ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 390, 2011-06-01 09:30

אמנון כהן: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה של והגנת הסביבה.

אמנון כהן: הנושא הראשון: צו הסדרת הטיפול בחופי הכינרת, שינוי תפקידי איגוד ערים כנרת, התשע"א-2011.

אמנון כהן: בבקשה.

מיכל צברי-דוד: הבקשה היא אכן של שר הפנים בהסכמת שר האוצר, וגם בהסכמת שר התחבורה על מנת שכולנו נהיה אכן מרושתים.

מיכל צברי-דוד: חוק הסדרת הטיפול בחופי הכינרת בעצם הקים את איגוד ערים כינרת, ונתן לו כל מיני סמכויות, חלקן סמכויות של רשויות מקומיות, לדוגמה, סמכויות לפי חוק רישוי עסקים, סמכויות לפי עוד חוקים אחרים שכתובים שם להסדרה בטיפול בחופים.

מיכל צברי-דוד: המטרה הייתה שסוף סוף יקום איזשהו איגוד שיסדיר את הטיפול בחופים של הכנרת.

מיכל צברי-דוד: במסגרת החוק הזה, ניתנו לאיגוד סמכות של רשות תמרור מקומית לפי פקודת התעבורה, שהמשמעות של הדברים היא שהאיגוד אכן מוסמך להציב תמרורים במקום, לקבוע את הסדרי התנועה, כי אלו הסמכויות של רשות הימור מקומי על פי תקנות התעבורה.

אמנון כהן: לעירייה יש ועדת תמרור, בשביל מה צריך להקים במיוחד איגוד לזה?

מיכל צברי-דוד: קודם כל בגלל כל הסיטואציה של חופי הכנרת, הרי החופים של הכנרת זה לא אך ורק בטבריה.

אמנון כהן: תמרור של רחוב מה קשור לכנרת?

מיכל צברי-דוד: כיום בעצם לפי הדין, יש לי בכל רשות מקומית יש לי רשות תמרור מקומית, אבל רשות מקומית זה דבר אחד, רשות תמרור מקומית היא רשות שמי שבעצם ממנה אותה ונותן לה סמכויות זה המפקח על התעבורה, זה לא משהו מכוח פקודת העיריות.

מיכל צברי-דוד: מי שבעצם מוסמך לתת לה סמכויות, להקים אותה, לבטל אותה, להורות לה, אך ורק מפקח על התעבורה, זה לא שר הפנים לדוגמה, לא חל בעניינה פקודת העיריות.

אמנון כהן: מה ההבדל בין הוועדה שהיא עירייה שהיא נותנת את השמות לרחובות ולאיגוד הזה שיש לו סמכות אחרת, למה?

אמנון כהן: בשביל מה צריך?

מיכל צברי-דוד: באיגוד ערים כנרת, מה שנוצר במצב הזה, שבעצם החופים של הכינרת הרי חלקם נמצאים בשטח השיפוט של טבריה, חלקם נמצאים בשטח השיפוט של מועצות אזוריות אחרות.

אמנון כהן: לצורך זה נתנו איגוד כמו איגוד הכבאות אזורי?

מיכל צברי-דוד: בדיוק, בגלל כל הבלגאן שנוצר, ראינו את הפסולת שהייתה, את ההשתלטות של שטחים.

אמנון כהן: בכל החופים גובים 50 שקל כניסה, לא לעירייה זה הולך, זה הולך למקום אחר, הבנתי.

אמנון כהן: הייתי שם וראיתי.

מיכל צברי-דוד: יש פה מהלך של הממשלה, מהלך מאוד מקיף שנעשה, הקימו את זה גם בחוק, והקימו בעצם איגוד שהוא חדש.

אמנון כהן: בשמחה.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לתת סמכויות, אבל אנחנו רוצים לדעת שהסמכויות הולכות למקום הנכון, זאת הנקודה.

מיכל צברי-דוד: מה שקרה, נתנו להם סמכות של רשות תמרור מקומית.

מיכל צברי-דוד: על פי הברורים שאנחנו ערכנו, אנחנו בדין ודברים עם משרד המשפטים, משרד התחבורה, עם האיגוד בתקופה מאוד ארוכה, עם משרד האוצר שבאמת ניסינו להבין האם הייתה כאן יד מכוונת, האם הייתה כאן איזושהי לאקונה שאנחנו צריכים לתקן אותה.

