקב שמש: זאת ההמלצה.

יעקב שמש: אנחנו חושבים שהגוף שמסדיר ואחראי על התכנים לא יכול להיות הגוף שמתחזק את המערכת.

יורם מוקדי: מותר לו לעשות הפקות רשות שנייה במסגרת.

יורם מוקדי: .?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא יכולה לקום יחידה טכנית ברשות השנייה?

מנשה סמירה: זה מה שיש.

מאיר אסרף: הופכים את זה לחברה ממשלתית.

מאיר אסרף: אחר כך כנראה יגידו לך למה צריך למכור את המניות שלהם.

נגה רובינשטיין: החוק הזה לא מאפשר את זה.

נגה רובינשטיין: זה לא הדיון הזה.

מאיר אסרף: זאת לא השערה פראית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה ההיגיון?

יעקב שמש: הוסבר לך.

יעקב שמש: נניח שיש תקלה ברשת של ה-DTT וערוץ 2 לא משודר במשך חודש ימים.

יעקב שמש: למי את פונה?

יעקב שמש: הרגולטור של ערוץ 2 זה מנשה סמירה.

יעקב שמש: האחראי על התחזוקה זה מנשה סמירה.

יעקב שמש: האם את פונה אליו בתור אחד שמתחזק את הרשת, או בתור אחד שעושה הסדרה לתכנים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נעשה מועצה שהיא מעל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .

יעקב שמש: יש פה ניגוד.

עופר מרגלית: בכל העולם הגוף שמפעיל את הרשת הוא לא הרגולטור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה כל העולם הזה?

נגה רובינשטיין: השאלה למה כן.

נגה רובינשטיין: למה דווקא הרשות השנייה?

יעקב שמש: המצב הנוכחי בארץ לא קיים בשום מקום בעולם.

יעקב שמש: אין בשום מקום בעולם מצב שהגוף שמסדיר את התכנים הוא אותו גוף.

יעקב שמש: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא בדקתם את זה לפני שנתתם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .?

יעקב שמש: כי אנחנו כולה שנתיים בתפקיד.

נגה רובינשטיין: ההחלטה המקורית הייתה בשנת 2004.

נגה רובינשטיין: גם אחרי 7 שנים מותר לחשוב על הדברים מחדש.

מנשה סמירה: זה לא נכון.

מנשה סמירה: יש רגולטורים ציבוריים שמנהלים את מערך עידן פלוס בבריטניה.

מנשה סמירה: אני מבקש גילוי נאות, כי יש כאלה שמאשימים אותי שבגלל שהייתי מעורב בהקמה קשה לנו להיפרד.

מנשה סמירה: אני מסיים את תפקידי בשנה הקרובה כך שזה בוודאי לא יקרה במסגרת שלי.

מאיר אסרף: למה זה חברה ולא רשות?

מנשה סמירה: 7 שנים משרדי הממשלה התעסקו עם הדבר הזה ולא הרימו אותו.

מנשה סמירה: הרשות השנייה הרימה את זה.

מנשה סמירה: המחוקק שהקים את הרשות השנייה נתן לה מנדט לבצע שידורים והפקות הרשות, שאלה שני תפקידים ביצועיים שבדרך כלל לאף רגולטור אין אותם.

מנשה סמירה: לאחר כמעט 20 שנה הדבר הזה מתבצע.

מנשה סמירה: סליחה על חוסר הצניעות, אני שם רק 4 שנים, אבל זה כבר 20 שנה רץ.

מנשה סמירה: זה עובד לא רע בכלל, אם לא טוב מאוד, לרבות רשות השידור שתחילה חששו.

מנשה סמירה: תשימו לב מה קורה כאן.

מנשה סמירה: הרשות השנייה משדרת ומעבירה את השידורים של רשות השידור.

מנשה סמירה: אני מזכיר לכם את העימותים שהיו עם יושב-ראש הרשות השידור דאז - הם חששו - אבל ראה זה פלא, המערך עובד היום בצורה מוצלחת, אין אפליה ואין הטבה לאף גורם.

מנשה סמירה: לגבי העניין של הפרדת השידורים האינטרס הוא משותף.

מנשה סמירה: הרשות הציבורית מנוהלת על ידי מועצה ציבורית ורואה את הדברים בראייה יעילה וחסכונית.

מנשה סמירה: המערך ההנדסי הקיים ברשות השנייה בשביל לבצע את החוק הוא זה שבנה את המערכת הזאת עם תוספת מזערית.

מנשה סמירה: אתם מכירים את הנתונים.

מנשה סמירה: משרד האוצר העמיד 140 מיליון שקל להקמת המערכת.

מנשה סמירה: המערכת נבנתה ב-65 מיליון שקל.

מנשה סמירה: אם רוצים להבטיח הסדרה - אני כן מודאג ממה שקורה בתעשייה ובשוק השידורים לנוכח כמה חששות שהביעו כאן חלק מהמשתתפים - ולהבטיח שהמערכת הזאת אכן תגדל ותצמח בצורה זהירה, כדאי שאותה מערכת ציבורית שבנתה אותה, תפעלה אותה ומפעילה אותה באופן שוטף..

מנשה סמירה: התגברנו גם על תקלה שסיפרת עליה.

מנשה סמירה: אני חושב שלא רק שלא היה ניגוד עניינים, נהפוך הוא, בזכות העובדה שהיה גורם אחד שניהל את זה, הצלחנו לפתור את זה בצורה מהירה מאוד.

מנשה סמירה: הכי חשוב שזה יישאר בידיים ציבוריות.

מנשה סמירה: אסור שזה יהיה בידיים פרטיות, כי זאת תשתית לאומית משמעותית ביותר.

מנשה סמירה: אם תהיה הסדרה חדשה, אם יעשו רה ארגון בנושא של גופי ההסדרה ייתכן שנוכל לדבר על כך.

מנשה סמירה: נכון לרגע זה כדאי לשקול את הנושא.

מנשה סמירה: כשיצאנו לדרך נקבע שההחלטה תתקבל ב-1 ביוני 2012.

מנשה סמירה: זה היה כשהגינו את הנושא לפני שנה ויותר.

מנשה סמירה: כדאי מאוד לשקול אם לא לתת קצת זמן לראות מה קורה, איך זה מתפתח ולדחות את מועד קבלת ההחלטה לאחר שיוסדרו הדברים.

מנשה סמירה: שר התקשורת התייחס לכמה נקודות בזמן האחרון.

מנשה סמירה: כדאי לראות את התמונה כולה ולהמתין עם זה.

נגה רובינשטיין: הכל בהערות לתזכיר.

עופר מרגלית: קיימנו דיון על הנושא הזה עשרות פעמים בצוות.

עופר מרגלית: יש המלצות של הצוות שאתם חתום עליהן.

מנשה סמירה: תפסיקו לנפנף עם הצוות והצוות והצוות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי זה הצוות?

מנשה סמירה: אני אגיד לך מה אמרה היועצת המשפטית על המלצות הצוות.

מנשה סמירה: תפסיק עם זה.

מנשה סמירה: די לנפנף עם זה.

מנשה סמירה: אני אצטט את מה שאמרה היועצת המשפטית של משרד התקשורת על המלצות הצוות?

מנשה סמירה: תעזוב את זה.

מנשה סמירה: המלצות הצוות דיברו על עקרונות, על מסגרת.

מנשה סמירה: .

עופר מרגלית: רשום עד ליום 1 בינואר.

עופר מרגלית: .

מנשה סמירה: .

מנשה סמירה: .

מנשה סמירה: שאיתה אנחנו יוצאים לדרך.

מנשה סמירה: ערוץ נושאי בהיקף הזה ובדבר הזה לא היה.

מנשה סמירה: האם ההחלטות על טח"י נשארו כמו המלצת הצוות, אדוני עופר ממשרד האוצר?

יעקב שמש: זה לא קשור.

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: לא כשנוח לוקחים את הצוות וכשלא נוח לא לוקחים את הצוות.

מנשה סמירה: עזוב את זה.

מנשה סמירה: אנחנו פה כי אנחנו רוצים לייצג את האינטרס הציבורי בצורה הראויה ביותר.

מנשה סמירה: תפסיקו להטיח לי צוות צוות ולסתום לי את הפה.

מנשה סמירה: המזל הוא שהרשות השנייה היא תאגיד סטטוטורי על פי חוק שלא נמצא בתוך הממשלה.

יעקב שמש: העמדה שלנו היא שיש צוות בין משרדי.

יעקב שמש: מנשה חתום על הצוות הזה.

יעקב שמש: זאת העמדה.

מנשה סמירה: עוד פעם?

כרמל שאמה-הכהן: זה כבר לא מעניין אותנו.

לאה ורון: זה לא עניינה של ועדת הכלכלה.

מנשה סמירה: אתם רוצים לסתום לי את הפה בגלל שהייתי בצוות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי אפשר להצביע על זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם מנסים להקים פה פלטפורמה שלישית.

קריאה: אנחנו לא יודעים מי יושב-ראש הצוות הזה.

אילאיל לבנת: הצוות יודע מה זה ערוץ נושאי?

נגה רובינשטיין: אנחנו יכולים להסביר.

מאיר אסרף: יש לנו נקודה לגבי העובדה שהם בחרו דווקא להקים חברה ממשלתית ולא להשאיר את זה בידיים של הרשות, או להקים רשות אחרת שתעסוק בשידורים.

מאיר אסרף: יש כאן בחירה שהיא לדעתנו א- מקרית, לכן צריך לבחון אם המטרה של החוק הזה היא להרחיב את השידורים באמצעים הקיימים - אנחנו שמענו כאן שהרשות השנייה עשתה עבודה נפלאה והקימה בצורה מהירה מאוד את המערך הזה - או שהמטרה היא להוציא את זה החוצה ולהפעיל את זה על ידי גורם שאיננו ממשלתי.

דנה נויפלד: אין בהצעה הזאת כדי להטיל דופי בעבודת הרשות השנייה, בעבודת העומדים בראשה, במה שהוקם עכשיו ובמה שיוקם בעתיד.

