הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 56, 2011-07-20 09:30

יעקב כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לבחינת בעיות העובדים הזרים.

יעקב כץ: הדיון היום הוא בסוגיות הנוגעות להעסקת עובדים זרים בחקלאות.

יעקב כץ: היום הגיעו לכאן כל החקלאים מהארץ.

יעקב כץ: ראשית אני רוצה לומר לכם שיכול להיות, כי כך זה נראה כרגע, אנחנו נמצאים במדינה דמוקרטית שצריכים לתת לכל גווני הקשת הפוליטית את הזכות.

יעקב כץ: יתכן שמי יחליף אותי בוועדה חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

יעקב כץ: אתם תשמחו ותעלצו ותגיעו איתו להישגים גדולים בעזרת ה'.

יעקב כץ: אנחנו מדברים כעת על ענף החקלאות.

יעקב כץ: אפשר לומר שבתחום החקלאות הצלחנו להגיע להישגים.

יעקב כץ: את ההישגים האלה השיגו קודם כל החקלאים ולאחר מכן המייצגים שלהם.

יעקב כץ: גם הממשלה והכנסת באיזה מקום התיישרו והמגמה בנושא העסקת העובדים השתנתה וחלק מהבעיות נפתרו.

יעקב כץ: כינסתי את הוועדה משתי סיבות, האחת, אם אני באמת מסיים את תפקידי אני רוצה לומר שלום לכל מי שהיינו איתו בקשר.

יעקב כץ: העניין הזה מאוד נגע לליבי.

יעקב כץ: כולנו חקלאים וכולנו אנשי עבודה ואנחנו מעריצים את מי שטובל את ידיו בקרקע.

יעקב כץ: אני חושב שזו העבודה החשובה ביותר שיש לנו בארץ ישראל.

יעקב כץ: את החקלאים היה צריך לרומם ולשאת על כפיים בזכות העובדה שהם העושים, הם המגשימים את הציונות ומביאים את פירות הארץ לעולם.

יעקב כץ: יש כאלה שמוציאים דיבת הארץ רעה והחקלאים מוציאים פירות הארץ טובה.

יעקב כץ: בכל העולם אוכלים את העגבניות והפירות, נהנים מהפרחים שלנו ומערכים וחיים אותנו.

יעקב כץ: אומרים טובה הארץ טובה מאוד מאוד.

יעקב כץ: אני אומר שזה בזכותכם, בלי מרכאות.

יעקב כץ: אני לא מדבר בחנופה ואתם אפילו לא יודעים מאיזו מפלגה אני.

יעקב כץ: אתם אפילו לא יודעים למי להצביע בפעם הבאה, כך שזה ממש אמיתי.

יעקב כץ: אריק שרון שהיה המפקד שלי היה אומר "זה לא אישי".

יעקב כץ: אתם המעולים והטובים שבחבורה, כך אני רואה אתכם ואת זה שדרתי.

יעקב כץ: ברוך ה' הצלחנו להחדיר לתודעה בכנסת ולעשות מהפך.

יעקב כץ: הבאנו בזמנו את יושב הכנסת לערבה, כינסנו כאן ישיבות על ישיבות.

יעקב כץ: אני חושב ואמרתי לעוזרים שלהם, הם אומנים נקראים העוזרים שלי, אבל אני העוזר שלהם, שאני לא שומע יותר אתכם ואת החקלאים וגם את אברהם דניאל ואחרים איתם סיירתי ונהניתי בסיור שערכתי בישובי החקלאים, בכלל בסיורים עם החקלאים.

יעקב כץ: היינו בעוד מקומות, אני מקווה שקצת עזרנו ופתרנו וצריך עוד הרבה לעשות.

יעקב כץ: סיפר לי יאיר בשיחה מקדימה שהוא היה באירופה, היה בהולנד וראה בחממה של 90 דונם ואיך ב- 90 דונם מוציאים את כל "אגרקסקו", איך מצליחים לייצר בעזרת מערכות מתקדמות יבול רב.

יעקב כץ: זה לא בא על חשבון הפועלים.

יעקב כץ: למדינת ישראל יש עדיין הרבה מה להשתפר בנושא המיכון.

יעקב כץ: חבל שההתקדמות בנושא המיכון בחקלאות בישראל באה רק כתוצאה מלחץ החקלאים והיא לא באה מיוזמה של המחלקה שעובדת בממשלה ודוחפת.

יעקב כץ: היא זו שצריכה לקדם, זו שבאה עם רעיונות, זו שבאה עם פטנטים חדשים.

יעקב כץ: הרעיונות באים באופן טבעי מלמטה וזה טוב, אבל היה טוב שזה יבוא גם מלמעלה במיוחד שרוב האנשים שעוסקים במשרד החקלאות רובם ככולם הם חקלאים לשעבר, אנשים שהתמחו והתנסו בתחום הזה.

יעקב כץ: יש למדינת ישראל הרבה מה ללמוד.

יעקב כץ: אנחנו נצטרך לחכות לגברת יהודית כרמי ממשרד החקלאות.

יעקב כץ: אולי חיים תתחיל כי אתה בין אלה שיזמו את הישיבה הזאת, תאמר מה השגתם, למה הגעתם.

יעקב כץ: דבר תחילה באופן חיובי ועל החיוב תוסיף כדי שיבנה הדיון.

יעקב כץ: אחר כך ניתן לחקלאים לומר כל אחד את דברו.

יעקב כץ: כשתגיע הגברת יהודית כרמי היא תענה וגם האוצר ורשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול יתייחסו.

יעקב כץ: פעם היינו מקבלים מספר גדול של מכתבים על ברחנים ודברים כאלה.

יעקב כץ: אני מבין שהתופעה הזו התמעטה או שבורחים האחד מהשני, בורחים מחקלאי אחד ופותרים את הבעיה לחקלאי שני וכבר מסתדרים באמצע.

יעקב כץ: אני כבר לא מקבל טלפונים ואין לי את רשימת הברחנים וזה סימן טוב יותר לבעיה שהטרידה אתכם בעבר.

יעקב כץ: בבקשה חיים ספר לנו מה קורה ועל מה נזעקת.

חיים חבלין: בוקר טוב לכולם, לא נזעקתי כי השמיים נפלו, אני חושב שקודם כל צריך לנצל את ההזדמנות להודות כולנו ליעקב כץ על שנתיים וחצי שהוא עומד בראש הוועדה, אומנם בוועדה אופוזיציונית, אבל הוועדה מאוד לוחמת, מאוד מיליטאנטית מאוד שומרת על קבוצות כל כך חשובות כמו החקלאים, הקבלנים.

חיים חבלין: יעקב כץ למד את המטרייה ולאורך כל הדרך הוביל פה, לפחות בבית הזה, את המאבק.

חיים חבלין: אני חושב שביחד, בשילוב ידיים יחד איתו ועם הארגונים החקלאים ועם כל העוסקים במלאכה, בסך הכול למרות כל המלחמות אני חושב ששנתיים וחצי אנחנו כן הצלחנו לתחזק ולהביא לתוצאות טובות לחקלאים בארץ ושחקלאים הצליחו בשנתיים וחצי האלה להתפרנס בכבוד.

חיים חבלין: בין היתר ההישגים שהיו, אם אנחנו רוצים סוקרים קצת אחורה משנת 2006, עוד כשיעקב כץ עדיין לא היה בתפקיד, אבל אז בהחלט כבר התחלנו את המלחמות הגדולות, קיבלנו תוספת של 2,500 עובדים לייצוא.

חיים חבלין: מי שזוכר יצאנו למאבק בסוף מלחמת לבנון השנייה, גייסנו הרבה כוחות והשקענו לא מעט משאבים בדבר הזה.

חיים חבלין: אחרי שנה הצלחנו לשכנע את מקבלי ההחלטות במדינת ישראל שהייצוא לא יכול לעמוד במה שיש וצריך לקבל תוספת ואכן הממשלה נתנה תוספת של 2,500 עובדים.

חיים חבלין: הממשלה יישמה לדעתי את זה באופן הראוי ביותר, רק ששנתיים וחצי אחר כך נחתם אותו הסכם, ב-12 במאי 2009, אותו הסכם אומלל עם האוצר, משרד החקלאות, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה והתאחדות חקלאי ישראל.

חיים חבלין: אותו הסכם שמדבר על מתווה קיצוץ, מתווה עם מיכון חוסך ידיים עובדות שיכנס במקום העובדים.

חיים חבלין: הממשלה אומנם הקצתה 325 מיליון שקל לטובת המיכון הזה.

חיים חבלין: אני רוצה לומר בשבח משרד החקלאות שהוא מבחינתו ידע להזרים את הכסף לחקלאים בצורה המהירה ביותר, אבל אנחנו באמת לא ראינו את המיכון חוסך הידיים העובדות הגדול הזה.