מיכל צברי-דוד: באמת עלה שכן הייתה כוונה לתת בזמן חקיקת החוק לאיגוד את הסמכויות של רשות מקומית וסמכויות של רשות תמרור מקומית.

מיכל צברי-דוד: בפועל נתנו להם אך ורק סמכויות של רשות תמרור מקומית.

מיכל צברי-דוד: אז הגענו למצב – איך בעצם עלינו על זה.

מיכל צברי-דוד: האיגוד אכן התחיל להציב תמרורים במקום, להסדיר את התנועה, כאן תחנה לא תחנה, פה תמרורי עצור ועוד הסדרים אחרים, שזה הסמכות שלו על פי רשות תמרור מקומית, אבל בפועל כאשר הוא בא מבקש לבצע את האכיפה, לבוא לגרור את הרכב, לתת דוחות, לממש את ההסדרים שהוא קבע, הוא פתאום גילה שאין לו סמכות מאחר והוא לא קיבל סמכות של רשות מקומית.

אמנון כהן: איך זה התגלה?

מיכל צברי-דוד: זה פשוט הגיע אליי באמצעות בקשה להתקין חוק עזר.

אמנון כהן: איך זה היה בפועל, כי הרי לא ידעו.

אמנון כהן: גררו רכב, ואז מישהו התלונן - - -

מיכל צברי-דוד: לא, הרשות הבינה שהיא צריכה להתקין חוק עזר.

מיכל צברי-דוד: בחוק הזה יש סעיף ספציפי שמדבר על כך, שהרשות איגוד ערים כינרת יהיה מוסמך להתקין חוקי עזר בנושאים שבסמכותו, אז האיגוד סבר שאכן יש לו סמכות להתקין חוקי עזר לעניין חנייה, מאחר והוא אמר, אני רשות תמרור מקומית אז יש לי את הסמכות.

מיכל צברי-דוד: אני חייבת לציין, גם אנחנו במשרדנו התלבטנו בנושא, היה לנו עוד התלבטויות בקשר לחוק העזר, אבל בהחלט התלבטנו בנושא, אז באמת אמרנו, רגע, כנראה יש בעיה.

מיכל צברי-דוד: אין להם סמכות כי הם לא רשות מקומית, הם רשות תמרור מקומית.

מיכל צברי-דוד: זה מתקשר לדיון שלנו, מהי הרשות המקומית, מכאן אני כל כך מתעקשת, אדוני יודע על מה אני מדברת.

מיכל צברי-דוד: אז הגענו למצב שאנחנו צריכים לקבל הסכמות של שרים, וליזום תיקון באמצעות צו, פעולה מאוד ארוכה, כי אם לא, הרשות יוצאת שהיא פועלת שלא כדין, במידה והיא אכן תבצע אכיפה היא פועלת שלא כדין.

מיכל צברי-דוד: כיום האיגוד לא פועל על פי חוקי עזר של חנייה, לא אישרנו לו הוא לא פועל, הוא ממתין עד אשר הכנסת תאשר את הצו הזה, במידה והיא תאשר, אז יוכל להתחיל לפעול בסמכות אכיפה.

אמנון כהן: איגוד ערים, נשמע אתכם.

תומר אדטו: כמו שאמרה עו"ד צברי, על מנת להגשים את המטרה שמאחורי החוק, חוק הסדרת הטיפול בחופי הכנרת, האיגוד צריך שיניים, אם אין לו שיניים, החוק מתרוקן למעשה מתוכן.

תומר אדטו: חסר לנו את האפשרות לפעול כרשות מקומית ולא רק כרשות תמרור, כי רשות תמרור כבודה במקומה מונח, וכבר התחלנו לפעול כרשות תמרור, אבל חסרה לנו האפשרות לפעול כרשות מקומית על מנת להגשים את מטרות החוק הזה.

תומר אדטו: בין היתר, לפי סעיף 9 לחוק, חקיקת חוקי עזר שעל זה אנחנו עובדים עם משרד הפנים, וכבר למעשה חוק העזר מוכן והוסכם על ידי כל משרדי הממשלה הדרושים.

תומר אדטו: אם לא תהיה לנו האפשרות הזאת, הרי שלמעשה יש פה איזשהו ריקון מתוכן של המטרה של החוק, שבאה להציב מצב של אחידות סביב כל החופים של הכינרת.