דנה נויפלד: הרעיון שעומד מאחורי ההפרדה הזאת היא שהרגולטור יעסוק במה שהוא אמור לעסוק, בעבודת הליבה שלו, שהיא הרגולציה.

דנה נויפלד: העבודה של הרשות השנייה היא קודם כל לעסוק בהסדרה של שידורים.

דנה נויפלד: העבודה של הקמת מערך שידורים, התעסקות בתחזוקה ובהפצה שלהם היא עבודה משנית שלו, הוא לא אמור לעסוק בזה מלכתחילה.

דנה נויפלד: זה נכון שהרשות השנייה נמצאה בזמנו כפרויקטור מתאים ביותר לעסוק בזה, אבל זאת אנומליה.

מנשה סמירה: על פי חוק.

דנה נויפלד: על פי חוק.

דנה נויפלד: הרשות השנייה כגורם שמסדיר שידורים אמור לעסוק בהסדרת השידורים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה הייתם קודם?

נגה רובינשטיין: כשהיה מדובר במערך מצומצם מאוד..

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשראיתם שזה הצליח, אמרתם שיש עוד כיוון, קצת לבזבז כסף של הציבור, להקים עוד מערך חדש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יעקב שמש: זה לא מערך חדש, זה מערך קיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רואה בצורה נסתרת ניסיון חד משמעי להקים פלטפורמה שלישית במדינת ישראל.

דנה נויפלד: אין אפשרות כזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש אצלכם כל אפשרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תביאו הצעת חוק, נשב עליה שנתיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שלקבל היום החלטה שב-1 ינואר 2014 נעביר את זה לאיזה שהוא גוף אחר זאת טעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת איך להסביר את זה, אבל יש לי תחושה שיש פה איזה שהוא קשר - אני לא מדברת על קשר מיסטי - להעברה מזיכיונות לרישיונות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך להיות לזה קשר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לבוא עכשיו ולתת איזה שהוא תאריך זאת טעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשנחליט שמנשה סמירה, חבורתו ומי שיחליף אותו בעוד שנה לא מתאימים, תוכלו להביא לנו הצעת חוק ונדבר על זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה צריך לכתוב את זה עכשיו?

דנה נויפלד: זה לא עניין אישי או פרסונאלי.

כרמל שאמה-הכהן: אני מציע שנעשה שינוי בסעיף כך שהמינוי יהיה באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: אז תהיה לנו יכולת לבחון אם עושים, למה עושים, לשאול את השאלות ולהצביע בעד או להתנגד.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נקדים את התאריך מ-1 ליוני 2012 ל-1 במאי 2012.

אתי בנדלר: האם עד תאריך 1 במאי 2012 יהיה כבר מינוי, או שתובא לוועדת הכלכלה הצעת הממשלה, הצעת השרים?

כרמל שאמה-הכהן: תציעי לי מה יותר טוב.

אתי בנדלר: אני חושבת שהצעת השרים.

כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה.

מנשה סמירה: אם אתה מקדים אתה מלחיץ את המערכת עוד יותר.

מנשה סמירה: גם כך נכנסנו לזה בפיגור.

מנשה סמירה: כשאמרו את המועד הזה זה היה לפני שנה בערך.

לאה ורון: הוא מדבר על הצעה, הוא לא מדבר על ימנו.

מנשה סמירה: הוא משאיר את ה-1 ביוני.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: יכול להיות שזה יהיה לפני, זאת אומרת שהוועדה תאשר את זה למחרת היום, ויכול להיות שעד 1 ביוני הוועדה לא תאשר את המינוי.

מנשה סמירה: היא הנותנת.

מנשה סמירה: גם ללא התוספת הזאת 1 ביוני הוא מועד מוקדם.

מנשה סמירה: על ההצעה הזאת דיברנו לפני שנה כשחשבנו שאנחנו נהיה היום במצב מאוד מתקדם.

אתי בנדלר: ייתכן על כן שיהיה צורך לשנות את התאריך ל-1 בינואר 2014.

מנשה סמירה: אני לא עוסק כרגע במועד הקובע.

מנשה סמירה: אני מדבר במועד קבלת ההחלטה.

מנשה סמירה: זה מופיע כאן בסעיף 2.

אתי בנדלר: מועד קבלת ההחלטה על המינוי?

מנשה סמירה: כן.

מנשה סמירה: על 1 בינואר 2014 אנחנו לא מערערים כי יש די זמן להתארגן.

מנשה סמירה: אני מדבר על 1 ביוני 2012, בנוגע לקבלת ההחלטה על ידי השרים.

נגה רובינשטיין: השרים יוכלו להביא הצעה עד 1 במאי.

מנשה הסמירה: אני מנסה להעיר פה ולומר שההתקדמות היא איטית מאוד.

מנשה הסמירה: אנחנו לא נמצאים בשלב מתקדם שניתן לראות איך זה צומח, מה יהיה ומי יהיה.

מנשה הסמירה: כשהתאריך המקורי הזה הוצע היינו אמורים להיות כבר בשלב שיכולנו לומר איך המערכת הזאת תיראה ומה יהיה.

נגה רובינשטיין: מדובר בשיקול דעת של השרים.

נגה רובינשטיין: אני מקווה שאני מדברת גם בשם חברי ממשרד האוצר.

נגה רובינשטיין: אנחנו נוכל להביא הצעה עד ה-1 במאי 2012.

אתי בנדלר: האם לדעתך, מר סמירה, המועד הזה מוקדם מידי משום שהתמונה עדיין לא ברורה?

מנשה סמירה: כן.

מנשה סמירה: המועד הזה הוצע לפני שנה.

מנשה סמירה: היה עיכוב בכל התהליך.

מנשה סמירה: אני סבור, לא השרים..

נגה רובינשטיין: מדובר בשיקול דעת של השרים.

נגה רובינשטיין: אנחנו יכולים להגיד שנוכל להביא בשם השרים את ההצעה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: מבחינת הממשלה זה בסדר?

נגה רובינשטיין: כן.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הסעיף עם השינויים שהוצעו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עם ועדת כלכלה, כן?

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר

טל רוזנפלד: 3.

טל רוזנפלד: תכנון הקמה והפעלה של תחנות שידור ספרתיות בידי הגורם המפעיל (א) הגורם המפעיל יתכנן, יקים ויפעיל תחנות שידור ספרתיות לקליטתם ולהפצתם בציבור של שידורים שייקלטו בכל רחבי הארץ, בהתאם להוראות חוק זה, והכל בעצמו או באמצעות אחר, ובלבד שלא יעשה כן באמצעות מי שמשדר שידורי טלוויזיה או שידורי רדיו בישראל, או מפקח על שידורים כאמור.

טל רוזנפלד: (ב) תחנות השידור הספרתיות יהיו בבעלותו של הגורם המפעיל ובפיקוחו.

טל רוזנפלד: (ג) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מההוראות לפי פקודת הטלגרף האלחוטי (נוסח חדש), התשל"ב-1972, או מההוראות לפי חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965.

טל רוזנפלד: אלו הוראות שהעתקנו מחוק הרשות השנייה.

טל רוזנפלד: הן קיימות כיום בנוגע לרשות השנייה.

טל רוזנפלד: פשוט צריך להחיל אותן כרגע לגבי הגורם המפעיל.

טל רוזנפלד: אין כאן חידוש.

מאיר אסרף: לגבי סעיף 3(ב).

מאיר אסרף: דובר קודם על זה שההצעה היא הצעה טכנית שלא עוסקת בתוכן.

מאיר אסרף: ברור שלא על זה מדובר.

מאיר אסרף: אנחנו מצביעים על כמה נקודות, אבל אחד הדברים הוא העובדה שהגוף המשדר יפקח גם על השידורים.

טל רוזנפלד: זאת לא הכוונה.

מאיר אסרף: תחנות השידור הספרתיות יהיו בבעלותו של הגורם המפעיל ובפיקוחו.

מאיר אסרף: אנחנו מציעים להחליף את המילה "ובפיקוחו" במילים "אשר יפקח על ההיבט הטכני של הפצת השידורים".

מאיר אסרף: זה מתאים למה שאתם מציעים.

טל רוזנפלד: זאת לא הכוונה.

טל רוזנפלד: זה מה שכתוב היום.

טל רוזנפלד: זה סתם ייצור חוסר בהירות.

כרמל שאמה-הכהן: הם לקחו את אותה הגדרה בדיוק.

טל רוזנפלד: כתוב בדברי ההסבר בצורה מאוד ברורה: "למען הסר ספק יובהר לעניין זה כי הגורם המפעיל לא יפקח על התכנים של שידורי הטלוויזיה ושל שידורי הרדיו.

טל רוזנפלד: "

מאיר אסרף: נראה לכם מיותר רק בגלל שמדובר כאן על חוק שעוסק בתוכן, לא רק..

כרמל שאמה-הכהן: הם כתבו את זה במפורש בדברי ההסבר.

כרמל שאמה-הכהן: אתה רואה למה הם התכוונו.

טל רוזנפלד: כתבנו את זה בדברי ההסבר.

טל רוזנפלד: אנחנו מבהירים את זה גם כאן לפרוטוקול.

מירן בן-ברוך: כתוב פה הגורם המפעיל יתכנן, יקים ויפעיל.

מירן בן-ברוך: אנחנו מבקשים להוסיף גם שהוא יישא באחריות להפעלה תקינה של המערך, לרבות תיקון תקלות ותחזוקה.

נגה רובינשטיין: זה לא נראה לנו נדרש.

נגה רובינשטיין: היום אין את הסעיף הזה.

נגה רובינשטיין: היום יש את המילה "פיקוח".

נגה רובינשטיין: בזה אתם מסתפקים.

נגה רובינשטיין: אין שינוי של המצב.

מנשה סמירה: זה תואם למה שהסכמתם בהקמה הראשונית.

מנשה סמירה: התוספת הזאת חוזרת על עצמה ומתייתרת.

מירן בן-ברוך: נכון, אבל אנחנו מדברים למען ההבהרה אם תהיה מחר איזו תקלה.

מנשה סמירה: זה הובהר בעל פה.

מנשה סמירה: זה ברור לכולם.