חיים חבלין: יותר ראינו שהמיכון בחקלאות ישראל הוא חידוש ציוד וכיוצא בזה.

חיים חבלין: אם אנחנו מסתכלים בסופו של דבר על המתווה הפוחת מ- 28,500 עובדים שהיו באוקטובר 2007 ל- 18,900 עובדים שאנחנו הולכים לעמוד בשנת 2014 או 2015, אם אנחנו בוחנים את זה באחוזים אנחנו רואים שהולכים לקצץ בכוח אדם בחקלאות בשיעור של 33.4%.

חיים חבלין: עכשיו כשאתה בוחן את המיכון שהולך להחליף את הידיים העובדות האלה, אז קודם כל הכסף משרד החקלאות ישקיע בדבר הזה כ- 33,000 שקל על כל עובד שיצא ממעגל העבודה, בהנחה שהמיכון הזה אכן יחליף ידיים עובדות, בתוך שלוש שנים יקוצצו 33% מכוח האדם, אבל כשאנחנו בוחנים את המיכון הזה, ממה שראינו, עד היום המיכון הזה החליף בין 2%-3% ידיים עובדות.

חיים חבלין: בסך הכול שנתיים מתוך חמש שנים כבר מאחורינו, זאת אומרת שבמצב הטוב ביותר, אם וכאשר המסלול הזה ימשך, במצב הטוב המיכון שיכנס יחליף 8% מכוח האדם בחקלאות.

חיים חבלין: אני חושב שהדבר הזה הוא בלתי נסבל.

חיים חבלין: צריך לעצור, או לפחות לעצור כדי לחשוב איך אנחנו מתקדמים עם הנושא של המתווה הפוחת.

חיים חבלין: החקלאות עומדת היום על 26,000 מכסות - - -

יעקב כץ: יש מיכון שאם היה נכנס הוא כן היה מחליף ידיים עובדות?

יעקב כץ: כפי שהבנתי המיכון בעיקר בנושא האריזה.

יעקב כץ: זה כמו שמחליפים ציוד ישן בציוד חדש.

יעקב כץ: את זה לרוב החקלאים יש.

יעקב כץ: יש איזה מיכון שמשרד החקלאות אמר שהוא יודע עליו שאם הוא יכנס הוא באמת יחליף ידיים עובדות?

יעקב כץ: כי על מה מדברים, למה הסכמתם לחתום?

חיים חבלין: לכאורה אכן קיים מנגנון שבוחן כל בקשה ובקשה למיכון במקום ידיים עובדות, מנגנון מקצועי של משרד החקלאות, הוא אכן מאשר הצעות שהגיעו ומרגע שיש אישור כזה החקלאים רשאים לרכוש את המיכון עם מענק של 40%.

חיים חבלין: המיכון הזה - - -

יעקב כץ: הוא בעצם נוצל כדי להחליף טרקטור ישן בטרקטור חדש, מלגזה ישנה בחדשה.

יעקב כץ: איזה עוד דברים חוץ ממלגזות מכונות מיון ישנות?

יעקב כץ: אבל זה לא שינוי - - -

אברהם מיכאלי: זה מה שחיים אמר, זה בין 2% ל- 3% אחוז לא יותר.

יעקב כץ: יש מכונות שכן תחלפנה ידיים עובדות או זה אוטופי?

אברהם מיכאלי: בשלב הזה זה לא קיים.

יעקב כץ: זאת אומרת שגם אם נהיה הייטק כמו אירופה ונהיה משוכללים עד השמיים, את מספר הפועלים לא נוכל להוריד כי נצטרך אותם בכל מקרה.

יעקב כץ: זה מה שאתה מתכוון לומר?

יעקב כץ: כלומר שגם אם נתקדם עם מיכון יותר מתקדם, היום אנחנו מפגרים אחרי אירופה בהרבה דברים, גם אם נגיע למה שהם עושים או שנתקדם בעוד 30%-40% זה לא יפתור את המחסור בעובדים שמגיעים מתאילנד.

יעקב כץ: איך הסכמת שוב להגיע איתם לעוד הסכם?

דניאל אברהם: זאת הבעיה שלנו, זאת חבורה של מטומטמים.

דניאל אברהם: אנחנו לא בסדר שחתמנו.

דניאל אברהם: זה היה כתוצאה מלחצים שהופעלו על התאחדות חקלאי ישראל והם חתמו, בואו נשים את זה על השולחן.

דניאל אברהם: שלום שמחון אמר שהוא יפעיל את הלחץ החזק ביותר והוא חתם.

דניאל אברהם: זו בדיוק הבעיה שלנו.

חיים חבלין: חשוב עוד להדגיש, שהחקלאות בישראל לפחות מבחינתנו היא לא קטנה, אנחנו באזור שלנו כל שנה קולטים כ- 20 עד 25 משפחות חדשות שנקלטות, בנים של חקלאים שמקבלים נחלות, מקבלים אמצעי ייצור של מים וקרקע ועובדים זרים.

חיים חבלין: זאת אומרת שאנחנו בסך הכל גדלים כל שנה, אני מאמין שאזורים נוספים, גם הם גדלים ומיישבים את הגבולות ואת הפריפריה ותופסים עוד קרקעות, ובלבד שגורמים עוינים לא ישתלטו על השטחים האלה.

חיים חבלין: אנחנו גדלים ואנחנו צריכים עוד אמצעי גידול, זה מהמכסה היורדת - -

יעקב כץ: אני מציע שתחזור על הדברים האלה כשהגברת יהודית כרמי תגיע.

יעקב כץ: עמית סדן נמצא כאן אז נדבר על מס מעסיקים.

יעקב כץ: עד שהגברת יהודית כרמי תגיע, הוא כן יוכל לתת תשובה.

יעקב כץ: כשתגיע גברת יהודית כרמי היא גם תשמע והיא גם תשיב.

יעקב כץ: תעבור למס המעסיקים שמטריד כאן את כל החקלאים.

יעקב כץ: המס שאתם משלמים על העסקת העובדים.

חיים חבלין: בעבר דיברנו רבות על מס המעסיקים, כולם מכירים את הבעיה, האוצר ובנק ישראל במנטרה שלהם אומרים שהמס הזה מוצדק מכיוון שצריך להכביד על החקלאי בהעסקת העובד הזר העלאת עלות העובד הזר ועל ידי כך לעודד תעסוקת ישראלים.

חיים חבלין: על הנייר הטיעון הזה מאוד יפה.

חיים חבלין: בפועל כמה שבאנו וטענו נגד המהלך הזה אף אחד לא היה מוכן לדבר איתנו.

חיים חבלין: הנושא הזה הוא אחד מהנושאים שהיו אמורים לעלות וועדת הארבעה.

חיים חבלין: משרד האוצר דוחה מכל וכל את העיסוק בנושא הזה.

חיים חבלין: אני חייב לומר לכם שאני נחשפתי ביום ראשון האחרון, אני מאמין שזה עלה במהלך הימים האחרונים כי זה בעקבות לחץ כבד שלנו, נחשף דו"ח של משרד ממשלתי, משרד החקלאות.

חיים חבלין: הדו"ח הזה עוסק בנושא מס מעסיקים.

חיים חבלין: שוב אני אומר שזה לא דו"ח מוזמן.

חיים חבלין: אף אחד לא שילם עבור הדו"ח הזה, זה דו"ח שערכה אותו מחלקת חקר שווקים במשרד החקלאות.

חיים חבלין: גם יהודית כרמי חתומה על הדו"ח הזה.

חיים חבלין: אני אקריא לכם כמה שורות שמשרד החקלאות כתב בדו"ח: "המיסים וההיטלים בישראל גובהים מכל מדינה אחרת ב- OECD, הן במונחים יחסיים בהשוואה לשכר המינימום והן בערכים מוחלטים" אני נותן לכם ציטטות בלבד.

חיים חבלין: הדו"ח הזה הוא דו"ח מעניין, הדו"ח הזה שולל מכל וכל את מס מעסיקים - - -

יעקב כץ: מדינות ה- OECD משלמות מס על העסקת עובדים זרים?

חיים חבלין: לא משלמים ואני תכף מגיע לזה.

חיים חבלין: בדו"ח שפרסם ארגון ה- OECD "נשלל מכל וכל השימוש בהיטלים גבוהים המושטים היום על מעסיקיהם של עובדים זרים בארץ כמכשיר עיקרי ליצירת העדפה לעובדים מקומיים.

חיים חבלין: על פי ממצאי הדו"ח, ההיטלים הגבוהים על המעסיקים בישראל אינם מועילים למטרתם משום שאינם מהווים תמריץ לשכירת עובדים מקומיים.

חיים חבלין: אין חברה אחרת ב- OECD העושה שימוש בהיטלים כמכשיר עיקרי להעדפת עובדים מקומיים" אנחנו המדינה היחידה, רבותי, מצאו דרך במדינת ישראל, מצאו איזה כיס עמוק להכניס את היד פנימה ולמלא את קופת האוצר.