תומר אדטו: הרי מה יהיה אם מועצה אחת תחוקק חוק כזה לחוף שבתחומה, מועצה אחרת תחוקק חוק כזה לחוף אחר שבתחומה, למעשה לא תהיה לנו אחידות.

תומר אדטו: הרי אז יבואו כל מיני תביעות למיניהן, יגידו, רגע, למה זה גובה כך, הרי אנחנו מדברים על אותה כנרת, מלכתחילה הרי הוקם האיגוד בשביל הרצף של הדברים והאחידות של הדברים.

תומר אדטו: לכן אנחנו צריכים את התיקון הזה בחוק.

אמנון כהן: איך אתם מתמודדים עם אלה שמשתלטים וגוזלים מהאזרחים סכום, שאני חושב שזה שערורייה, צריך אכיפה, זה כמו פולשים באזור של ציבור.

אמנון כהן: הרושם הוא שהם דואגים רק עצמם ולכיסם, וגם עושים נזק לציבור שהם צריכים לשלם להם על זה שרוצים להגיע לחוף.

אמנון כהן: אנשים - עמך, רוצים להגיע ממרכז הארץ, להיות שם מספר שעות ולחזור, הם צריכים לשלם סכום גבוה מאוד בלי לקבל שום שרות, זאת אומרת, רק עצם זה שהוא נכנס למקום, ודווקא העירייה בוודאי מטפחת את המקום, מסדירה את המקום, מנקה את המקום, אבל הוא בעל הבית, הוא בא וגובה את הכסף והכול בסדר.

תומר אדטו: אחלק את התשובה לשניים.

תומר אדטו: כל מי שאנחנו מוצאים כפולשים לחופים וכאלה שאין להם הסכמים מוסדרים אל מול המועצות האזוריות או הרשויות המקומיות, או מינהל מקרקעי ישראל, אנחנו פועלים לפינוי של אותם פולשים אם זה באמצעות בתי המשפט.

תומר אדטו: אנחנו מנהלים הליכים יחד עם המינהל לפינוי אותם גורמים וכבר פינינו הרבה גורמים מתוך החופים.

אמנון כהן: אחרי שאתם מפנים אותם - - -

תומר אדטו: האיגוד תופס חזקה בחופים האלה.

אמנון כהן: איך אתם תופסים חזקה פיזית?

תומר אדטו: יש פקחים, כל יום יש סיורים, יש פקחים שנמצאים כל הזמן בשטח.

תומר אדטו: אנחנו מציבים שערים, מחסומים, שלטים, יש תקציב ממשרד האוצר, וזה מתקשר גם כן למה אנחנו צריכים את הצו, כי למעשה אחד הגורמים שאנחנו מסתמכים עליהם לתקציב האיגוד הוא גביית דמי חנייה.

תומר אדטו: בדמי החנייה שכתובים כרגע בחוק העזר הם פחותים בהרבה מאוד לעומת דמי החנייה שהיו גובות המועצות האזוריות מהבאים לחוף.

אמנון כהן: כמה דמי חנייה?

תומר אדטו: כיום זה חמישה שקלים לשעה.

מיכל צברי-דוד: מה שמבקשים לאשר, זה לא אושר עדיין.

מיכל צברי-דוד: זה נמצא אצלנו במשרד הפנים.

אמנון כהן: אתם מאשרים בלי שיגיע לפיקוח פרלמנטארי?

מיכל צברי-דוד: חוקי עזר בעניין הזה, מאחר וזה בחנייה, זה בסמכות של שר הפנים ושר התחבורה, הסכמה, ממש חייבים את ההסכמה שלהם, חתימה של שני השרים.

מיכל צברי-דוד: האיגוד בעקבות משא ומתן מאוד ארוך שהיה להם איתם, בהתחלה הם ביקשו תעריפים גבוהים יותר, כי מה שקורה היום, בחוקי עזר שיש למועצות האזוריות שחופי הכנרת שייכים לתחומים, ישנם תעריפים מאוד גבוהים.

מיכל צברי-דוד: לכן אנחנו באנו ואמרנו שאנחנו לא מאשרים את התעריפים האלה, ואנחנו מבקשים שהתעריפים יותאמו לצו, יש תקנות תעבורה שבעניין שיעור המרבי של דמי החנייה, השיעור הזה זה משהו שקבוע בתקנות, השיעור הזה מתעדכן מדי שנה בשנה על פי מנגנון הצמדה.