נגה רובינשטיין: האם זה אומר שאם מחר בבוקר - לפני מעבר החוק - זה לא יקרה הם לא יהיו אחראים?

מנשה סמירה: בדיוק.

מנשה סמירה: זה כבר קיים היום.

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף אושר.

טל רוזנפלד: פרק ג': מימון עלות הקמה של תחנות שידור ספרתיות 4.

טל רוזנפלד: מימון עלות ההקמה.

טל רוזנפלד: אוצר המדינה יישא בעלות ההקמה לצורך קליטתם והפצתם בציבור של שידורים באמצעות תחנות השידור הספרתיות לפי הוראות חוק זה, בין השאר תוך שימוש בתמלוגים המשולמים לפי סעיף 100 לחוק הרשות השנייה, בידי בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה, בעל רישיון לשידורי טלוויזיה ובעל זיכיון לשידורי רדיו.

טל רוזנפלד: בעלי הזיכיון, בעלי הרישיון בעתיד ובעלי הזיכיון לשידורי רדיו יופצו באמצעות המערך.

טל רוזנפלד: הם משלמים תמלוגים.

טל רוזנפלד: משרד האוצר יממן את עלות ההקמה של המערך, בין היתר באמצעות השימוש בתמלוגים האלה.

מנשה סמירה: חשוב לומר בין היתר.

מנשה סמירה: אם המדינה תחליט לוותר על התמלוגים.

מנשה סמירה: .

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 4 כפי שהוקרא?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר

טל רוזנפלד: 5.

טל רוזנפלד: דיווח (א) מנהל הגורם המפעיל יגיש לשר ולשר האוצר דין וחשבון, בתוך 30 ימים מתום כל רבעון (בסעיף קטן זה – הרבעון המדווח), בדבר פעילות הגורם המפעיל הממומנת לפי הוראות סעיף 4, במהלך הרבעון המדווח, ובדבר פעילות כאמור הצפויה ברבעון שלאחריו; דין וחשבון כאמור יתייחס, בין השאר, להתקדמות בתכנון ובהקמה של תחנות שידור ספרתיות במהלך הרבעון המדווח ולהתקדמות הצפויה במהלך הרבעון שלאחריו, לאומדן מעודכן של סך עלות ההקמה, ולאומדן ההוצאות הצפויות ברבעון שלאחר הרבעון המדווח.

טל רוזנפלד: (ב) השר, שר האוצר, או מי שאחד מהם הסמיך לכך, רשאי לדרוש ממנהל הגורם המפעיל להמציא פרטים נוספים הדרושים לצורך בדיקת החישובים שבבסיס האומדנים, כפי שפורטו בדין וחשבון שהגיש לפי סעיף קטן (א).

טל רוזנפלד: זה מתקשר לסעיף הקודם.

טל רוזנפלד: המדינה מממנת את המערך, הגיוני שהיא גם תוכל לקבל דיווחים.

טל רוזנפלד: המנהל של הגורם המפעיל זאת הגדרה שעדיין לא אושרה, אבל.

טל רוזנפלד: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת המדינה מממנת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נלחמים עכשיו על כל שקל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משהו פה לא ברור לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באתם עם איזה שהוא רעיון חדש?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת אם כולם לא מבינים או שרק אני לא מבינה, אבל מה רוצים לעשות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מה שצריך זה להחליף משדרים, אבל מה שאתם עושים זה בונים גוף.

נגה רובינשטיין: זה הרבה יותר מינורי מזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא נראה כך.

נגה רובינשטיין: יש שני סוגים של עלויות ביחס למערך הזה.

נגה רובינשטיין: יש עלויות הקמה ועלויות הפצה.

נגה רובינשטיין: היום העלויות ההקמה ממומנות מקיזוז התמלוגים.

נגה רובינשטיין: יש תמלוגים משולמים.

נגה רובינשטיין: הדבר הזה מקוזז משם.

נגה רובינשטיין: עכשיו אנחנו מרחיבים את האפשרות.

מנשה סמירה: כבר לא.

מנשה סמירה: זה נכון לתמלוגים, אבל זה כבר לא מקוזז.

נגה רובינשטיין: הצעת החוק הזאת - אני חושבת שזה דבר מבורך כי ברגע שהממשלה מכירה בזכות לצפות בשידורים בחינם.

נגה רובינשטיין: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שמענו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלה משפטים מאוד יפים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הלוואי ולאוצר היה מצפון והוא לא היה מעלה ב-20 אגורות את הדלק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פתאום האוצר נורא דואג לציבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאיפה זה בא?

נגה רובינשטיין: עד העת האחרונה המימון של הדבר הזה נעשה באמצעות קיזוז תמלוגים.

נגה רובינשטיין: במקום שהתמלוגים יגיעו לאוצר המדינה, הם אלה שיממנו את הקמת המערך.

נגה רובינשטיין: מדובר באותם כספים.

נגה רובינשטיין: השינוי שנעשה כאן הוא לא שינוי כל כך דרמטי.

נגה רובינשטיין: יתכן שלא הכל יהיה מהתמלוגים.

נגה רובינשטיין: יהיה גם מהתמלוגים וגם מאוצר המדינה, כאשר ממילא אם התמלוגים לא הולכים לדבר הזה, הם הולכים לאוצר המדינה.

כרמל שאמה-הכהן: זה היינו אך.

כרמל שאמה-הכהן: זה אותו כסף.

נגה רובינשטיין: לכן ההבדל הוא לא הבדל גדול.

מנשה סמירה: חלק א' של הקמת המערך היה כפי שתיארה נגה, כלומר מכספי התמלוגים ששילמו זכייני הטלוויזיה בעיקר.

מנשה סמירה: הכספים נגבו על ידי הרשות השנייה וקוזזו לטובת הקמת המערך.

מנשה סמירה: זה מה שהיה.

מנשה סמירה: את העודפים העברנו לאוצר.

מנשה סמירה: חסכנו והעברנו לאוצר.

מנשה סמירה: זה השינוי וחשוב לציין.

מנשה סמירה: במעבר לרישיונות התקבל תיקון שהעביר את גבית התמלוגים מהרשות השנייה לידי האוצר.

מנשה סמירה: בשלב הזה, או בהקמת חלק ב' של המערך, זה כבר לא יהיה על ידי קיזוז אלא על ידי הקצאת משאבים.

נגה רובינשטיין: זה אותו כסף.

מנשה סמירה: המקור שלו הוא התמלוגים.

מנשה סמירה: נכון שהיינו בדיונים באוצר, הבטיחו לנו שהכספים יגיעו בזמן והכל יהיה בסדר על-מנת שאפשר יהיה לעמוד בלוחות הזמנים.

מנשה סמירה: אני מבקש לציין שאנחנו מוטרדים.

מנשה סמירה: בשונה מהקמת המערך בחלק א' שהתקציב היה אצלנו ויכולנו לרוץ מהר מאוד ועמדנו בלוחות הזמנים, היום התקציב לא נמצא אצלנו.

מנשה סמירה: כספי התמלוגים נמצאים באוצר.

מנשה סמירה: אנחנו נצטרך לקבל אותם על פי הקצאה תקציבית.

מנשה סמירה: הם כבר שיירנו אותם, אבל ההזרמה לא תהיה באותה שיטה.

מנשה סמירה: אם הכסף לא יזרום באותה שיטה שהייתה בפעם הקודמת ולא יגיע במועדו - כמובן בהתאם למכרזים שאנחנו נבצע - אנחנו עלולים לא לעמוד בלוחות הזמנים.

נגה רובינשטיין: זה לא רלוונטי לשאלה שנשאלה כאן על ידי חברת הכנסת.

נגה רובינשטיין: אין מדובר בתוספת של כספים.

נגה רובינשטיין: אין מדובר בכסף שיבוא על חשבון אוצר המדינה מעבר למה שהיה.

מנשה סמירה: כספי התמלוגים, נכון להיום, אמורים לכסות את זה.

מנשה סמירה: זה התכנון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא אמורים באיזה שהוא שלב להוריד להם את התמלוגים?

נגה רובינשטיין: לבעלי הזיכיונות נעשתה הפחתה של התמלוגים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת שזה בא מכספי המדינה בסופו של דבר.

עופר מרגלית: הסכום שצפוי להיכנס בשנים הקרובות אמור לכסות את הקמת המערך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הקמת המערך קיימת.

עופר מרגלית: ההרחבה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואחרי זה?

עופר מרגלית: זהו, נגמר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם כל כך פשוט, למה אנחנו מבזבזים זמן?

חיים סלוצקי: אין לאוצר משהו יותר חשוב לעשות עם הכסף הזה?

חיים סלוצקי: זה כסף של האוצר.

חיים סלוצקי: כל התמלוגים האלה זה קשקוש, כי בסוף זה אותו מקור.

חיים סלוצקי: אני רוצה להבין אם במצב היום אין דבר יותר חשוב במדינת ישראל מאשר להקים פלטפורמה שלישית?

חיים סלוצקי: שמישהו ייתן לי תשובה.

יעקב שמש: אתה יודע כמה משלמים על כבלים ולוויין בשנה?

חיים סלוצקי: תן להם פרסומות, הם יורידו את המחיר.

הרצל עוזר: אתה יודע כמה משלמים על מכוניות?

חיים סלוצקי: אתם מקימים סעיף תקציבי חדש בזמן.

חיים סלוצקי: .

חיים סלוצקי: זה הכי חשוב?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם פשוט רוצים להקים גוף חדש שיעלה הרבה מאוד כסף.

חיים סלוצקי: הדבר החשוב במדינת ישראל הוא להעביר עשרות מיליונים להקמת פלטפורמה שלישית מיותרת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בשביל לסדר הכנסה לכמה חברים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה לכם?

עופר מרגלית: צריך לספק לכל האזרחים.

עופר מרגלית: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה אזרחים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתה דואג לאזרח, למה העלית את מחיר הדלק?

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, מה זה הקשקוש הזה?

כרמל שאמה-הכהן: הוא העלה את הדלק?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא קשקוש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם לא יכולים להגיד לי שהם דואגים לציבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ראינו איך האוצר הזה דואג לציבור.