חיים חבלין: למה?

יעקב כץ: חקלאי שמעסיק - - -

חיים חבלין: אין, רבותי, משרד ממשלתי אומר את הדבר הזה, אני חושב שאנחנו - - -

יעקב כץ: חקלאי שמעסיק שישה עובדים או שבעה עובדים, באיזו סכום מסתכם בשנה מס המעסיקים?

חיים חבלין: כ- 40,000 שקל.

חיים חבלין: תוסיף לזה את כל המיסים ואת הכול - - -

יעקב כץ: אתה אומר שהמס הזה שווה 40,000 שקלים בערך.

אלי כהן מוגרבי: 10% מהשכר.

חיים חבלין: המס הזה לא קשור אם מרווחים או - - -

יעקב כץ: האם מישהו החליף בגלל המס הזה עובד תאילנדי בעובד ישראלי?

חיים חבלין: אין דבר כזה.

יעקב כץ: זאת אומרת שאם זאת המטרה זה לא הועיל.

חיים חבלין: אני אענה לך על השאלות האלה מתוך הדוח, זה לא מאוד ארוך "זאת ועוד, במצבים של מחסור בעובדים מקומיים הרי שההיטלים מזיקים.

חיים חבלין: ברבות ממדינות ה- OECDכאשר יש מחסור בעובדים בסקטורים מסוימים המתאפיינים בדרישה לא מיומנים ובשכר נמוך, המדינות פועלות להפרטת העלויות - - -

יעקב כץ: שלום הגברת יהודית כרמי.

יעקב כץ: מקריאים כאן מסמך שלך.

יעקב כץ: כולם דיברו בשבחך, אבל הפסקתי ואמרתי שנמשיך עד שתגיעי.

חיים חבלין: הדובדבן של הפסיקה הזאת "המדינות הפועלות להפחתת העלויות לעובדים זרים ולמעסיקיהם על מנת לתמוך בסקטור ולמנוע ניצול עובדים".

חיים חבלין: רבותי, מי שחושב שהמיסים האלה יביאו למשהו טוב, אני אומר לכם זה סוג של משחק תמימות, אף אחד לא חושב שהמיסים האלה יעשו טוב, לא לעובדים הזרים ולא לעידוד העסקת עובדים ישראלים.

חיים חבלין: יש פה גזלה מציבור החקלאים.

יעקב כץ: ממתי הטילו אותו?

חיים חבלין: לפני כשמונה או עשר שנים.

יעקב כץ: מתחילת הדרך, זה רק למעסיקים מענף החקלאות או גם בבניין?

חיים חבלין: בסיעוד זה לא קיים.

ירון סלומון: אתה יודע למה לא בסיעוד, זו הבעיה, כי זה כלל ארצי ואם לא יהיו עובדי סיעוד לא יהיה מי שיטפל בזקנים ובמסכנים שלנו.

חיים חבלין: עוד משפט אחד כבוד היושב ראש, "המיסים המוטלים על החקלאים המעסיקים עובדים זרים אינם יעילים והם זרם הכנסות למדינה יותר מאשר תמריץ לשכירת עובדים מקומיים.

חיים חבלין: ישראל היא המדינה היחידה ב- OECD בה ההיטלים מכוונים להגדלת עלות העסקת עובדים זרים כמכשיר ליצירת העדפה להעסקת עובדים מקומיים".

חיים חבלין: אני הייתי רוצה לשמוע מאנשי האוצר, תראו ויכול להיות שבעבר נעשתה איזו מחשבה וזה לא הצליח, בואו תקומו, תגידו וואלה טעינו, הכסף שולם, מיליארד וחצי נגזלו מהחקלאים, בואו נמצא את הדרך להחזיר להם את הכסף, אולי במענקים כדי לשדרוג את המיכון ונפסיק לגבות את הכסף הזה.

חיים חבלין: אבל להמשיך ולהגיד אנחנו מדברים איתכם כי אנחנו הרגולטורים ותפסיקו לבלבל לנו את המוח, אלו פחות או יותר התשובות שאנחנו מקבלים לאורך שנים.

חיים חבלין: דוחים אותנו, מזלזלים בנו, אני חושב שהגיע הזמן, טוב שיש וועדות בכנסת שתשאלנה את השאלות, כי לנו אתם לא עונים.

חיים חבלין: אולי תבואו ותענו לשאלות האלה.

יעקב כץ: עמית אולי תרצה להתייחס, אולי יש עוד מישהו שרוצה לומר משהו בנוגע למס מעסיקים, רק בנוגע למס הזה, יש מישהו שרוצה לומר לפני שעמית סדן יענה?

ירון סולומון: מהאיחוד החקלאי, אני רוצה שעמית יתייחס בדברים שלו למה בענף הסיעוד אין מה שנקרא מס.

ירון סולומון: אם כבר לוקחים מכולם אז שייקחו לכולם באופן שווה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לומר להתייחס לדברייך בתחילת הוועדה על כך שאתה מסיים את התפקיד, אני לא חושב שאתה מסיים את התפקיד, אולי בוועדה אתה מסיים אבל לא בכנסת, כלומר אתה עדיין יכול להוביל ולעזור לחקלאים.

אברהם מיכאלי: זה לא דבר - - -

יעקב כץ: איזו שאלה.

דניאל אברהם: קודם כל אני מעלה את זה, אנחנו לא נפרדים.

דניאל אברהם: בנוגע למס המעסיקים למעשה ממשלת ישראל ברגע שהיא החליטה על המס הזה, היא החליטה מתוך כוונה להוריד את מספר העובדים הזרים וליצור מקומות עבודה לעובדים ישראלים.

יעקב כץ: זה מופיע גם בתקנה או בחוק, בדברי ההסבר?

דניאל אברהם: הטלת אגרות ומיסים על מעסיקי עובדים זרים שלא יהיה כדאי להם להעסיק זרים ושיהיו מקומות עבודה לישראלים.

דניאל אברהם: הם רואים שאנחנו החקלאים לא קולטים לפחות בעשור האחרון ישראלים, לא קלטנו.

דניאל אברהם: רמת האבטלה ירדה לפחות מ -6% ואנחנו לא קלטנו.

דניאל אברהם: זאת אומרת שאין לנו כלל וכלל השפעה על שוק העבודה בישראל.

דניאל אברהם: אין לנו השפעה ואם אין לנו השפעה ואנחנו לא קולטים, למה המס?

דניאל אברהם: שנית, אם הממשלה מחליטה על מס כלשהו ורואה שנה-שנתיים שהוא לא עובד, מה היא לא אומרת 'בואו נחשוב על דרך אחרת, על פתרון אחר, מחשבה אחרת'.

דניאל אברהם: אני מסיק מהעניין את הדבר הפשוט ביותר, זה מס וזה שמו.

דניאל אברהם: האוצר בסך הכול רוצה להטיל עלינו נטל נוסף, אגב אנחנו גם לא יכולים לשאת אותו.

דניאל אברהם: האופוריה שאנחנו במצב טוב זה בסדר להגיד את זה בגדול.

דניאל אברהם: היינו אולי 20,000 חקלאים מעסיקי זרים.

דניאל אברהם: נשארנו אולי 5,000 חקלאים.

דניאל אברהם: לאן נעלמו שאר החקלאים?

דניאל אברהם: נכון שהייצוא שלנו גדל, זה נכון.

דניאל אברהם: מאידך, נעלמו אנשים ופרנסתם נעלמה מהמגזר החקלאי והם לא נותנים את הדעת על כך.

דניאל אברהם: מתי הם יתנו את הדעת למכתב שהוצאתי לא מזמן לראש הממשלה ולשרים?

דניאל אברהם: כתבתי להם שמחיר הירקות והפירות יעלה ל- 60 ו -70 שקל לקילוגרם, אז הם יתעוררו?

דניאל אברהם: אז כבר לא יהיה את מי להושיע, לא יהיה את מי לעודד להישאר בחקלאות כי מי שעוזב הוא לא חוזר, הוא לא חוזר לצרה הזאת.

דניאל אברהם: אתה היית בסיור וראית בעיניים שלך, ראיתי מה בסך הכול אנחנו רוצים, אנחנו רוצים להתפרנס בכבוד והדבר החשוב ביותר לשמור על אדמות מדינת ישראל.

דניאל אברהם: יש לתת משקל רב למה שאמר פרופסור ארנון סופר.

דניאל אברהם: הוא אמר: "החקלאות זה אבן יסוד לביטחונה של מדינת ישראל".

דניאל אברהם: אני חושב שכל מי שנוהג אחרת מפקיר את המדינה למישהו אחר, בגדול.

דניאל אברהם: אני מסכם, הגיע הזמן שחברי הכנסת הם אלה שינהלו את המדינה ולא הפקידות.

דניאל אברהם: בשורה התחתונה, האסון הגדול שלנו זה שהפקידות מנהלת את מדינת ישראל.