מיכל צברי-דוד: נכון להיום המנגנון שלו עומד על 5.70 שקלים.

מיכל צברי-דוד: אמרנו אנחנו מוכנים לתת לכם את הרף המקסימאלי של הצו המרבי שזה מה שמותר על פי התקנות, זה ה-5.70, זה יהיה לו מנגנון ההצמדה כפי שקבוע בחוק.

אמנון כהן: לשעה.

דב חנין: מה קורה לאדם שמגיע לכנרת ליום?

תומר אדטו: יש תקרה – 55 שקלים.

אמנון כהן: אדם שבא עם משפחתו ואין לו כסף, יש מקום שהוא יכול לבוא ולשבת עם הילדים מספר שעות וללכת, אין לו כסף, הוא בא בשביל לחסוך כי אין לו, אדם בקושי גומר את החודש.

תומר אדטו: אם הוא מגיע עם רכב, הרי הוא צריך להחנות את הרכב במקום מוסדר, מן הסתם יש גם שמירה על המקום הזה כי הדברים האלה עולים כספים.

תומר אדטו: יש כניסה להולכי רגל תמיד ללא תשלום שיכולים להגיע עם הסעה ציבורית למקום, להיכנס ולא שילמו כלום לשהייה הזאת, רק את העלות של האוטובוס שהביא אותם לשם.

מיכל צברי-דוד: זה אחד המנגנונים שאנחנו דרשנו.

דב חנין: האם השאטל שאתם הפעלתם בזמנו ממשיך להיות מופעל?

תומר אדטו: כן.

דב חנין: איגוד הערים הפעיל אוטובוס שבעצם עובר אחת לשעה.

תומר אדטו: אחת לשעתיים יוצא מכל כיוון, אחת לשעה בכל תחנה הוא מגיע.

דב חנין: לוקח אנשים בעצם בחינם מתחנה מרכזית בטבריה, צומת צמח לחופים השונים.

דב חנין: אני קודם כל מברך על זה.

אמנון כהן: אף אחד לא יודע מזה בכלל, הפעילות מבורכת.

תומר אדטו: יודעים - - - בכל העיתונים.

תומר אדטו: כל שעה הוא מגיע לתחנה.

דב חנין: בכל כיוון יוצא אחת לשעתיים.

אמנון כהן: פיזית הוא אומר בכל שעה הוא מגיע.

תומר אדטו: בכל תחנה בתחנת הסעה בצמוד לחופים, בכל שעה מגיע אוטובוס.

דב חנין: או לכיוון הזה או לכיוון הזה.

רמי שדה: סיכמנו בהצלחה את השנה הקודמת שהייתה פיילוט לשאטל, אלפים השתמשו בו מתוך רצון שלנו להבטיח כניסה רגלית חינם מה שלא היה בשנים קודמות בכינרת, המפעילים הפרטיים הרשו לעצמם לגבות כסף גם הולכי רגל, אני יכול לספר לכם שהשנה אנחנו על סף הגשת כתבי אישום נגד שני פעילי חופים פרטיים שגבו כסף מהולכי רגל בשעות לילה.

רמי שדה: פקחים שלנו התחזו להולכי רגל, בשעת לילה מאוחרת הגיעו לחופים, גבו מהם תשלום, אנחנו בשלב כרגע של בחינת הגשת כתב אישום.

אמנון כהן: כמה חופים עדיין נשלטים על ידי גורמים לא רצויים?

רמי שדה: אני לא יודע מה זה גורמים לא רצויים.

אמנון כהן: אני מתכוון שלא עשו הסדר כזה או אחר עם העירייה, או לא זכו במכרז – השתלטו על השטח, ויושבים שם כי אני יושב שם, כי אבא שלי עוד ישב שם, סבא שלי ישב אני גם יושב, דבר כזה.

רמי שדה: במספרים אני יכול רק לספר שמעל 45 חופים מוכרים יש בכנרת, האיגוד מפעיל באופן ישיר 8 בלבד, ו-8 נוספים נמצאים בפיקוח של האיגוד, ובאותם 8 נמצאים מפעילים אחרים.