הרצל עוזר: אתם לא דואגים לציבור.

הרצל עוזר: אתם מבזבזים עשרות מיליוני שקלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם פשוט הביאו לפה הצעת חוק להקמת גוף שלישי שיעלה המון כסף לקופת המדינה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שואלת למה.

מיכל רפאלי כדורי: ואז יתקנו את החוק ויפריטו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אף אחד לא יכול לחשוד שיש לי איזו אהבה גדולה לכבלים וללווין אחרי שאני נכנסת בהם טוב מאוד בגלל השירות לציבור, בגלל קנסות היציאה וכל הדברים האלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך מדינת ישראל, כשיש מאות אלפי אנשים בחוץ שאין להם מה לאכול, חושבת להקים עוד גוף?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בשביל להחזיק עוד מנהל?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד יושב-ראש?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד כמה טכנאים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה פה?

חיים סלוצקי: אני חושב שכדאי להסביר לעם ישראל מה עושים פה.

חיים סלוצקי: מבזבזים פה עשרות מיליונים בשקט, בחדרי ועדה, כאשר יש מצוקה בבתי חולים, אין דירות וכו'.

חיים סלוצקי: מוציאים פה עשרות מיליונים לפלטפורמה לא נחוצה, מיותרת.

מיכל רפאלי כדורי: סלוצקי, אל תדאג, יפריטו את זה מהר מאוד כי יצטרכו את הכסף.

מיכל פליישר: בסעיף 3 יש איזה שהוא רמז שאותי מאוד מטריד.

מיכל פליישר: מדובר כל הזמן על הגוף הזה.

מיכל פליישר: אנחנו מדברים כבר חצי שנה על אותו גוף שיוקם ולא יהיה הרשות השנייה.

מיכל פליישר: לא ברור מי הוא.

מיכל פליישר: לא קיבלנו תשובה למה הוא.

מיכל פליישר: בסעיף 3 כתוב שאותו גורם יפעיל, יתכנן ויפיץ את השידורים בעצמו או באמצעות אחר.

מיכל פליישר: מי הוא אותו גוף שיפיץ באמצעות אחר?

קריאה: כתוב במפורש שבאמצעות אחר זה לא מפקח על שידורים.

קריאה: גם אין לו נגיעה לשידורים.

נגה רובינשטיין: כתוב בהמשך מי הוא אותו אחר.

יעקב שמש: אין פה טריק.

יעקב שמש: היום הרשות השנייה אחראית על הרשת.

יעקב שמש: בחלק מהמקרים מי שמתחזק את הרשת זה בזק.

יעקב שמש: הוא הקבלן האחר.

יעקב שמש: בעולם הזה מקובל שחלק מהתחזוקה הוא על ידי קבלנים חיצוניים.

יעקב שמש: גם היום חברת הוט, שעושה תחזוקה של הרשת, מפעילה גורמים חיצוניים.

נגה רובינשטיין: היא גם פועלת באמצעות אחר.

נגה רובינשטיין: זה נמצא ברישיון שלכם.

דנה נויפלד: אני מזכירה שהערוצים האלה כבר היום נועדו כדי שהם יוכלו להיקלט בכל בית ובית בלי הסיוע של הפלטפורמות הרב ערוציות.

דנה נויפלד: כל מה שהצעת החוק הזאת עושה זה לקחת רעיון צרכני כך שכל אחד יוכל לקלוט בעלות חד-פעמית מספר ערוצים בסיסיים מבלי שהוא יהיה חייב להתקשר כמנוי של חברת הכבלים או חברת הלוויין.

דנה נויפלד: ההצעה הזאת באה כרגע ומרחיבה במעט את אותם ערוצים.

דנה נויפלד: הקמת המערך כבר היום מומנה מהתמלוגים.

דנה נויפלד: אין שום שינוי בעניין הזה.

דנה נויפלד: להיפך.

דנה נויפלד: מה שההצעה כרגע אומרת זה שבכל מקרה זה יבוא מאוצר המדינה, גם אם לא יהיה די בתמלוגים.

דנה נויפלד: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא רוצים שתקציב המדינה יקטן במצב שאנחנו נמצאים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל שקל חשוב.

דנה נויפלד: אני ממש מתפתה לדבר על ההצעה הקודמת שדנו בה, שהעבירה 25 וחצי מיליון שקל מאותם תמלוגים לצורך מסוים.

נגה רובינשטיין: על איזה סכומים אנחנו מדברים כאן?

דנה נויפלד: חדשות מקומיות.

דנה נויפלד: זה גם היה מכספי התמלוגים.

דנה נויפלד: אנחנו משתמשים בכספים האלה, מיעדים אותם לכל מיני צרכים.

דנה נויפלד: פה, לצורך העניין, זה לעניין הרחבת המערך.

דנה נויפלד: לפני שעתיים דנו לגבי העברה לחדשות המקומיות.

דנה נויפלד: זה בא על חשבון דברים אחרים.

דנה נויפלד: בשביל שכל אחד יוכל לקלוט את השידורים האלה יש מקום להרחבת המערך.

דנה נויפלד: זה שזה נעשה מתקציב המדינה זה דבר מבורך.

חיים סלוצקי: תנו לרופאים.

חיים סלוצקי: יש נחיצות נורא גדולה לרופאים בבתי חולים.

חיים סלוצקי: את לא חושבת שזה יותר חשוב?

כרמל שאמה-הכהן: סלוצקי, יש להם הרבה כסף.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא על חשבון זה.

כרמל שאמה-הכהן: רק צריך לשחרר.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 5?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד- 2 נגד – 1 אושר

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה שיירשם שחברת כנסת אחת דאגה לכספי הציבור.

נגה רובינשטיין: אנחנו מדברים רק על הדיווחים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את יודעת כמה יעלו הדיווחים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מכירה את זה.

אתי בנדלר: ביקשתי לא להצביע על ההגדרה של מנהל הגורם המפעיל.

אתי בנדלר: אני חושבת שעכשיו, משאושרו סעיפים 3 ו-5, כאשר סעיף 5 מטיל תפקיד על מנהל הגורם המפעיל, יש צורך לחזור להגדרה.

אתי בנדלר: ככל שהגורם המפעיל יהיה תאגיד שהוקם בחוק – יכולה להיות מוקמת חברה ממשלתית חדשה לצורך העניין הזה – אני עדיין לא יודעת מי יהיה המנהל שעליו מוטלת החובה, האם יו"ר דירקטוריון או מנכ"ל.

אתי בנדלר: בכל מקרה אין טעם להשאיר את ההגדרה.

נגה רובינשטיין: ככל שיהיה מדובר בחברה ממשלתית או בתאגיד ציבורי זה יהיה מנהל אותו גוף.

אתי בנדלר: אז תכתבי מנהל אותו גוף.

דנה נויפלד: הבעיה היא שלפעמים, כשזה יחידת סמך ממשלתית, אין.

דנה נויפלד: .

נגה רובינשטיין: אז בואי נתייחס רק לפסקאות 2 ו-3.

כרמל שאמה-הכהן: תכינו נוסח.

דוד בן-בסט: המדינה הבטיחה לבית המשפט הגבוה לצדק שב-2013 התמלוגים ירדו ל-0.

נגה רובינשטיין: ביחס למי?

דוד בן-בסט: ביחס לכבלים, ללווין ולחברות אחרות.

נגה רובינשטיין: המימון הזה לא קשור.

דוד בן-בסט: ברגע שהתמלוגים ירדו ל-0, ממילא המימון יגיע כולו מתקציב המדינה.

דוד בן-בסט: לא יהיה תקציב שממנו ניתן יהיה לגזור את אותן עלויות.

עופר מרגלית: התמלוגים הצפויים בשנתיים הקרובות אמורים לכסות את זה.

דוד בן-בסט: אתה טועה, כי בשנה הבאה זה על 2.5, אחרי זה 1, ואחרי זה זה יורד ל-0.

עופר מרגלית: בדקנו את הנושא הזה.

טל רוזנפלד: פרק ד': הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות 6.

טל רוזנפלד: הפצת שידורי טלוויזיה באמצעות תחנות שידור ספרתיות (א) הגורם המפעיל יפיץ באמצעות תחנות השידור הספרתיות את שידורי הטלוויזיה של הגופים המפורטים בפסקאות שלהלן, במסגרת ערוצי טלוויזיה כמפורט באותן פסקאות.

טל רוזנפלד: .

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד 6(א) רישה?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר

טל רוזנפלד: בעלי זיכיונות לשידורי טלוויזיה בערוץ 2- במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה, ובעל הזיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה; זה כמו המצב היום, שרשת וקשת משודרים במסגרת ערוץ 1 במערך וערוץ 10 משודר בערוץ נוסף.

מנשה סמירה: מדובר בערוץ 2 ובערוץ 10.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 6(א)(1)?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר

טל רוזנפלד: 6(א)(2) בעלי רישיונות לשידורי טלוויזיה – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה, לכל בעל רישיון;

כרמל שאמה-הכהן: למי הכוונה?

נגה רובינשטיין: בעלי הרישיונות מכוח חוק הרשות השנייה.

מנשה סמירה: מבקשי הרישיונות החדשים.

כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר

טל רוזנפלד: 6(א)(3) הכנסת, לגבי שידורי ערוץ הכנסת – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה; מי בעד?

טל רוזנפלד: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר

טל רוזנפלד: 6(א)(4) רשות שידור – במסגרת שני ערוצי טלוויזיה בטכנולוגיית חדשות רגילה (בפסקה זו – הערוצים העיקריים); שידרה רשות השידור ערוץ נוסף על הערוצים העיקריים, באמצעות טכנולוגיית חדות גבוהה (בפסקה זו – הערוץ הנוסף), יפיץ הגורם המפעיל גם את שידורי הערוץ הנוסף, אם ביקשה זאת רשות שידור, באמצעות טכנולוגיית חדות גבוהה, ובבלד שאם מצאו השר הממונה על ביצוע חוק הרשות השידור ושר האוצר כי שידורי הערוץ הנוסף אינם ניתנים לצפייה על ידי מרבית משקי הבית שברשותם ציוד לקליטת שידורי טלוויזיה בשיטה הספרתית, ישודרו שידורי הערוץ הנוסף במקביל גם באחד מהערוצים העיקריים, לתקופה שיורה עליה השר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור; כבר היום יש במערך שני ערוצים של רשות השידור.