יעקב כץ: מישהו נוסף לפני שעמית עונה?

יעקב כץ: לא.

יעקב כץ: עמית בבקשה.

עמית סדן: ראשית אני רוצה לפתוח ולומר לפני שנגיד למה ומה המהות של מס מעסיקים, זה מופיע בהסכם משנת 2009 עליו דיברתם.

עמית סדן: הנושא הזה הוסכם עם החקלאים, חתומים עליו התאחדות חקלאי ישראל, משרד החקלאות ומשרד האוצר.

עמית סדן: למעשה הסכמתם לזה וזה לא דבר שבאנו בחוק מאחורי זה.

קריאה: ההסכם לפני 2009, מס מעסיקים הוא לפני - - -

עמית סדן: אבל בהסכם האחרון המעודכן 2009- 2011 הדבר הזה קיים, נחתם - - -

חיים חבלין: איפה זה?

חיים חבלין: תקריא לי את זה.

חיים חבלין: אני רוצה לשמוע.

עמית סדן: הוא לא לפני.

חיים חבלין: הוא לא קיים.

עמית סדן: יש לך אולי במקרה את ההסכם משנת 2009?

חיים חבלין: תוציא את ההסכם, אנחנו לא חתומים על ההסכם.

חיים חבלין: זה גם לא כתוב בהסכם.

יעקב כץ: תנו לו לדבר, נשמע את הדברים.

עמית סדן: עניין המהות, עניין הפרוצדורה, זה חתום, חיים, סמוך עלי זה חתום.

עמית סדן: אני לא אומר דברים סתם.

יעקב כץ: נניח שזה חתום אבל אפשר לעשות רביזיה, גם אם זה לא כתוב ניתן לעשות רביזיה, אם נעשה - - -

עמית סדן: כל דבר ניתן לשנות.

עמית סדן: זה כרקע לדברים.

עמית סדן: חוץ מזה אנחנו מסתכלים על עניין תעסוקת ישראלים בהקשר לעובדים זרים - - -

יעקב כץ: בהקשר של החקלאות.

עמית סדן: מבחינה רוחבית בכלל ובענף החקלאות בפרט אנחנו רואים את זה כמכלול של כלים שעומדים לרשותנו.

עמית סדן: זה לא שאמרנו שהכלי היחידי שיביא לצמצום העובדים הזרים בישראל הוא מס מעסיקים.

עמית סדן: אנחנו מסתכלים על מכלול דברים ובענף החקלאות זה המיכון, זה המו"פ (מחקר ופיתוח) למיכון, זה מס המעסיקים וזה המתווה הפוחת.

עמית סדן: אלו ארבעה כלים שאנחנו רואים שיעודדו כניסה של ישראלים - - -

יעקב כץ: אבל אם יתברר שלאחר עשר שנים מאז שהמס הזה הוטל, שמסיבות רבות, לי כיושב ראש הוועדה הן ברורות גם בגלל הביקור השטח ובזכות הבנת הפרטים, למשל אני הגעתי למסקנה שבענף הבנייה הגענו למסקנה שאם נכשיר מספר ישראלים בוגרי צבא לעבודות רטובות, שלד, טייחות, רצפות יש את אפשרות להכניס עובדים ישראלים בעתיד.

יעקב כץ: בתחום החקלאות להבנתי ולאור הביקור שלי בערבה, גם ראיתי את זה במקומות אחרים, יש דברים שלצערי אני לא רואה הרב ישראלים שנכנסים לתחום הזה.

יעקב כץ: אם היה לי הפטנט הזה כשפתחנו את הקורסים לעבודות רטובות, אני לא ראיתי ולא הצלחתי להקים קורס אחד שבו ניתן להכניס ישראלי כדי להחליף את התאילנדי.

יעקב כץ: לא רואה את הישראלים וגם לא עם אחר.

יעקב כץ: התאילנדים בנושא הזה מיוחדים מאוד.

יעקב כץ: אמרתי פעמים רבות בוועדה שצריך להגדיר מטרות ולפי המטרות להתגמש לכאן ולכאן.

יעקב כץ: לא דין החקלאות כדין הבניין, לא דין הבניין כדין הסיעוד ולא דין שלושתם כדין המסתננים שמגיעים.

יעקב כץ: לכולם יש בלגן בראש.

יעקב כץ: בהבנה פשוטה ולעניות דעתי בתחום החקלאות, אני אומר לך שההבנה שלנו מי שחשב שבלי התאילנדים היינו מגיעים להייטק החקלאי ואליו הגענו, הוא טועה ומטעה.

יעקב כץ: זה בלתי אפשרי.

יעקב כץ: זאת אומרת להוציא את התאילנדים, אז הייטק החקלאי שמייצא היום במיליארד, מיליארד וחצי, שני מיליארד שקל הולך לטמיון.

יעקב כץ: אין תחליף לדבר שהתפתח כאן במשך שנים.

יעקב כץ: צריך אותם ואין לזה תחליף.

יעקב כץ: הלוואי והייתי יכול לפתוח קורס אחד כמו שפתחנו קורס בבנייה.

יעקב כץ: אתה עד לזה שפתחנו קורסים בבנייה ואנחנו מסתובבים עם הפועלים ושמים אותם אחר כך על הפיגומים ועוברים מבניין לבניין.

יעקב כץ: בתחילת הדרך, בוועדות הראשונות שאלתי איך נביא ציבור כזה.

יעקב כץ: אני ערכתי עם יושב הכנסת ועם עוד הרבה חברי כנסת סיור במקום.

יעקב כץ: כנראה להיכנס לתוך חממה של 46 מעלות צריך להיות בעל יכולת נפשית ופיזית מסוימת שיש לתאילנדים ואין אותה לאחרים.

יעקב כץ: במקרה הזה מדובר במערכת תורמת.

יעקב כץ: זאת צריכה להיות הגדרת המטרה של האוצר ושל המדינה ושל הממשלה שאנחנו מייצגים אותה.

יעקב כץ: אני בכנסת כגוף מפקח ואתם כגוף מבצע.

יעקב כץ: המטרה קודם כל שיהיה הרבה ייצור.

יעקב כץ: המטרה השנייה היא שתהיה לחקלאים פרנסה.

יעקב כץ: מטרה שלישית, לשמור על אדמות המדינה.

יעקב כץ: המטרה הרביעית היא לשמור על הגבולות שלנו ובתוך כל המטרות האלה אם ניתן להעסיק ישראלים, בשמחה, אבל אם אין ישראלים, לא בשם המטרה הזאת אנחנו הולכים לקעקע את החקלאות.

יעקב כץ: את זה אני אומר בצד הערכי.

יעקב כץ: הראיה שהמתווה היורד נפסק, הראיה שיש לנו 26,000 פועלים והראיה שהחקלאים לא באים ומתלוננים.

יעקב כץ: התלונה היא על מס המעסיקים שאנחנו מטילים עליהם, סכום של 400 שקל לעובד.

יעקב כץ: את הסכום הזה.

יעקב כץ: אם מכפילים במספר העובדים הכללית של העובדים שיש לכל חקלאי, בכמות השנתית ובמספר החקלאים, זה באמת דבר שצריך בדיקה.

יעקב כץ: אם המטרה היתה להוריד את העובדים הזרים ולשים במקומם ישראלים, זה לא עובד, זה לא יוציא אותם.

יעקב כץ: אולי זה מס לשמו שהתרגלו לקבל כסף שנכנס לתקציב הכללי של מדינת ישראל.

יעקב כץ: מיליארד וחצי זה לא דבר של מה בכך ואנחנו לוקחים מהחקלאים.

יעקב כץ: אתה אומר שהם אנשים עשירים, בעלי יכולות.

יעקב כץ: כמו שאמר לי בזמנו מנכ"ל משרד ראש הממשלה שישב אצלי שעתיים בחדר, כולם הולכים עם רולקס ונוסעים ב-ב.מ.וו וכולם המיליונרים של המדינה.

יעקב כץ: הוא לא אמר שהם הולכים עם חליפות שהשר אטיאס ועוד כל מי אחרים לובשים.

יעקב כץ: אני אף פעם לא ראיתי רולקס.

יעקב כץ: ראיתי ידיים מיובלות, ראיתי אנשי עבודה, ראיתי אנשים עם מכנסי חאקי שטומנים את הראש באדמה ומוסרים את הנפש להקמת הבית שלהם ובקושי בקושי ובקושי מרווחים.

יעקב כץ: אם הם מרווחים בשמחה,, שירווחו ויעשו חייל ושיביאו עוד משפחות.

יעקב כץ: לא ראינו את המיליונים ולא את העשירון העליון ולא את הטייקונים שאותם צריך לסחוט כדי להרוויח את המיליארד וחצי שקל.