רמי שדה: כל הכללים שאנחנו מפעילים בחופים שנמצאים בתחום האחריות שלנו, מוחלים גם על החופים שנמצאים על ידי המפעילים הפרטיים, לרבות דמי חנייה, כניסת הולכי רגל, וכל הדברים האחרים, ניקיון וכיוצא בזה.

אמנון כהן: שאלתי כמה חופים יש ללא אישור, ומה עושים.

תומר אדטו: היום יש חוף אחד או שניים שהם לא מוסדרים עם אישורים באופן מוחלט וזה בתהליכים מתקדמים מבחינתנו.

תומר אדטו: אנחנו מטפלים בעניין הזה כדי להסדיר את שני החופים הנותרים האלה.

תומר אדטו: מעבר לזה, יש חוף אחד שהוא כן מוסדר עם הסכם – כל ההסכמים האלה שנחתמים עם מפעילים הם הסכמים זמניים בלבד לשנה, אנחנו מחדשים אותם לפי כללי האיגוד, אם אנחנו רואים שבסוף השנה קרה איזשהו משהו שאיננו בהתאם לכללי האיגוד אנחנו מפנים את ה- - -

אמנון כהן: הם משלמים משהו?

תומר אדטו: כן, הם משלמים, יש איזשהו סכום מסוים של מתוך ההכנסות, הם גובים הרי דמי חנייה שם.

תומר אדטו: יש סכום מסוים שמשלמים לאיגוד.

אמנון כהן: אתם מפקחים שהמחירים לא יהיו מדי גבוהים?

תומר אדטו: כן.

תומר אדטו: אנחנו מפקחים על כל העניין הזה.

תומר אדטו: אחד מהחופים המוסדרים האלה שיש לו הסכם זמני, התחיל לגבות, מה זה התחיל?

תומר אדטו: הוא גובה מהולכי רגל גם כספים, אנחנו כמובן מתנגדים לעניין הזה, זה בניגוד לחוק.

תומר אדטו: אנחנו ישר פועלים ופעלנו בעניין הזה כדי להסיר את זה מייד.

תומר אדטו: חוץ ממנו אין היום כאלה בחופים.

אמנון כהן: איך אזרחי מדינה יכולים לדעת לגבי ההסעות האלה שאתם מקיימים, אני מברך על ההסעות האלה, לא רק טבריינים צריכים לזכות, גם אזרחים שרוצים להגיע, אז צריך להגיד להם איפה אתה יכול להחנות את הרכב שלך, "חנה וסע" כזה, אתה מחנה, לא יוצר פקקים בתוך העיר, ויש רכב שאוסף אותך משם.

אמנון כהן: איך אתם מפרסמים את זה?

רמי שדה: בכמה אמצעים.

רמי שדה: בשנה קודמת פרסמנו בעלות מאוד גבוהה מודעות בכל העיתונים ברמה הארצית.

רמי שדה: ממש מפה מסודרת מחופי הכינרת, שעות פעילות, וגם בכל תחנות ההסעה מסביב לכינרת יש שלט לגבי השאטל חינם.

רמי שדה: בנוסף לזה יצא לפני שלושה שבועות מדריך לחופי הכינרת, שיצא בתפוצה ארצית ברשת מקומונים ברמה ארצית, שבמדריך חופי הכינרת אנחנו מספרים על, בעצם נותנים תעודת זהות לכל אחד מהחופים בכינרת, כולל הפרסום של ההסעות לחופים.

רמי שדה: בעוד שבועיים בפעם הראשונה יהיה פורטל אינטרנט לכינרת, פורטל מאוד גדול, שבו יהיה אפשר להתעדכן על כל חוף איך אפשר להגיע וכיוצא בזה.

רמי שדה: בשוליים של הדברים רק אומר, שאיגוד ערים כינרת הכשיר גם כן שלושה מגרשי חנייה חינם אין כסף לאנשים שבאים ורוצים להוריד את הצידנית, את הדברים ולחזור למגרש חנייה ולהיכנס ברגל חינם, או לשבת כמו שאמרת לכמה שעות.

רמי שדה: אני חושב שמה שיעשה הרבה מאוד שכל לאנשים בכל הנושא של הכניסה, תשלום דיפרנציאלי לחופים.

רמי שדה: ה-5.70 זה גם בקשה שלנו של האיגוד, זה נמצא הרבה מאוד חודשים על שולחנו של שר הפנים.