כרמל שאמה-הכהן: איזה ערוצים אלה?

טל רוזנפלד: 11 ו-33.

טל רוזנפלד: עכשיו הם יוכלו לבקש שיהיה ערוץ נוסף של רשות השידור בטכנולוגיית HD.

כרמל שאמה-הכהן: מה המשמעות של לא נקלט?

טל רוזנפלד: מי שיש לו ממיר דיגיטלי אבל אין לו טלוויזיה שיכולה לקלוט HD.

כרמל שאמה-הכהן: ואז מה הפתרון?

טל רוזנפלד: שר האוצר והשר הממונה על חוק רשות השידור יוכלו להורות לרשות השידור לשדר במקביל לשידורים ב-HD באחד מערוצי ה-SD, זאת אומרת בערוץ 1 או בערוץ 33.

טל רוזנפלד: זה לתקופה שיורה עליה השר הממונה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המכשיר שמשדר את ה-HD הוא אותו מכשיר, או שצריך לעשות שדרוג?

דנה נויפלד: במידה שרשות השידור תרצה לשדר ערוץ נוסף בטכנולוגיית HD.

דנה נויפלד: .

אתי בנדלר: זאת אומרת שהשידורים שלו יהיו שונים מאלה המשודרים בערוצים 11 או 33.

דנה נויפלד: לרוב האנשים שקנו את עידן פלוס אין בכלל טלוויזיית HD.

דנה נויפלד: כרגע לא בהכרח יש להם טלוויזיית HD.

דנה נויפלד: אם יהיה מצב שבו רשות השידור תרצה לשדר שידורים בערוץ נוסף שכולל HD, התנאי לזה יהיה שרוב הציבור בישראל יוכל לקלוט את שידורי ה-HD ולראות אותם בטלוויזיה שלו.

דנה נויפלד: במידה ולא, אז הערוץ הזה יוכל להיות רק במקביל לשידורים שקיימים בערוצים האחרים.

דנה נויפלד: זה על מנת לוודא שלא יהיה מצב שבו רשות השידור תשדר שידורים שרוב הציבור לא יוכל לקלוט אותם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אותו ערוץ?

דנה נויפלד: זה יכול להיות ערוץ אחר רק אם לרוב הציבור בישראל יש..

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש משהו חדש שלא ידענו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רשות השידור הולכת להקים עוד ערוץ?

רוברט טיבייב: מה זה רוב הציבור?

אתי בנדלר: ועדת הכלכלה דנה בזמנו בהצעת חוק רשות השידור.

אתי בנדלר: בפירוש לא דובר על הקמת ערוץ נוסף.

אתי בנדלר: מה שדובר עליו זה שאחד הערוצים הנוכחיים ישדר במתכונת של HD.

דנה נויפלד: זה לא נדון במסגרת חוק רשות השידור.

אתי בנדלר: דובר על זה.

אתי בנדלר: זה לא נקבע בחוק עצמו, אבל השאלות נשאלו והתשובות ניתנו.

דנה נויפלד: כרגע יש 2 ערוצים.

דנה נויפלד: אנחנו מסתכלים על חוק עתידי שנועד לכמה שנים.

דנה נויפלד: אם בעוד מספר שנים רשות השידור תרצה לשדר ערוץ נוסף במסגרת שידורי ה-HD שלה, היא לא תוכל לשדר שידורים במסגרת עידן פלוס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את אומרת שיכול להיות שרשות השידור הולכת לשדר עוד ערוץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה חדש.

מנשה סמירה: היא לא עושה את זה במסגרת עידן פלוס.

מנשה סמירה: היא עושה את זה בהוט וביס.

אתי בנדלר: נניח שערוץ 11 משודר גם בטכנולוגית HD.

אתי בנדלר: מדוע לא לאפשר את השידור של הערוץ ..?

דנה נויפלד: זה לא מונע.

דנה נויפלד: כל מה שזה עושה זה קובע תנאי נוסף.

דנה נויפלד: אם במסגרת הזאת רשות השידור רוצה, היא יכולה לשדר במקביל כמו שהיא עשתה בעבר במסגרת השידורים של הכבלים והלוויין.

דנה נויפלד: אם היא תרצה לשדר שידורים של ערוץ נוסף במסגרת ערוצי HD.

דנה נויפלד: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לעשירים ולעניים.

דנה נויפלד: בדיוק הפוך.

נגה רובינשטיין: אפשר שיהיה ערוץ HD שמשדר בדיוק כמו שערוץ SD משדר.

מירן בן ברוך: קוראים לזה ערוץ מראה.

רוברט טיבייב: מה זה רוב הציבור?

כרמל שאמה-הכהן: רוב זה יותר מחצי.

דנה נויפלד: הסיבה או אחת הסיבות המרכזיות לזה שנוצרה הפרדה כזאת היא בגלל שיש שידורים שמשודרים רק ב-HD, אי אפשר לשדר אותם במקביל.

דנה נויפלד: תהיה אפשרות לשדר את אותם שידורים שמשודרים בערוץ המקביל במידה ומדובר בערוץ מראה או ערוץ שמשודר כנגזרת טכנולוגית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם כדי שאני אראה בערוץ 1 HD אני צריכה מכשיר אחר, משדר אחר?

דנה נויפלד: צריך טלוויזיה שמותאמת לזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא טלוויזיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כרגע יש לי DTT.

דנה נויפלד: כרגע לא משדרים HD.

דנה נויפלד: כשישדרו HD את תצטרכי שיהיה לך מכשיר שיקלוט את עידן פלוס וטלוויזיה שאפשר יהיה לראות בה שידורי HD.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני צריכה להחליף טלוויזיה.

ניצן חן: בהנחה שאת כצרכנית רוצה לראות את רשות השידור בטכנולוגיית HD , הטלוויזיה שלך היא ברזולוציות של HD , וקנית את הממיר שאפשר לקבל ממנו HD, או אז תוכלי לראות את רשות השידור בטכנולוגיית HD.

ניצן חן: מה לא ברור פה?

ניצן חן: מה זה העניין של עניים נגד עשירים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מה שהם מדברים.

דנה נויפלד: כל הרעיון כאן הוא שדברי החקיקה לא יגבילו את האפשרות לשדר אחר כך בערוץ הנוסף הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה צריך להיות ערוץ נוסף?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה חדש לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם כל פעם באים עם משהו חדש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם לא רוצים להגיד שהולך להיות עוד ערוץ של רשות השידור.

יורם מוקדי: אם מישהו רוצה לשדר מחר ברפורמת ה-DTT זה חלק מהצעת החוק.

יורם מוקדי: מרוב שחושבים שני צעדים קדימה, מאפשרים פה הקמת ערוץ שלישי.

כרמל שאמה-הכהן: תסביר לי איך.

יורם מוקדי: ברגע שאומרים שרשות השידור תוכל לשדר ערוץ HD שהוא לא סימולטני, הוא לא מראה לערוץ הראשון, זה אומר ערוץ שלישי.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר להוסיף את המילים "ובלבד שלא יהיה ערוץ שלישי".

נגה רובינשטיין: ערוץ מראה.

יעקב שמש: הכוונה היא לא בערוץ מראה.

יעקב שמש: נניח שהאתיופים רוצים ערוץ טלוויזיה ורשות השידור יכולה באמצעות המשאבים הקיימים שלה לשדר שעתיים ערוץ אתיופי במערך ה-DTT.

יעקב שמש: .

רוברט טיבייב: זה ערוץ שלישי.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אתם צריכים להגיד דבר ברור.

כרמל שאמה-הכהן: אם אתם רוצים אפשרות של ערוץ שלישי, תגידו ונחליט.

כרמל שאמה-הכהן: אם אתם אומרים שאין לכם כוונה שיהיה ערוץ שלישי, אנחנו נחריג אפשרות של ערוץ שלישי.

עופר מרגלית: הכוונה היא במה שאמרת במשפט הראשון.

עופר מרגלית: אפשר יהיה לשדר שידורים לא מקבילים לערוצים הנוספים.

מיכל רפאלי כדורי: זה מה שעלה בצוות?

קריאה: קובי, מה שאתה אומר זה שישדרו כל הזמן בערוץ 1, כאשר רק בשעתיים האלה שיתנו לאתיופים יעלו ל-HD.

קריאה: זה מה שיוצא מזה.

קריאה: אחרת אני לא מבין את היגיון.

כרמל שאמה-הכהן: מאחר ונראה לי שאין פה רוב להקמת ערוץ שלישי במסגרת רשות השידור, אנחנו נוכל לאשר את הסעיף בלי החלק שמדבר על האפשרות הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: אם תרצו, אנחנו נשאיר את זה להמשך הדיונים.

כרמל שאמה-הכהן: מי שירצה לשכנע אותנו שצריך ערוץ שלישי לרשות שידור.

כרמל שאמה-הכהן: .

מירן בן-ברוך: זה לא ערוץ שלישי, זה ערוץ קיים.

כרמל שאמה-הכהן: אופציה לרשות.

כרמל שאמה-הכהן: אם זה לא ערוץ שלישי, אז בואו נגיד שאין אופציה לערוץ שלישי.

מירן בן-ברוך: רשות השידור היא ערוץ ציבורי.

מירן בן-ברוך: הרעיון הוא לתת לציבור טכנולוגיה מתקדמת יותר.

נגה רובינשטיין: אז שיהיה ערוץ מראה.

מאיר אסרף: מה זה רוב הציבור?

מאיר אסרף: האם רוב הציבור הוא במרכז?

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר לכם ששאלתי את השאלה ואמרתי שוועדת הכלכלה דנה ברשות השידור.

אתי בנדלר: שאלנו כמה ערוצי טלוויזיה מתכוונים שיהיו לרשות השידור.