יעקב כץ: כאן אני שואל אם המטרה הזאת לא הושגה, למה לא לבחון - - -

עמית סדן: קודם כל זה לא נועד כדי לנפח את הכנסות המדינה ולא נועד להרוס את הטייקונים בחקלאות.

עמית סדן: לא זאת המטרה של הדבר הזה.

עמית סדן: המטרה של הדבר הזה זה לייצור מצב - - -

קריאה: אין טייקונים בחקלאות.

יעקב כץ: שאלתי שאלה, תנו לו לדבר.

עמית סדן: המטרה של הדבר הזה שאם יש לך היום עובד שכן מוכן לעבוד ב- 6,000 שקל בחודש שעליו אין את מס המעסיקים, אז אם יש לך עובד זר שמוכן לעבוד בשכר מינימום במקרה הטוב, אני מדגיש שכר מינימום, אז למה שייקח עובד ישראלי?

עמית סדן: ברור שלא תמצא עובדים ישראלים בסכום שאתה משלם לעבוד זר.

יעקב כץ: גם אם תיתן לעובד ישראלי 10,000 שקל הוא לא יבוא לעבוד שם.

יעקב כץ: אני אומר את זה בוודאות של מאה אחוז.

יעקב כץ: הרי ניסינו.

יעקב כץ: אתה יודע שבתחום הבנייה אנחנו בונים תחליף ואני רוצה לראות את הפיגומים מלאים ישראלים.

עמית סדן: קח למשל את ענף הבניין, אם עכשיו תכשיר 20,000 איש לבניין והעלות שלו תהיה נמוכה - - -

יעקב כץ: יש דברים שישראלים יכנסו לעבודה ויש מקצועות כאלה.

יעקב כץ: אם תחליט מדינת ישראל שהיא לא רוצה חממות והיא לא רוצה את החקלאות הזאת ושנעשה רק חקלאות כזאת שישראלים יוכלו להיכנס לעבודה, עבודה שהיא לא כל כך חמה וכל כך קשה.

יעקב כץ: המקצוע הזה, להבנתי, עמית, אני רוצה שנהיה ישרים ונשיר מבט ונראה את עצמנו.

יעקב כץ: אני אומר באחריות של מאה אחוז ואתה מכיר אותי גם מדברים אחרים ואתה יודע במה וכמה זמן אני משקיע בנושא של הקמת הגופים כדי להגדיל את מספר העובדים בענף הבניין הישראלי, בתחום החקלאות במקרה הספציפי הזה, היכן שעובדים תאילנדים אני לא רואה ישראלים במספר גדול נכנסים לעבודה הזאת גם אם יקבלו שכר גבוה, לצערי הרב אני לא רואה.

עמית סדן: אנחנו לא מדברים כאן רק על החממות, אנחנו לא יורדים למתווה - - -

אברהם לוי: לא בכלל.

אברהם לוי: במשך הזמן שלי עשרות פעמים ניסתי להשיג עובדים ישראלים, נערים אחרי בית הספר.

אברהם לוי: מגיע הנער, מתחיל בשורה ושואל "מה, אני צריך לגמור את כל השורה?

אברהם לוי: " אמרתי לו אתה צריך לעבוד, אבל בשעה עשר הוא אומר "תן לי מה שמגיע לי, אני הולך הביתה".

אברהם לוי: בשעה עשר הוא הלך.

אברהם לוי: לקחתי פועל שהיה חקלאי, אבל לצערנו הוא נפל, הוא רצה לעבוד אמרתי לו ברוך הבא, עבד שלושה-ארבעה ימים ואני רואה שהוא לא מכסה את היומית שלו, את היומית שלו הוא לא כיסה.

יעקב כץ: עמית, גם לתפיסתכם במתווה היורד מדובר על 19,000 איש.

יעקב כץ: כשהוא דיבר שירדו 33% עדיין 77% נשארים, אז תורידו ב- 70% את המס, הרי יישארו 19,000 גם לפי המתווה היורד.

יעקב כץ: כלומר המדינה מבינה, לא רק יעקב כץ, שנזדקק ל- 19,000 עובדים.

יעקב כץ: אם לא הורדנו את המספר הזה אז למה להמשיך במתווה הזה של מס מעסיקים?

יעקב כץ: תחליטו שבמקום האחוז שאתם לוקחים היום תורידו שני שליש.

עמית סדן: התחלתי להגיד שלא כמו בענף הבניין שבו אנחנו מסתכלים על מתווה יורד ופוחת לאפס, אנחנו באמת חושבים שעובדים ישראלים יכולים להיכנס לכל העבודות שם.

עמית סדן: שם הקפאנו ל- 8,000 עובדים וגם לכם הקפאנו ב- 26,000 עובדים לעוד שנה - - -

חיים חבלין: לעוד שנתיים.

עמית סדן: אם אתם רוצים לפתוח את נושא תחום הבנייה, אני לא רוצה לפתוח את זה.

עמית סדן: כאן אנחנו לא הולכים למתווה של אפס וגם לא משהו שקרוב לאפס.

עמית סדן: אנחנו רואים שכרגע - - -

יעקב כץ: אז למה להטיל את מס המעסיקים אם זאת לא המטרה?

יעקב כץ: הרי כל המטרה היתה בזמנו להוריד את המתווה לאפס, אבל הגעתם למסקנה ש- 19,000 בכל מקרה צריכים להישאר.

עמית סדן: המטרה בסופו של יום של מס מעסיקים כשיש עובד ישראלי ועובד זר שמוכנים לעבוד באותו שכר, שתהיה העדפה לעובד הישראלי, זאת המטרה.

אברהם לוי: איזה אשליות אלה?

אברהם לוי: תבואו לשטח ותראו מה קורה בשטח.

חיים חבלין: חבל שהוא לא הגיע יחד איתך לסיור בערבה.

חיים חבלין: אז הוא באמת היה יכול להתרשם.

חיים חבלין: גם בהסכם שהם חתמו עם התאחדות חקלאי ישראל הם אומרים שנקלוט 5,000 ישראלים בשנה, זאת אומרת שגם הם לא מאמינים.

יעקב כץ: אני אגיד לכם את האמת, מדובר בהכנסה למשק הישראלי בסכום של מיליארד וחצי שקלים.

יעקב כץ: עמית יש הצעה וכדאי שתרשום אותה בפתק קטן.

יעקב כץ: אם הייתם מורידים את האחוז, מאחר וירדתם ב- 33% לפי המתווה אז נוריד גם את המס בשיעור של 33% כהתחלה.

יעקב כץ: שנית, אפשר היה לקחת את כל הכסף הזה ולומר שמאחר וזה כסף שנלקח מהחקלאים הוא יכנס לקופה מיוחדת שעניינה לעזור לחקלאים במצבים קשים, זה לא כסף שיכנס לתקציב המדינה אלא כסף שישמר לטובת החקלאים.

קריאה: זה היה אמור להיות כסף צבוע, זה לא היה אמור להיכנס לקופת הכנסות המדינה, זה צריך להיות כסף צבוע לעידוד כניסת ישראלים לענף, לביצוע קמפיינים והסברה.

קריאה: לאט לאט בזחילה האוצר הכניס את הכסף הזה לתקציב המדינה.

קריאה: כשזה החל זה היה כסף צבוע.

יעקב כץ: אנחנו נעזוב את הנקודה הזאת לשנייה אחת ונחזור - - -

אברהם הראובני: הוא לא ענה על השאלה שלי.

יעקב כץ: הוא לא יכול לענות לך על השאלה.

אברהם הראובני: אני רוצה לדעת למה יש פה איפה ואיפה, הרי כולנו אזרחים במדינה וכולנו צריכים לשלם את המס.

אברהם הראובני: אני רוצה לדעת מדוע אין הטלה של המס על ענף הסיעוד?

יעקב כץ: אני אתן לך את התשובה, תשאל אותי.

יעקב כץ: משום שבנושא של סיעוד אין הגבלה ולא איכפת להם להביא יותר, ובנושא של חקלאות הם החליטו להוריד את המספר.

אברהם הראובני: למה שהוא לא יענה?

יעקב כץ: אם זו המטרה - -

אברהם הראובני: אני לא יודע מהי המטרה, לא מבין את העניין, לא מבין את העיקרון.

יעקב כץ: אם הוא הציג את המטרה כמשהו להכביד עליכם כדי שתרחיקו את העובדים הזרים, המטרה הזאת בענף הסיעוד לא קיימת.

דניאל אברהם: שיבטל את העובדים הזרים מחר בבוקר, נראה אותו, שיבטל אותם לגמרי, אתה מאמין שישראלים יכנסו לעבודה?

יעקב כץ: דניאל, הוא פקיד ואני מבקש ממך.

עמית סדן: יש לנו הסכם ואני רק רוצה לעמוד בהסכם, אני לא רוצה לחתוך עכשיו את כל העובדים הזרים.