רמי שדה: אנחנו מקווים שעוד הקיץ הזה אנחנו נוכל כבר לבשר לעם ישראל שנגמר הדבר הזה שמגיעים ולא יודעים כמה ישלמו בכניסה לחוף.

רמי שדה: לנו זה לא נוח גם כן.

רמי שדה: אסור לשכוח שבעצם אנחנו נמצאים בתקופת ביניים.

רמי שדה: תמ"א 13 מקשה עלינו מאוד מבחינת תכניות התיירות שלנו בהסדרת החופים.

רמי שדה: אנחנו נמצאים בהליך מאוד מתקדם של תיקונים בתמ"א 13.

רמי שדה: המכרזים שאנחנו פרסמנו לקראת הקיץ הזה נכשלו כולם.

רמי שדה: הצבנו רף, אנחנו לא חושבים שהוא גבוה, אנחנו חושבים שהוא רף מינימאלי להפעלת חופים, גם מבחינת רמת הניקיון, פיקוח, הסדרה של תשתיות תיירות וכיוצא בזה.

רמי שדה: אף אחד לא ניגש למכרזים גם בגלל תקופה קצרה של הפעלה של החופים בגלל הבעיות של תמ"א 13.

רמי שדה: אנחנו מאמינים שיחד עם ההסדרה של הכניסה לחופים והסדרה של תמ"א 13, אנחנו נצליח להוציא מכרזים חדשים להפעלת החופים וגם מפעילים פרטיים.

רמי שדה: לנו כאיגוד אין מטרה להפעיל חופים.

אמנון כהן: שביל האופניים שדיברו עליו איפה הוא עומד?

רמי שדה: שביל סובב כנרת נמצא בראש סדרי העדיפויות של איגוד ערים כינרת, בהסכמה עם החברה להגנת הטבע וגופים נוספים.

רמי שדה: החברה להגנת הטבע יזמה את הפרויקט המדהים הזה.

רמי שדה: אנחנו ברגע זה ממש נמצאים סטודנטים של מכללת כנרת בפריצה של קטע נוסף של השביל.

רמי שדה: זה עלויות אדירות.

אמנון כהן: לכמה הגענו?

רמי שדה: 5.5 קילומטר, אנחנו עוד רחוקים מלהשלים את השביל.

רמי שדה: רובו נעשה בצורה וולונטרית, יש לנו שיתוף פעולה עם השב"ס מאוד גדול שעוזר לנו בפריצת השביל, לא אסירים, אני מדבר על סוהרים שבאים כפרויקט של בתי כלא בכל רחבי הארץ ומסייעים לנו בפריצה, סטודנטים, בתי ספר, כל שבוע מתבצעת עבודה משמעותית של פריצת השביל.

רמי שדה: אנחנו רואים בזה סמל להחזרת החופים לציבור.

אמנון כהן: לאחר ששמענו את כל ההסברים, אני מבקש לקרוא את הצו.

מיכל צברי-דוד: צו הסדרת הטיפול בחופי הכנרת (שינוי תפקידי איגוד ערים כנרת), התשע"א-2001.

מיכל צברי-דוד: בתוקף סמכותנו לפי סעיף 7(ג) לחוק הסדרת הטיפול בחופי הכינרת, התשס"ח 2008, באישור והגנת הסביבה של הכנסת אנו מצווים לאמור: שינוי תפקידי האיגוד 1.

מיכל צברי-דוד: תפקידי האיגוד כמפורט בסעיף 7(א) לחוק ישונו כך שבפסקה (5) אחרי "רשות תמרור מקומית" יבוא "ורשות מקומית".

אמנון כהן: אני רוצה לומר שאנחנו מחזקים את ידיכם שתעשו עבודה למען הציבור ושתהיה נגישות נאותה לציבור, וזולה כמה שאפשר, כמובן שירות עולה כסף, אבל כל מה שאתם עושים מבורך.

אמנון כהן: שוכנעתי שאתם פועלים כראוי, וגם הנושא של שאטלים חינם, אני מבקש שיבוא לידי ביטוי בפרסום לכלל אזרחי ישראל במדינה, שכל אחד יכול לתכנן את עצמו מאיפה הוא יבוא, לאיפה הוא יגיע, ואיפה הוא יחנה ויבחר את המקום הראוי ביותר שהוא רוצה להגיע לשם עם משפחתו.

אמנון כהן: אנחנו מחזקים את ידיכם.