אתי בנדלר: נאמר לנו מפורשות אך ורק שניים, שזה ערוץ 11 וערוץ 33.

אתי בנדלר: יכול שאחד משני הערוצים האלה ישודר גם בטכנולוגית HD, אבל התכנים שלו יהיו אותם תכנים כפי שהוזכר כאן ערוץ מראה.

מירן בן-ברוך: אבל מה זה ערוץ מראה?

מירן בן-ברוך: ערוץ מראה זה as is.

אתי בנדלר: As is בטכנולוגיה אחרת.

אתי בנדלר: מה שמוצע כאן זה משהו מעבר לזה.

מיכל רפאלי כדורי: במקצוע שלנו קוראים לזה סימול טס.

קריאה: זה לא ערוץ שלישי.

קריאה: לא יהיה ערוץ שלישי.

מנשה סמירה: אני מבקש לציין מה היה ואיך זה התפתח.

מנשה סמירה: זאת דוגמה לכך שעם האוכל בא התיאבון.

מנשה סמירה: בוועדה נאמר ובהמלצה הרעיון היה לשמר שאחד מערוצי ה-HD לכשיקום - אני מזכיר שזה לא מחר בבוקר – זה המרבב השלישי.

מנשה סמירה: לכשיקומו ערוצי ה-HD יישמר HD אחד עבור רשות השידור בגלל היותה הרשות הציבורית.

מנשה סמירה: זה בסדר גמור.

מנשה סמירה: זה יישמר עבורה.

מנשה סמירה: בוועדה לא נדונה הסוגיה אם זה יהיה מראה או ערוץ שלישי.

מנשה סמירה: בהליך כתיבת החוק עם האוכל בא התיאבון, לכן כבר היה מדובר על ערוץ שלישי.

מנשה סמירה: לא זאת הייתה הכוונה המקורית.

מנשה סמירה: אני חושב שגם רשות השידור לא עמדה בכך בשעתו.

מנשה סמירה: עו"ד בנדלר, השאלה שלך במקומה.

מנשה סמירה: כל מה שרשות השידור רצתה, לפחות דאז, זה לשמר זה את אופציית ה-HD.

מנשה סמירה: לכשיקום מערך ה-HD יהיו 4,5.

מנשה סמירה: לא יקרה מצב שלא יישאר להם ערוץ.

מנשה סמירה: הם יהיו אפילו בעדיפות ראשונה כערוץ ציבורי של מדינת ישראל.

מנשה סמירה: כרגע הצעת החוק הלכה קדימה, היא לא מדברת על מראה, אבל בהחלט במקור.

מנשה סמירה: .

אתי בנדלר: זאת אומרת שמה שצריך, אם יורשה לי לקרוא את זה בעצם, זה רשות השידור - במסגרת שני ערוצי טלוויזיה בטכנולוגיית חדות רגילה (בפסקה זו – הערוצים העיקריים); שידרה את אחד הערוצים העיקריים באמצעות.

אתי בנדלר: .

קריאה: או את שניהם יחד.

אתי בנדלר: את אחד משני הערוצים העיקריים באמצעות טכנולוגיה חדה.

אתי בנדלר: .

דנה נויפלד: אפשר להציע הצעה אחרת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך את מביאה את הערוץ השלישי בדרך אחרת?

אתי בנדלר: אז אין משמעות לכל המגבלה.

אתי בנדלר: .

מנשה סמירה: אתי, אבל לציין לכשיקום המרבב.

מנשה סמירה: זה לא שמחר בבוקר.

מנשה סמירה: .

נגה רובינשטיין: לא.

נגה רובינשטיין: אנחנו לא נכנסים לזה.

מנשה סמירה: לא שלא נכנסים לזה.

נגה רובינשטיין: זה לא חלק מהחוק.

נגה רובינשטיין: יש בהמשך התייחסות למרבב השלישי.

מנשה סמירה: אבל לא שרשות השידור ירצו מחר בבוקר.

דנה נויפלד: הם לא יכולים לפי החוק.

לאה ורון: אני מציעה לאפשר את הפסקה הזאת, ולאפשר להם..

אתי בנדלר: ולמחוק את כל..

דנה נויפלד: אפשר להציע הצעה אחרת?

רוברט טיבייב: בוא נקריא את ההצעה.

רוברט טיבייב: .

אתי בנדלר: אני אקרא שוב את השינוי.

אתי בנדלר: רשות השידור - במסגרת שני ערוצי טלוויזיה בטכנולוגיית חדות רגילה (בפסקה זו – הערוצים העיקריים; שידרה רשות השידור את אחד משני הערוצים העיקריים, באמצעות טכנולוגיית חדות גבוהה (בפסקה זו – הערוץ הנוסף), יפיץ הגורם המפעיל גם את שידורי הערוץ הנוסף, אם ביקשה את רשות השידור, באמצעות טכנולוגיית חדות גבוהה.

דנה נויפלד: אפשר לנסות לשכנע במשהו קצת שונה?

דנה נויפלד: השאלה כמה ערוצים משדרת רשות השידור לא נידונה במסגרת החוק עצמו.

דנה נויפלד: יש לה אפשרות גם היום להתרחב באופן תיאורטי.

דנה נויפלד: הרעיון היה במצב שבו רוצים לתת לה לאפשר לשדר כדורגל ב- HD בלילה, כשבערוץ אחר משדרים חדשות באותו זמן.

דנה נויפלד: לא לפגוע אם היא רכשה את זכויות השידור של הכדורגל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין לה זכות לעשות איפה ואיפה בין הציבור שיש לו כסף לראות כדורגל ב-HD ובין ציבור שאין לו כסף לראות כדורגל ב-HD.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השתגעתם?

דנה נויפלד: זה בדיוק הפוך ממה שאמרת, גברתי.

דנה נויפלד: אם אני יכולה להסביר שוב, יש פה שני דברים.

דנה נויפלד: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא בדיוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תנסו להסביר לי או להגיד לי שאני לא מבינה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הבנתי מאוד מהר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבנתי טוב מאוד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מדברים על ערוץ נוסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא יכול להיות מצב שרשות השידור, שהיא רשות שאמורה להיות ציבורית לציבור שאין לו כסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך שתהיה את האופציה לאלה שירצו לראות באותה שעה לא חדשות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .

דנה נויפלד: בשביל זה יש את התנאי הנוסף בהמשך הסעיף.

דנה נויפלד: בשביל זה יש הגבלה שאומרת שאם רוב הציבור אין לו את המכשיר, או אז..

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את תעשי משאל עם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך תדעי שזה רוב הציבור?

מאיר אסף: הם יקימו משדר אחד בתל-אביב.

מאיר אסף: אז כל הפריפריה נשארת בלי HD.

מיכל רפאלי כדורי: מה התפקיד המקורי של רשות השידור?

קריאה: לשדר ספורט בלילה ב-HD..

דנה נויפלד: נתתי דוגמה את האירוויזיון, מיכל.

מיכל רפאלי כדורי: את הכסף שלה שתשקיע בשיפור ה-SD שלה שנראה כמו מ-1980.

דבורה קמחי: ובהפקת תכניות מקור וסוגה עלית.

מיכל רפאלי כדורי: תסתכלו על ה-SD שלה.

מיכל רפאלי כדורי: כבר אין קלטות כאלו.

רוברט טיבייב: אם תסבירו לנו מה זה רוב הציבור, אז יכול להיות שאנחנו נתמוך.

רוברט טיבייב: מה זה ההגדרה של רוב הציבור?

דבורה קמחי: HD כשאין דרמה.

חיים סלוצקי: כל הקהל בערוץ 1 זה כמו ערוץ נישה.

חיים סלוצקי: איזה רוב?

חיים סלוצקי: כל הקהל יחד בכל הערוצים שלהם זה ערוץ נישה.

מיכל רפאלי כדורי: יחליפו את המצלמות שלהם כך שאפשר יהיה לראות אותם בערוץ המרכזי שלהם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הייתם באים ואומרים שרשות השידור תקים טלוויזיה אל-ג'זירה, טלוויזיה יהודית בינלאומית שרוצה לשדר מחוץ לרשות השידור, מילא, היינו חושבים שצריך לתת עוד ערוץ ב-HD.

קריאה: לא מילא.

קריאה: למה מילא?

נגה רובינשטיין: זה יהיה ערוץ 33.

נגה רובינשטיין: יש החלטת ממשלה.

מאיר אסף: כתוביות בעברית, כן?

אפי משעל: יש פה פספוס של הנקודה של ערוץ ה-HD.

אפי משעל: הממירים במערך עידן פלוס הם ממירים שקולטים HD.

אפי משעל: ברגע שתחליטו שרשות השידור לא תשדר ערוץ HD , תמנעו מהציבור לראות שידורי HD, הם ימשיכו לראות את זה בהוט וביס בלבד.

אתי בנדלר: הוויכוח הוא לא על עצם הצפייה של ערוץ HD, אלא אם ערוץ HD יהיה ערוץ מראה לאחד משני הערוצים הקיימים שמשדרים בטכנולוגיה רגילה, או שיהיה ערוץ שלישי.

אפי משעל: אני קורא עברית.

אפי משעל: בסוף סעיף 6 כתוב שישודרו שידורי הערוץ הנוסף במקביל.

אפי משעל: זה אומר שזה ערוץ מראה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה צריך לקרוא לו נוסף?

מאיר אסרף: שמענו את ההצעה של היועצת המשפטית של הוועדה, שמדברת על הורדת הסיפה בנוגע למרבית משקי הבית.

מאיר אסרף: מרבית משקי הבית זה משהו מאוד בעייתי, מהסיבה הפשוטה שאם אתה מקים משדר אחד בתל-אביב, כיסית את מרבית משקי הבית.

מאיר אסרף: כאן הוועדה הנכבדה הקימה ועדת משנה שעוסקת בפריפריה, שמקדמת את הפריפריה.

קריאה: זה לא קשור.

עופר מרגלית: הקמת המרבב השלישי ב-HD תהיה לכל הארץ.

עופר מרגלית: זה לא רלוונטי לדבר הזה.

מאיר אסף: אם היא תהיה לכל הארץ אתה לא צריך את המבחן של.