אלי כהן מוגרבי: גם בהסכם 2009 שאתה מדבר עליו לא חתומים ולא מוזכר הנושא של מס מעסיקים.

עמית סדן: יש לך את הסכם?

עמית סדן: תן לי אני אראה לך.

אלי כהן מוגרבי: אם זה לא מוזכר, למה גובים?

עמית סדן: מוזכר בדו"ח שאני יכול להביא ליושב ראש מחר.

יעקב כץ: נחזור לנושא הזה.

יעקב כץ: נמצאת איתנו הגברת יהודית כרמי ואני רוצה לחזור לנושא של מיכון.

יעקב כץ: ננסה להיות אנחנו גמישים.

יהודית כרמי: אני מבקשת לומר על מס המעסיקים, שזה נדון בוועדת הארבעה.

יהודית כרמי: לפי יומיים אבשלום וילן העלה את הנושא ואמרו שידונו בזה.

יהודית כרמי: זה משהו שנידון.

יהודית כרמי: מנכ"ל משרד החקלאות מעורב בו.

יעקב כץ: זה מיליארד וחצי שקל שהמדינה התרגלה לקבל.

יעקב כץ: איך היא תוותר עליו היום?

עמית סדן: לא מיליארד וחצי שנתי.

עמית סדן: משתמע כאן כאילו זה שנתי.

יעקב כץ: כמה זה מכניס לנו בשנה?

עמית סדן: אם איני טועה באזור ה- 140 מיליון שקל.

יעקב כץ: הוא אומר שחתמתם על חוזה ויש כאן ועדת ארבעה שדנה בנושא.

יעקב כץ: גברת יהודית כרמי, אולי חיים חבלין יחזור על הדברים שנאמרו בנוגע למיכון.

חיים חבלין: עיקרי הדברים – התקבלו כספים במסגרת שהסכם נחתם ב- 12 במאי 2009, 325 מיליון שקל לטובת החלפת מיכון.

יעקב כץ: לא התקבל.

יעקב כץ: התקבלה החלטה להקציב לעניין.

יעקב כץ: זה לא בא לידי ביטוי.

חיים חבלין: אמרתי שמשרד החקלאות ערך נהלים מהירים להקצאת הכסף ואכן הכסף מגיע.

חיים חבלין: יחד עם זאת, מה שאנחנו בוחנים כל הזמן, ביקשנו ואני גם מבקש כאן, היות ובסיס ההסכם מדבר על כך שהמיכון הזה שיחליף את כוח האדם שהולך ומקוצץ מ 28,500 ל- 18,000 עובדים, קרי 33.4% מכוח האדם שהיה עד לפני כשנה אצל החקלאים, היות והמיכון הזה הולך להחליף את כוח האדם.

חיים חבלין: אנחנו לא באמת רואים איך המיכון שיכנס יחליף 33.4% מכוח האדם.

חיים חבלין: לכל היותר, אם וכאשר, המיכון יכנס כולו נגיע לכ- 8% חסכון בידיים עובדות.

חיים חבלין: לכן אני חושב שמשרד החקלאות צריך לבוא ולהביע עמדה נחרצת גם בוועדת הארבעה, גם בכל במה רגולטורית אפשרית ולומר שההסכם נעשה בעבר אולי על בסיס שנבדק ואולי נראה אז כנכון, נכון לעכשיו צריך לעצור ולעשות בדיקה ולפרוט את הדברים אחד אחד כפי שמובאות לשיפוטכם הצעות להחלפת ידיים עובדות במיכון, לבחון אם אכן המיכון הזה יכול להחליף את כוח האדם.

חיים חבלין: ממה שאנחנו מתרשמים, שאחוז ניכר מהמיכון, אולי רובו הגדול של המיכון הזה, הוא מיכון שמחליף מיכון ישן.

חיים חבלין: אלו מלגזות, מכונות אריזה, אלו דרישות השוק שהשתנו.

חיים חבלין: לפעמים דרישת השוק אומרת שצריך עכשיו במקום להכניס את הפלפל לקרטון צריך לשים אותו בתוך קלופק.

חיים חבלין: זאת אומרת שהמיכון הזה לא מחליף ידיים עובדות, הוא מיכון שהוא כשר והכול בסדר בתוך המענקים לידיים עובדות, אבל בפועל הוא פעולה נוספת שצריך לבצע בחקלאות כדי להצליח ולהתמודד בשווקים באירופה.

חיים חבלין: אני מבקש, בואו רגע נעצור, בוא רגע נבדוק, אלא אם אני טועה וטועה בגדול.

יעקב כץ: תאמר האם המיכון שנכנס עד לרגע זה החליף בפועל ידיים עובדות.

יעקב כץ: מה שניתן מתוך ה- 325 מיליון שקל, זה תלוי בחקלאי, כי אם הוא לא מגיע עם ה- 75%, משרד החקלאות לא משלים את הסכום.

יעקב כץ: כנראה שחקלאים לא מגיעים כי לא לכולם יש את הכסף, או שיש כאלה שלא זקוקים לו והם ממשיכים עם הציוד הישן.

יעקב כץ: הכסף מוקצה אבל הוא לא בא לידי ביטוי בפועל.

יעקב כץ: זאת אומרת שגם המיכון שהוכנס על ידי החקלאים בפועל לא השפיע על מספר הידיים העובדות הנדרשות בחקלאות.

יעקב כץ: את זה אתה רוצה לומר במסקנות.

יעקב כץ: מהעבר אתה רוצה להסיק לעתיד.

חיים חבלין: אני רק אוסיף עוד משפט אחד.

חיים חבלין: לפני כשנתיים היה דיון עם מנכ"ל משרד החקלאות והוא אמר בפירוש, הכסף הזה הוא לא רק להחלפת ידיים עובדות במיכון, הוא גם לחקלאות ישראלית.

חיים חבלין: את יודעת מה?

חיים חבלין: אני מאוד שמחתי שהוא אמר את זה כי אני חושב שמאוד חשוב להשקיע בחקלאות ישראל.

חיים חבלין: מכאן ועד החלפת כוח האדם באחוז כל כך גדול בחקלאות, כוח אדם שלא זמין ואינו נוסף, תוסיפי לזה את מס המעסיקים.

חיים חבלין: אנחנו ממש חוששים כאן מאפליה של החקלאות, שלא נשאל את עצמנו בעוד חמש שנים כשמחירי הירקות ימריאו, כמו שאמר דניאל אברהם, ל- 60-70 שקל.

חיים חבלין: אני לא יודע אם לסכום הזה, אבל ל- 20-30 שקל כי לא יהיה מי שייצר אותם.

חיים חבלין: בואו נשאל את עצמנו איפה טעינו.

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: יאיר כהן בבקשה.

יאיר כהן: יאיר כהן מצופה, שלושים שנה מייצא.

יאיר כהן: אני אגיד שבשורה האחרונה לא מעניין אותי ההסכם.

יאיר כהן: אני אגיד גם למה.

יאיר כהן: ההסכם הוא לא פתרון לא לזה ולא לזה.

יאיר כהן: לפני שנה וחצי היה סיור של רשות ההגירה והאוכלוסין.

יאיר כהן: היו יום אצלנו בשטח, חזרו, הבינו מה קורה.

יאיר כהן: אני מתעסק בעיקר בעגבניות מיוחדות.

יאיר כהן: אמרתי שהפסקתי, הרמתי ידיים, זהו.

יאיר כהן: מספיק לי, אכלתי מה שאכלתי בשנים האחרונות.

יאיר כהן: היה אצלי המשנה לנגיד בנק ישראל, אמרתי שאני משאיר משהו לחברת ניסיונות-לחברה פרטית, שום דבר לא לייצוא, אין לי עובדים.

יאיר כהן: לקחתי את המענק שנתתם וקניתי מכונת מיון.

יאיר כהן: הרמתי ידיים, ולחלוטין.

יאיר כהן: היו לי חממות.

יאיר כהן: אני לא רוצה להלל את עצמי, אבל הייתי - - -

קריאה: למה לא?

קריאה: לא גנבת מאף אחד.

יאיר כהן: לא גנבתי.

יאיר כהן: לפני כשנה וחצי-שנתיים הרמתי ידיים.

יאיר כהן: בשלב הרמת הידיים ירדו רשות האוכלוסין, היה סיור עם אמנון בן עמי.

יאיר כהן: יש טלפון, יש עם מי לדבר.

יאיר כהן: הבחור צעיר, אגב הוא בגיל הילדים שלי.

יאיר כהן: עם הרפרנטים של האוצר, בלתי אפשרי לדבר איתם.

יאיר כהן: אל תיעלב.

יאיר כהן: התחלתי עם טובה פינטוב לפני עשרים וחמש שנה.

יאיר כהן: אני יכול להגיד לך שכולם עזבו, כולל שבמשרד ראש הממשלה.

יאיר כהן: נפגשתי עם הבן של מרידור, בטח הוא שניים-שלושה לפניך - - -

עמית סדן: הוא עדיין באוצר.