דב חנין: תודה רבה אדוני היושב ראש, בדיון הזה כולנו מסכימים מסביב לשולחן כמה הכנרת חיונית, כמה אנחנו מדברים על אגם שהוא האגם היחיד שיש לנו מהסוג הזה במדינת ישראל.

דב חנין: יש עליו הרבה מאוד איומים סביבתיים ואחרים, מוטלים על האגם הקטן הזה הרבה מאוד עומסים, ולכן טוב שהכנסת עשתה מעשה וחוקקה את החוק והקימה את האיגוד ונתנה לו סמכויות.

דב חנין: ברמת העיקרון אני תומך בהרחבת הסמכויות של האיגוד כי האיגוד הזה צריך לפעול ולפעול בצורה טובה ותקינה.

דב חנין: יש הרבה מאוד פעולות שעוד צריך לעשות, הנושא של המפעילים הפרטיים הוזכר כאן, הפיראטיים, הנושא של הגדרות הפיראטיות שעדיין קיימות בלא מעט חופים.

דב חנין: הוזכר שביל סובב כנרת, ברכות לעשייה שנעשית וצריך לעשות עוד.

דב חנין: אני חושב שלא תורמים צריכים לעשות את זה, כנרת שייכת למדינת ישראל, משרד האוצר, שאני מברך אותו על זה שהוא נתן תקציב ראשוני ובאמת החוק נעשה, עשינו פה מעשה מאוד תקדימי של חקיקה סביבתית כזאת בתיאום עם משרד האוצר, משרד האוצר שיתף פעולה ונתן כסף.

דב חנין: אבל מדובר בעוד כסף שצריך, משרד האוצר צריך לתת אותו כי אין לנו עוד כנרת.

דב חנין: אני רוצה לדבר על שלוש בעיות שהועלו כאן.

דב חנין: נושא החנייה, הוא נושא מאוד בעייתי, בפועל זה מנגנון הדרה, כמו שאמרת, אדוני היושב ראש, 5 שקל לשעה זה לא נורא, אבל כאשר זה 55 שקל ליום, והרי אנשים מגיעים לכינרת לא בשביל רבע שעה, אנשים מגיעים לכינרת בשביל לבלות.

דב חנין: 55 שקל ליום זה כבר סכום גדול, גבוה.

דב חנין: אנחנו צריכים להביא בחשבון שזה לא הסכום היחיד, זה רק החנייה, אנשים צריכים להתארגן, לנסוע, יש הרבה עלויות לזה.

דב חנין: הכינרת זה סוג של בילוי מאוד עממי.

דב חנין: סוג של בילוי לאלה שלא יכולים להרשות לעצמם לנסוע לחוץ לארץ, ואלה שלא לוקחים בית מלון, אלא נוסעים אל החוף ונוטים שם אוהל.

דב חנין: 55 שקל זה עלות גבוהה.

דב חנין: אני מציע אדוני היושב ראש, אנחנו נפנה למשרד הפנים לשקול לא לאשר את הסכום הזה, כן לאשר את הסכום את 5.70 לשעה, לחניות קצרות אין בעיה, אבל לחניות יותר ארוכות, אני מציע שאנחנו נפנה למשרד הפנים להפחית בצורה ניכרת את המקסימום כדי שבאמת חנייה בכנרת למי שמגיע לא תהיה חסם כניסה.

דב חנין: נושא השאטל – אני מברך על הפעילות שעשיתם, אני חושב שזו פעילות מאוד חשובה.

דב חנין: אני מציע, אדוני היושב ראש, אנחנו נפנה שהשאטל הזה תדירותו בכל כיוון תוגבר לפחות לאחת לשעה, כשזה אחת לשעתיים זה כבר נעשה לא מעשי.

דב חנין: אתה מגיע, אתה צריך לחכות שעה וחצי, אתה לא תחכה שעה וחצי.

דב חנין: הרי אנשים לא יודעים, מגיעים לתחנה מרכזית פתאום אומרים אה, יש שאטל.

דב חנין: אבל מה, צריך לחכות עוד שעה וחצי עד שהשאטל יגיע – בדיוק פספסת אותו, כך זה הרי תמיד קורה, זה הכלל הגדול במציאות.

דב חנין: לכן אם השאטל הזה יוגבר לאחת לשעה בכל כיוון אנשים השתמשו בו הרבה יותר.