מאיר אסף: .

נגה רובינשטיין: השאלה אם ניתן יהיה לקלוט שידורי HD בכל הארץ.

דנה נויפלד: המבחן הוא לא השידור, אלא מי שיכול לקלוט בבית.

דנה נויפלד: צריך טלוויזיה.

דנה נויפלד: זה לא קשור.

מאיר אסרף: זה בדיוק מה שאני מתכוון.

מאיר אסרף: האם התשתית מוכנה ל-HD לכל הארץ?

קריאה: זה מה שיהיה.

מאיר אסרף: זה אומר שצריך להתאים את זה לפריפריה, אחר כך למרכז.

קריאה: לא.

קריאה: זה מבחינת ציוד קצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגידי, נגה, מרבית הציבור בערוץ 1 יכול להיות 300,400 צופים?

כרמל שאמה-הכהן: יש הצעות סופיות?

אתי בנדלר: יש אחת משתי אפשרויות, להבנתי.

אתי בנדלר: האפשרות האחת היא להשאיר את זה כפי שמוצע על ידי הממשלה, ובלבד שהקמת ערוץ נוסף שלישי שתכניו שונים משני הערוצים הקיימים תיעשה בחוק או על פי אישור פרלמנטרי.

אתי בנדלר: אל תעשי ככה, נגה, הנושא הזה הוא נושא עקרוני שדובר עליו במסגרת הדיונים, הוא לא נכלל בהצעת חוק רשות השידור, במסגרת התיקון לחוק רשות השידור.

אתי בנדלר: אל תשכחי שהקמת ערוץ נוסף ממומנת מכספי האגרה.

נגה רובינשטיין: אתי, אני דווקא איתך בהצעה הראשונה.

נגה רובינשטיין: ההצעה הראשונה שהצעת קודם.

נגה רובינשטיין: .

אתי בנדלר: היושב-ראש שאל אותי מה הן האפשרויות.

אתי בנדלר: אני מנסה להסביר מדוע ההצעה הזאת בכלל עולה.

אתי בנדלר: האפשרות להקמת ערוץ שלישי, בין אם הוא יהיה ערוץ HD בלבד או ערוץ שלישי שתכניו שונים משני הערוצים האחרים, כרוכה בעלויות רבות.

אתי בנדלר: כולנו יודעים שרשות השידור נמצאת בגירעונות כספיים מאוד מאוד גדולים.

אתי בנדלר: על הפרק השאלה האם להפחית את האגרה או להקפיא את גובה האגרה, לכן לא ניתן להשאיר את השאלה של הקמת ערוץ שלישי, להבנתנו, להחלטתה של רשות השידור בלבד ולהתייחס לזה בצורה אגבית כזאת בחוק הזה.

אתי בנדלר: אחת משתיים: או שהסעיף הזה יתייחס לערוץ HD שהוא ערוץ מראה לאחד משני הערוצים הקיימים, או שככל שמדובר בערוץ HD חדש, הקמתו תהיה טעונה אישור פרלמנטרי.

דנה נויפלד: אפשר להציע הצעה שלישית?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

דנה נויפלד: הצעה שלישית שלא קשורה לאישור פרלמנטרי.

דנה נויפלד: .

דנה נויפלד: אגב, אם להזכיר..

רוברט טיבייב: אנחנו מראש מתנגדים.

דנה נויפלד: אני אזכיר את חוק רשות השידור שנוסחו המתוקן התבקש להגיע למליאה לשנייה ושלישית.

דנה נויפלד: שם ההרחבה של מספר הערוצים או הרשתות לא טעונה אישור של הכנסת.

אתי בנדלר: זה יתוקן.

דנה נויפלד: או שלא.

דנה נויפלד: לא הייתה כוונה לשדר ערוץ נפרד לגמרי.

דנה נויפלד: גם לא הייתה כוונה לחייב ערוץ מראה.

דנה נויפלד: השאלה אם אפשר לעשות משהו ביניים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא.

דנה נויפלד: ערוץ שבעיקרו הוא ערוץ מראה, אבל יכולים להיות גם שידורים נפרדים.

דנה נויפלד: אחד מסוגי השידורים שרואים אותם ב-HD זה שידורי טבע.

דנה נויפלד: אם נרכשים זכויות לשידורים של הנשיונל ג'אוגרפיק, שהם מיוחדים בשידורי HD, אין שום טעם לשדר אותם בערוץ רגיל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

דנה נויפלד: בגלל שאין את האיכויות.

נגה רובינשטיין: למה שזה לא יהיה גורם פרטי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה יש אנשים שיראו את זה ויהיו אנשים שלא?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת, קשה לי לקבל את זה.

דנה נויפלד: זה לא יכול להיות עד שלרוב.

דנה נויפלד: .

כרמל שאמה-הכהן: נגמר הדיון בסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: נעבור לדיון הבא.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מצביע עליו.

לאה ורון: שאולי דנה תעביר את הנוסח.

אתי בנדלר: תעבירי הצעת נוסח, אוקיי?

כרמל שאמה-הכהן: תעבירו הצעות נוסח.

כרמל שאמה-הכהן: רשות השידור יכולים להעביר נימוקים למה הם צריכים את הנוסח הזה.

טל רוזנפלד: (5) משדר ערוץ ייעודי, אם ביקש זאת – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה, ואולם אם עלה מספר משדרי הערוצים הייעודיים ששידוריהם מופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות, על חמישה, יופצו שידוריו של משדר ערוץ ייעודי נוסף בכפוף לקיבולת הפנויה להפצת שידורים כאמור;

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה הערוץ הנוסף?

טל רוזנפלד: עוד לא הגענו לערוץ הנוסף.

נגה רובינשטיין: אנחנו במשדר ערוץ ייעודי כרגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל יש 5 ייעודיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה השישי?

נגה רובינשטיין: נכון.

טל רוזנפלד: אם יהיה עוד משדר ערוץ ייעודי.

טל רוזנפלד: .

נגה רובינשטיין: כרגע יש החלטת ממשלה שמתייחסת ל-5 ערוצים ייעודיים.

נגה רובינשטיין: יכולה להיות החלטה נוספת שנוקבת בשניים, בשלושה או בחמישה נוספים.

נגה רובינשטיין: כשמדובר ב-5 האלה זה הרישה של הסעיף.

נגה רובינשטיין: המקום שלהם מובטח.

כרמל שאמה-הכהן: מי אלה ה-5?

קריאה: הערוץ הערבי, הערוץ הרוסי, מוסיקה ישראלית.

קריאה: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי ה-5 הנוספים?

נגה רובינשטיין: אין כרגע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סתם פתוח אתם משאירים?

נגה רובינשטיין: לא פתוח.

נגה רובינשטיין: זה לא סתם פתוח.

נגה רובינשטיין: חוק התקשורת מסדיר אפשרות של 8 ערוצים ייעודים להיות משודרים.

נגה רובינשטיין: כרגע יש החלטת ממשלה רק לגבי 5.

נגה רובינשטיין: על-מנת ליצור ודאות.

נגה רובינשטיין: .

לאה ורון: את יכולה להגיד מי הם אותם 5?

טל רוזנפלד: הערוץ הערבי, הערוץ הרוסי, ערוץ מוסיקה, ערוץ מורשת וערוץ חדשות.

נגה רובינשטיין: על מנת לתחום את המקום הבטוח לאותם ערוצים אנחנו נוקבים במספר של 5 ערוצים, לא מעבר לזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל את אומרת עוד אחד.

נגה רובינשטיין: נכון.

נגה רובינשטיין: ככל שיהיו ערוצים נוספים, אם יהיה מקום הם יוכלו לעלות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לכם איזה שהוא כיוון?

נגה רובינשטיין: זאת תהיה החלטת ממשלה.

נגה רובינשטיין: כרגע אין על הפרק ערוצים נוספים שעומדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה?

קריאה: ערוץ ייעודי בא לתת מענה לאיזה שהוא כשל שוק, כמו הערוץ הרוסי לדוברי השפה הרוסית, הערוץ הערבי, ערוץ מורשת ישראל וכדומה.

קריאה: אם הממשלה תחליט שיש איזה שהוא כשל שוק באיזה שהוא מגזר או דבר אחר יכול להית שיהיה ערוץ ייעודי.

קריאה: זה לא סתם ערוץ.

קריאה: תארי לך שרוצים לעשות ערוץ ייעודי אתיופי.

רוברט טיבייב: לא הערוץ הרוסי, אולי ערוץ 9.

רוברט טיבייב: זה יותר נכון.

אתי בנדלר: הערוץ הייעודי בשפה הרוסית.

קריאה: תארי לך שירצו להקים ערוץ ייעודי אתיופי.

קריאה: זאת אפשרות פה בסעיף הזה להעלות את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרי אתם לא באים סתם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם אף פעם לא באים..

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עבר לכם בראש אני רוצה לדעת.

נגה רובינשטיין: את מעריכה אותנו יתר על המידה.

נגה רובינשטיין: באנו סתם ככה.

רוברט טיבייב: אין דבר כזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאתם חושבים שגם אנחנו באים סתם ככה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא באים סתם ככה.

נגה רובינשטיין: את זה אנחנו יודעים.

ירמי קדושי: אני חושב שהסעיף הזה חשוב להרחבת הערוצים הייעודים מאחר ויש הרבה אנשים בחברה הישראלית שלא היו מיוצגים בתקשורת הישראלית בכלל.

ירמי קדושי: אותו ערוץ ייעודי, שהיום נקרא מוסיקה 24, נשלט על ידי קשת.

ירמי קדושי: זה דבר שלא כל כך עושה טוב לשוק ולהרבה אמנים בארץ.

ירמי קדושי: אני חושב שצריך לתת יותר אפשרויות שייכנסו עוד ערוצים ייעודיים שפונים לאנשים.

ירמי קדושי: אפילו תחרות שתהיה שם יותר, במיוחד בשוק המוסיקה שאין שם בכלל תחרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערוץ 24 זה כבר לא?

ירמי קדושי: הוא לא פונה להרבה אמנים ויוצרים שנמצאים היום בחרפת רעב.