יאיר כהן: זה לא הולך, כי הם לא יורדים להבין מה קורה.

יאיר כהן: אל תיעלב, אתם לא מבינים מה קורה, לי אין בעיה אני הרמתי ידיים.

יאיר כהן: על המפגש שהוא סיפר לך שהייתי בהולנד וראיתי חממה של 90 דונם עם טכנולוגיה, היא מייצרת 6,000 טון עגבניות מ- 90 דונם.

יאיר כהן: בהולנד הייתי עם ירדנים כי אני עובד כיועץ בירדן, לקחתי אותם ורק השבעתי אותם שלא יבטיחו למלך שהם יקימו את זה כי זה בלתי אפשרי במזג האוויר שלנו.

יאיר כהן: אתם מנותקים מאיתנו לגמרי.

יאיר כהן: האירופאים הקדימו אותנו בכל החקלאות.

יאיר כהן: אנחנו בפיגור.

יאיר כהן: אנחנו נלחמים על העובד במקום להילחם על העתיד.

יאיר כהן: אנחנו בכלל לא עובדים על הטכנולוגיה.

יעקב כץ: תסביר על ה- 40%.

יאיר כהן: אישרתם לנו 40%.

יאיר כהן: אני אקח את ענף הירקות, מכונה לקלופק - ההולנדים, האנגלים, אני לא רוצה להגיד לך שהמרוקאים והספרדים כבר עובדים עם קלופק שש או שבע שנים.

יאיר כהן: זה כבר המינימום.

יאיר כהן: היום הרשתות באירופה בלי קלופק לא עובדות.

יאיר כהן: אישרתם לנו קלופק אז תודה רבה, את קלופק הזה יש לי כבר קודם.

יאיר כהן: אישרתם לנו שולחן מיון ואריזה לעגבניות, מה אני צריך, מזה אני לא אתפרנס, הלאה, עדכנתם שוב, אני אוציא לך רשימה רשימה, מערך מיון ומשקל לגודל.

יאיר כהן: מי באירופה לא עובד עם זה?

יאיר כהן: איזו רשת באירופה מהרשתות הרגילות לא עובדת עם מערך מיון למשקל וגודל?

יאיר כהן: אנחנו כולנו כבר אחרי זה.

יאיר כהן: מרסקות לגזר- יעיד השותף שלי פיקי שעם מרסקות לגזר אנחנו עובדים כבר עשרים שנה.

יאיר כהן: איפה יצא מפה קול קורא שאומר, בואו נשנה את החקלאות?

יעקב כץ: מה יש באירופה ואין פה?

יעקב כץ: כשאמרת שאנחנו מפגרים אחרי אירופה, איזה מיכון יש שם ולא נמצא פה?

יאיר כהן: היום במשקי החקלאות בהולנד עובדים רובוטים.

יאיר כהן: בחממה ההולנדית שם ביקרתי, הבחור עובד על מעלית שמעלה אותו, קוטף את העגבנייה, שם בארז, יורד נכנס לתוך רכבת שעוברת ליד המגדל השני, אוספת ונוסעת לבית האריזה.

יעקב כץ: לבד.

יאיר כהן: אני לא מחפש את ההשקעות האלה, אני לא חושב שישראל בנויה לזה.

יאיר כהן: מזג האוויר שלנו, בקיצור אנחנו לא בנויים לזה.

יאיר כהן: נתתם לנו 40% מענק לעגלה של טרקטור .

יאיר כהן: מה אני צריך את זה?

יאיר כהן: איפה זה חוסך לי עובדים?

יאיר כהן: איפה יצא פה קול קורא?

יאיר כהן: אין כאן אנשי משרד החקלאות.

יאיר כהן: יש כאן מעט מאוד.

יאיר כהן: מכל השיחות שיש לי איתם לא יצא שום קול קורא לחקלאות.

יאיר כהן: ההפך בדיוק, זה רק מפגר אותנו כי הדברים האלה לא מביאים שום קידמה.

יאיר כהן: אני יכול לתת לך רשימה של עובדים ישראלים, אני פרסמתי שאני מחפש ישראלים, לקחתי יוצא משוחרר "שלדג" מכפר יהושע, לקחתי שני קיבוצניקים מאשדות יעקב.

יאיר כהן: אגב ההוא מ"שלדג" החזיק שלושה ימים.

יאיר כהן: אני יכול להראות לך את תלושי המשכורת.

יאיר כהן: הקיבוצניקים, אחד החזיק עד פברואר.

יאיר כהן: הם הגיעו בנובמבר.

יאיר כהן: העונה שלי מתחילה בתחילת נובמבר ונגמרת בסוף מאי.

יאיר כהן: בלתי אפשרי בחום.

יאיר כהן: אני מזמין אותך עכשיו, השבוע, בשבוע הבא, עלי, אני אבוא לקחת אותך מירושלים.

יאיר כהן: בוא וראה ותגיד לי שישראלים רוצים לעבוד.

יאיר כהן: היחיד שעובד אצלי זה בדואי בן חמישים שעובד בלול של האפרוחים.

יאיר כהן: אף ישראלי לא.

יאיר כהן: בעונה היה אצלי המשנה לנגיד.

יאיר כהן: הייתה איזו ועדה לעובדים זרים.

יאיר כהן: פתחתי לו את המיניבוס של הבדואים שמגיעים, בדואים שיוצאים בשעה ארבע בבוקר מערד, מגיעים אלי אחרי .

יאיר כהן: פתחתי לו את הדלת והראיתי לו, או ילדים או נשים זקנות ושני בחורים צעירים שבסוף הם גם גונבים את העגבניות.

יאיר כהן: זה מה שהיה.

יאיר כהן: פתחתי לו והראיתי לו את הראיס שעומד בפינה ולא עובד.

יאיר כהן: הוא בא לביקור נוסף.

יאיר כהן: שני ביקורים הוא עשה אצלי,.

יאיר כהן: אני לא אגיד שאין לי אינטרס על הערבה.

יאיר כהן: יש לי אינטרס על המשק שלי.

יאיר כהן: היו שם המלצות דווקא על הערבה.

יאיר כהן: אין אפשרות.

יאיר כהן: הוא שאל אותי למה שהם לא יגורו אצלי במשק.

יאיר כהן: זאת השאלה, "למה הם לא יגורו במשק במקום לנסוע?

יאיר כהן: " אני לא זכרתי שהוא גר בקיסריה, שאלתי אותו אם הוא היה מוכן שבקומה השנייה, בקומה הרביעית בירושלים יגורו אצלו בדואים בבית.

יאיר כהן: אני לא גזען, ואני באמת לא גזען.

יאיר כהן: אני לא חושב שאנחנו לא באותה מנטאליות וגם לא באותה רמה.

יאיר כהן: היות ואתה בחור צעיר וברור לי שתרצה להתקדם בחיים, אתה בעוד שנה כבר לא תהיה בתפקיד.

יאיר כהן: אני לא פוגע בו אישית, אבל כך זה עובד במשרד האוצר.

יאיר כהן: אני מנסה לשכנע אותו עכשיו, הוא יהיה בחור על הכיפאק והוא ירד אלי לערבה, אני מזמין אותך ואני מדבר בשיא הרצינות.

יאיר כהן: אני מזמין ואני מוכן לבוא לקחת אותך מירושלים.

יאיר כהן: כמו שהיה לי חשוב להגיע לכאן, חשבתי שיש לנו כבוד לחברי הכנסת, אבל יש לנו פחות.

יעקב כץ: הלל הזקן אמר, אם אני כאן הכול כאן.

יאיר כהן: אבל כנראה צריך עוד ידיים במליאה, והם לא כאן עכשיו.

יאיר כהן: כדי להבין אותנו מקצועית, תרמסו אותנו, לי אין בעיה תרמוס אותי, תגמור, אני באמת מרים ידיים.

יאיר כהן: אני אשיג פרנסה למשפחה.

יאיר כהן: טוב לי בערבה.

יאיר כהן: אני רוצה לחיות שם.

יאיר כהן: אני אסע קצת יותר לירדן, אני אייעץ בסוף וזה מה שאני עושה בחיים, חבל.

יאיר כהן: הבת שלי חזרה לערבה, החתן שלה היה טייס בחיל האוויר, מת לעבוד, מת לעסוק בחקלאות.

יאיר כהן: אני לא יודע מה הוא יעשה מחר בבוקר.

יאיר כהן: אני לא אגיד כלום לגבי הנפילה של "אגרקסקו", כי זה גם במקום.

יאיר כהן: נעלם לנו 40% מהייצוא של מדינת ישראל שיחפש כתובת ואין לו.

יאיר כהן: בדוק, אין כתובות, כי כל החברות ביחד לא מסוגלות לעשות את מה ש"אגרקסקו" עשה.

יאיר כהן: אלו בעיות אחרות שלנו.