רמי שדה: השאטל עלה לנו בתקופת הקיץ כ-200 אלף שקלים, כמעט 30% מסך התקציב פעילות הסברה, פרסום וכיוצא בזה, רק שנבין שכסף עומד לרשותנו בצורה מוגבלת, זה כבר חצי מכל תקציב הפעילות ההסברתית.

דב חנין: אני לא חושב שכל העלויות האלה צריכות להתגלגל בסופו של דבר על האיגוד.

אמנון כהן: אולי לגבות משהו סמלי על כל נוסע?

רמי שדה: אנחנו בשנים הקרובות עד שנשלים את נושא ההסדרה, לתת לאנשים את התחושה שבאמת הכנרת חוזרת אליהם.

אמנון כהן: אם הוא פספס את השאטל הזה, ויש לו בקירבה אוטובוס שיכול להגיע למקום בתשלום, זה לא מקום מרוחק, אם אני חניתי במקום שהסדרתי לי חנייה.

דב חנין: אני מציע לא להיות תלוי באוטובוסים ליד הכינרת.

דב חנין: אני פשוט ניסיתי את זה, זו הייתה חוויה לא פשוטה.

דב חנין: זאת אומרת, החלטתי פעם אחת לנסות את זה על בשרי, התוצאה היא, אני אומר בצער - לא מומלץ.

אמנון כהן: לחכות - - -

דב חנין: קודם כל זה בלאגן עד שאתה בכלל מבין מה מגיע לאן שאתה צריך.

דב חנין: היתרון של השאטל זה שהוא שאטל חופי, ולכן זה מביא אותך לחופים וזה רעיון מצוין.

אמנון כהן: אולי אפילו לגבות סכום סמלי, ואז להוסיף לו זמן.

אמנון כהן: זאת אומרת, להכפיל את הזמן, לא כל שעתיים מכל קצה.

אמנון כהן: אמרת שעה – סביר, קיץ, חם, ילדים בחוץ, ואז לשקול אולי בוועדה, שלא יקרה מצב שמתחילים בשקל ופתאום בעונה הבאה זה יהיה הרבה יותר.

אמנון כהן: זאת הנקודה שתגבילו גם את זה, את המחיר הזה.

דב חנין: זו הסכנה הגדולה, מה שמתחיל בשקל, נגמר בסוף בהרבה.

דב חנין: זה סכום כסף אבל זה לא בשמיים.

דב חנין: הערך החברתי שאנחנו משיגים בזה, שאנשים יודעים שהכנרת היא לרשותם, ויש מנגנון מעשי שמאפשר להם לנצל את זה, הוא ערך עצום.

דב חנין: ואם אתם תצטרכו עזרה, בשבילכם זה כסף, אבל זה הרבה כסף, אבל בשביל המדינה, 200 אלף שקל זה עוד 100 אלף, כי כבר יש אוטובוס, הרי כבר קיים השרות, אז דובר על גברת תדירות - לא בשמיים.

דב חנין: מדינת ישראל יכולה להרשות את זה לעצמה.

אמנון כהן: שמענו, תעבירי את כל הדברים למקום שצרי.

אמנון כהן: ואתם כאיגוד תעשו שיקול, ובדיון שלכם תעלו את הדברים.

אמנון כהן: אנחנו עומדים לרשותכם, אם נתקלתם בבעיה ואתם לא יכולים לעמוד בה, אפילו בדיון נשב ביחד, נמצא את הפתרונות מול משרד הפנים לעמוד לעזר, שבאמת, כמו שציין חברי כאן שחוף כינרת הוא של כולנו ועממי.

אמנון כהן: עמך שמגיע לשם, שיכול לבוא וליהנות מהמשפחה, ולא יהיה לו כל כך כבד.

אמנון כהן: אני בין הזמנים לוקח את הילדים, כל החופים מוצפים בבחורים הצעירים שבאים, אז באמת שיהיה להם גם כדאי, כי הם כולם למעשה לומדים, משפחות ברוכות ילדים וקשה מאוד לממן את כל ההוצאות האלה.

אמנון כהן: כבוד חבר הכנסת דב חנין, אנחנו נאשר להם את הצו, ניתן להם את הסמכויות שימשיכו לפעול למען אזרחי מדינת ישראל.

אמנון כהן: ה צ ב ע ה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הצו אושר והתקבל פה אחד.