ירמי קדושי: זה בגלל שאותם אמנים לא נמצאים שם.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 6(א)(5)?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר

טל רוזנפלד: (6) הטלוויזיה הלימודית, אם ביקשה זאת – במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד בטכנולוגיית חדות רגילה, ובלבד ששר החינוך מסר לשר, במועד הגשת הבקשה כאמור ובכל שנה לאחר מכן, הודעה שלפיה נוכח כי 51% לפחות משידורי הטלוויזיה הלימודית, או שיעור גבוה יותר שקבע שר החינוך לפי סעיף 14, הם בנושאים לימודיים או חינוכיים המכוונים לילדים או לנוער בהתאם לתקנות שקבע לפי הסעיף האמור; נגיע אחר כך לסעיף 14 שעוסק בטלוויזיה הלימודית.

טל רוזנפלד: הוא נותן לשר החינוך סמכות לקבוע תקנות שבאמת מבטיחות שהשידורים של הטלוויזיה הלימודית הם בנושאים לימודיים וחינוכיים שמיועדים לילדים או לנוער.

טל רוזנפלד: הסעיף הזה אומר שהטלוויזיה הלימודית תוכל לשדר באמצעות המערך במסגרת ערוץ טלוויזיה אחד, רק שתנאי לזה זה ששר החינוך ימסור גם במועד הראשוני וגם בכל שנה אחר כך הודעה לשר התקשורת בה הוא אומר שהיא עומדת בתנאי שהוא קבע לפי התקנות, וש-51% לפחות מהשידורים שלה, או אחוז גבוה יותר שהוא קבע בתקנות האלו, הם שידורים כאלה שמיועדים לילדים ולנוער.

קריאה: אפשר לשאול למה זה ירד מ-90%.

טל רוזנפלד: אפשר לפנות לטלוויזיה הלימודית שתסביר.

דלית שטאובר: שר החינוך מסכים לתנאי הזה.

דלית שטאובר: זה יהיה באישור משרד התקשורת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פשוט היום יש שם רק 5%.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם חשבו שאם יהיה 50% חינוכית, אז זה כבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .

קריאה: זה לא מדויק.

קריאה: אני לא מבינה למה אני מופנית אליה עכשיו.

קריאה: אני שואלת איך ירד מ-90%.

קריאה: היה 90% וירד ל..

דלית שטאובר: היה רוב מוחלט.

דלית שטאובר: רוב מוחלט בלשון החוק זה 51%.

אילאיל לבנת: בהחלטת ממשלה 90% מהתכנים היו צריכים להיות.

אילאיל לבנת: .

כרמל שאמה-הכהן: אם זה 51%, מה זה 49% האחוז הנותרים?

קריאה: הרוב היה מוחלט.

דלית שטאובר: ה-51% נגזרים מ-24 שעות ביממה.

דלית שטאובר: יש שעות ביממה שמחנכים, כולל הורים, לא רוצים שילדים יצפו בהן.

דלית שטאובר: בשעות האלו יהיו שידורים בתחום של תרבות שמיועדים למבוגרים ונוער, לא לילדים.

דלית שטאובר: יש כאן היגיון בהחלטה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: בואו נגדיר גם את השעות.

דלית שטאובר: בוודאי שיוגדרו השעות.

כרמל שאמה-הכהן: איפה?

כרמל שאמה-הכהן: זה לא מוגדר.

דלית שטאובר: זה לא ברור בלשון החוק.

דלית שטאובר: ברור שיש בזה היגיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זאת טלוויזיה חינוכית, למה צריך..?

כרמל שאמה-הכהן: להגיד שאת רוצה 51%, ובלבד שבין השעות 7:00 בבוקר עד 21:00 בערב 90% מהשידור הוא חינוכי.

כרמל שאמה-הכהן: הם רוצים בלילה לשים דברים אחרים שילדים לא ישבו לראות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם טלוויזיה לימודית הייתה צריכה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .

כרמל שאמה-הכהן: הם לא רוצים שילדים ישבו ויראו.

יורם מוקדי: שישימו משהו חינוכי אחר.

קריאה: טלוויזיה חינוכית מפסיקה להיות חינוכית.

קריאה: .

קריאה: הם משדרים רק טלנובלות.

דלית שטאובר: אנחנו לא משדרים טלנובלות.

מיכאל מירו: אני רוצה רק להפנות את תשומת הלב לכך שנוסח החוק מתייחס לתכנים בנושאים לימודיים או חינוכיים המכוונים לילדים או לנוער, בעוד שהתפישה של הטלוויזיה החינוכית הייתה שיש תכנים חינוכיים שמיועדים גם לשכבות גיל אחרות.

מיכאל מירו: זה בעצם עושה את הסדר מבחינת האחוזים.

מיכאל מירו: אף אחד לא טען אף פעם שהטלוויזיה החינוכית צריכה לשדר תכנים חינוכיים אך ורק לילדים ונוער.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא נקראת טלוויזיה לימודית.

מיכאל מירו: יש עוד שכבות באוכלוסייה, שהן לא ילדים ונוער, שקיבלו מענה במסגרת הטלוויזיה החינוכית, כמו עולים, כמו אוכלוסיות של גיל שלישי.

מיכאל מירו: יש תכנים חינוכיים גם לאוכלוסיות מבוגרות.

מיכאל מירו: זה לא אומר שכל השידורים צריכים להיות מיועדים לילדים ונוער.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי עכשיו יותר קל לי לדבר כשיפה לא נמצאת שם.

כרמל שאמה-הכהן: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי אני אהבתי מאוד את העבודה שלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היו לי כמה דברים שהייתי רוצה להגיד לה, אבל היא כבר לא כאן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהיום הטלוויזיה החינוכית זאת טלוויזיה אקטואלית לכל דבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא רואה בה שום דבר חינוכי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהיא משדרת שם מהבוקר עד הלילה אקטואליה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אל תעשו לי ככה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לכם שם "עם 5", "עם 6", "עם 7", אחרי זה 10.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היא בעצם מתחרה בצורה מאוד רצינית בטלוויזיה המסחרית וברשות השידור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש לנו טלוויזיה חינוכית, למה צריך להגדיר אותה 50%?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה אומר שב-50% הנותרים אנחנו יכולים לעשות לא חינוכית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי בעיה עם ההגדרה הזאת.

דלית שטאובר: לא לא חינוכית.

דלית שטאובר: תראו, בתפקידי הקבוע אני מנהלת מחוז תל-אביב במשרד החינוך.

דלית שטאובר: אני קודם כל אשת חינוך.

דלית שטאובר: כשמדברים על חינוך שואלים למה לא מלמדים את הילדים חינוך פיננסי, חינוך נכון לצריכה של אקטואליה.

דלית שטאובר: רבותיי, גם צריכה של אקטואליה, גם צריכה של חינוך כלכלי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל את לא פונה לילדים, את פונה למבוגרים.

דלית שטאובר: לנוער.

קריאה: בגלל זה צריך לחייב אתכם לאחוזים יותר גבוהים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "רפי רשף" זה נוער?

דלית שטאובר: כן, זה נוער.

מיכאל מירו: אני חושב שיש פה בלבול.

מיכאל מירו: הטלוויזיה החינוכית בערוץ 23 משדרת משעה 6 בבוקר כל יום עד השעה 17:00 שידורים לילדים ממש.

מיכאל מירו: אולי האמירות האלו מתייחסות לתקופה אחרת, אבל לוח השידורים של הטלוויזיה החינוכית.

מיכאל מירו: .

קריאה: אז בוא נכתוב את זה.

קריאה: נכתוב שזה 100% חינוכי.

אילאיל לבנת: גם ב-10% הפנויים שיש היום הם משדרים טלנובלות שאיש לא קנה מתורכיה.

מיכאל מירו: זה לא נכון.

מיכאל מירו: האמירות פה לא מדויקות.

אילאיל לבנת: אנחנו במקרה מכירים מקרוב את התכנים שלכם.

מיכאל מירו: זה לא נכון.

מיכאל מירו: אתם לא מעודכנים.

אילאיל לבנת: אם זאת הכוונה, אז בבקשה שיירשם שבאחוזים הנותרים זה יהיה תכנים חינוכיים למבוגרים.

רוברט טיבייב: אין לי שום דבר נגד הערוץ החינוכי, אבל האם יש מי שמפקח על זה?

נגה רובינשטיין: עכשיו זאת בעצם הפעם הראשונה.

נגה רובינשטיין: הנה משהו שאנחנו עושים.

נגה רובינשטיין: הצעת החוק יוצרת סוג של הסדרה שמבטיח שלפני העלייה ל-DTT המינימום שייקבע בתקנות של תכנים שמשודרים מיידית.

נגה רובינשטיין: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה 50%?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא 90%, 99%?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת טלוויזיה חינוכית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם זה חינוכי, שיהיה חינוכי עד הסוף.

מיכאל מירו: החוק מציע לתת סמכות לשר החינוך לקבוע.

מיכאל מירו: .

קריאה: מי יהיה הגוף שיבדוק את ה-51%?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה 50%?

מיכאל מירו: זה המינימום

מיכל רפאלי כדורי: ממתי שרים בודקים תכנים?

רוברט טיבייב: אין רגולציה, אין מפקח.

רוברט טיבייב: מי יבדוק?

מיכל רפאלי כדורי: ממתי שרים בודקים תכנים במדינת ישראל?

מיכל רפאלי כדורי: יש מועצות ציבוריות בשביל תכנים.

דלית שטאובר: הוא יכתוב את התקנות כך שההגדרה תהיה של תכנים חינוכיים ותרבותיים.

קריאה: מי מפקח על ההפקה שלהם?

מיכל רפאלי כדורי: אני לא מכירה אותך, אני לא יודעת כמה שנים את בתחום, אבל במדינת ישראל - נגה מכירה את זה - תכנים מפוקחים על ידי גופים ציבוריים, לא על ידי שרים, עם כל הכבוד.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, השעה 18:00, אנחנו ננעל את הדיון הזה, נמשיך בדיון הבא.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכל מי שהשתתף בדיון.