יאיר כהן: אני פונה אישית אליך, אתה כן רוצה לעשות, אתה תהיה שנה-שנה וחצי, קבל החלטות לא נכונות מחוסר ניסיון.

יאיר כהן: אני אומר לך בכנות מחוסר ניסיון ומלחצים של המערכת ואנחנו נשברים.

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: אני הייתי רוצה שהגברת כרמי תענה ואחר כך נעשה סבב נוסף.

יהודית כרמי: אני רוצה רק לענות ליאיר לגבי המיכון, זו רשימה שמשרד החקלאות עושה, לא האוצר.

יהודית כרמי: הטענות אלי ולא אליו במקרה הזה.

יאיר כהן: הוא לוחץ, נתנו כסף ובאמת הייתה הפרוצדורה לקבל.

יאיר כהן: היא לא עשתה.

יאיר כהן: לא יהיה כאן אחד שירים יד שזה עשה אצלו שינוי במשק.

יאיר כהן: היא לא מסוגלת לעשות שינוי במשק.

יהודית כרמי: אני רוצה להתייחס לזה.

יהודית כרמי: אני הייתי שותפה לוועדה כשמנהלת ההשקעות החליטה אילו מכונות יכנסו פנימה, איזה בחוץ, וזה היה בייעוץ עם המדריכים.

יהודית כרמי: כמו שיוסי אומר בכל מקום, אם יש איזו מכונה שלא קיימת בארץ ואתם יודעים שהיא קיימת בחוץ לארץ ואתם רוצים להביא אותה למשק, תביאו אותה ואנחנו נכניס אותה.

יעקב כץ: למה למשרד החקלאות אין מחלקה שהולכת ועוברת מעיר לעיר, מכפר לכפר, בודקת ומחפשת - - -

יהודית כרמי: יש, יש את המדריכים.

יעקב כץ: למה מדינת ישראל מפגרת במיכון בתחום החקלאות 40% או 60% אחרי אירופה?

יפתח סבלדי: אין שום קשר, במשרד החקלאות יש אגף למיכון וטכנולוגיה שאמור לפתח את המכונות האלה.

יפתח סבלדי: אין לו שום קשר למה שקורה בשטח.

יפתח סבלדי: פשוט חד וחלק הוא לא מבין מה קורה, הוא לא יודע מה קורה, הוא ממציא דברים שבכלל לא צריך אותם.

יהודית כרמי: היות ואני יושבת באגף לתכנון כלכלי ולא בזה, לכן אני לא יכולה לענות בשמם.

יהודית כרמי: אני בטוחה שהם כן עושים את התפקיד שלהם.

יהודית כרמי: לא נראה לי שיושבים שם אנשים שלא יודעים מה הם עושים.

יהודית כרמי: עם זאת, כל הסיפור של המיכון, כמו שיוסי הציג, זה גם בא כדי לעזור למשקים להתחדש ולשנות, כן אם הייתה לך מכונה ישנה עשרים שנה ובאים ומציעים לך מכונה חדשה ונותנים לך כאן מענק, בוא קבל את ה- 60%, אני חושבת שזה משדרג את החקלאות.

יהודית כרמי: המיכון גם בא לעזור למשקים שיש להם את המכונות האלה.

יהודית כרמי: אני יודעת שלא את כל המכונות האלה, החקלאי הולך ומשנה ושם מכונה אחרת.

יהודית כרמי: זה לא הולך לשנות לו את מצבת העובדים הזרים.

יהודית כרמי: הוא עדיין יצטרך את העובדים הזרים, אבל כן באים ומשדרגים לו את המקום.

יעקב כץ: על זה הוא אמר תודה בשם כל החקלאים.

יהודית כרמי: יש משקים שעד עכשיו לא רכשו את המיכון.

יהודית כרמי: אני לא מדברת על כל סוגי המיכון שאתה ציינת.

יהודית כרמי: יש דברים אחרים, יש את הרפת הרובוטית, יש חקלאים שנוח להם שנמצאים בשיטה הישנה.

יהודית כרמי: "נוח לי עם מה שיש, התרגלתי לעבוד עם ארבעה-חמישה תאילנדים, לא רוצה לשדרג, לא רוצה לשנות, טוב לי עם זה".

יעקב כץ: שמעת שהוא אומר שגם אם הוא היה משדרג, הוא היה צריך את הארבעה-חמישה תאילנדים.

יהודית כרמי: אני לא מדברת על משקים כמוך שכבר הייתה להם המכונה הזאת.

יהודית כרמי: אני מדברת על משקים שטוב להם כך והם רגילים לעבוד שלושים-ארבעים שנה ולא רוצים לשנות.

יהודית כרמי: נוח להם שיש להם את הארבעה-חמישה תאילנדים ליד הבית.

דניאל אברהם: אולי לא היו להם האפשרויות לעשות את זה.

דניאל אברהם: אין להם אפשרות לקנות - -

יעקב כץ: ראשית היא אישה, היא שמעה את כולכם, לא הפריעה, לא אמרה מילה.

יעקב כץ: תן לה לדבר, לסיים.

יהודית כרמי: אני אחזור בפעם השלישית, יש חקלאים שנוח להם איך שהם.

יהודית כרמי: כן, אם הם יכניסו מיכון ובאים ונותנים להם מענק, זה יכול לעזור להם בקצוץ בכוח העבודה.

יהודית כרמי: הם כבר לא יצטרכו את השישה עובדים.

יהודית כרמי: אני הייתי בכמה משקים שבאחד מהם היה מיכון, ומה שהתאילנדי עושה זה לשמש משקולת, יושב על המכונה כמשקולת.

יהודית כרמי: יש לו יותר מדי עובדים, יש לו שם הרבה מיכון והוא הודה בזה.

יהודית כרמי: אני גם יודעת על מצבים שהם ההיפך.

יהודית כרמי: יש משקים שלא מספיק להם עם כל העובדים שיש להם.

יהודית כרמי: אנחנו נמצאים במתווה יורד, הממשלה חתמה על זה, משרד החקלאות חתום על זה.

יהודית כרמי: חיים, לשאלתך, מה שאנחנו עושים, ראינו את המיכון שנכנס, ישבנו עם זה, זה לא איזה פרויקט פשוט שכל מכונה שמגיעה, נכנסת.

יהודית כרמי: אנחנו באמת בדקנו אם המכונה אכן חוסכת כוח אדם ואם כן נכניס אותה לתקציב.

יהודית כרמי: היו מכונות שלא חסכו כוח אדם כמו כבל עיגון לעובדים שעובדים מהגובה.

יהודית כרמי: מצד אחד החקלאים מאוד רצו להכניס אותו כי "בואו נכניס נקבל מענק, נרכוש את הכבל הזה".

יהודית כרמי: מצד שני אני ועוד מישהו טענו שאם זה לא חוסך כוח אדם בשביל מה להכניס את זה ולקחת מהתקציב?

יהודית כרמי: השתדלנו להכניס רק את המכונות שאנחנו יודעים ש-או שהן משדרגות בצורה משמעותית או שהן חוסכות כוח אדם.

יהודית כרמי: כך אנחנו מבצעים את ההפחתה.

יעקב כץ: אומר חיים שזה בערך 8%, אולי 10%, אבל אתם מקצצים בכוח אדם 33.4%.

יהודית כרמי: יש לנו את המתווה שהולך ויורד.

יהודית כרמי: אנחנו כל שנה הולכים לקצץ 1,600 עובדים.

יהודית כרמי: אני לא יודעת מאיפה ה- 8% - - -

חיים חבלין: אני יודע.

יהודית כרמי: אבל אני לא מתעסקת בחקלאות כמוך שאני יכולה להעריך.

יעקב כץ: כי אם יתברר בסוף שהמיכון לא חוסך, נניח שנכניס את המיכון וכולם רצים לקנות מיכון ובסופו של יום אחרי כמה שנים אנחנו באמת נחסוך בכוח אדם אבל מספר הרבה יותר קטן ממה שחשבתם.

יעקב כץ: את צמודה לאיזה מתווה שאומר להוריד 33% ממספר העובדים, בפועל גם אם כולם יכניסו מיכון, הם בסופו של דבר ימצאו את עצמם רק עם 8%-10% חסכון.

יעקב כץ: אצלנו זה מדעי כי אתה מצד אחד גורע מהיכולת של החקלאים לעבוד.

יעקב כץ: זו גזרה על כולם.

יעקב כץ: מצד שני זו גזרה רוחבית ולא ממוקדת דיפרנציאלית שהולכת להפחית רק למי שיש את המיכון, כי אם אתה מוריד, אתה מוריד לכולם ולא רק למי שיש מיכון, גם למי שלא הכניס מיכון וגם למי שלא היתה את היכולת להכניס מיכון.

יעקב כץ: כדי להכניס מיכון החקלאי צריך להשקיע שני שליש מהכסף ולא לכל אחד יש את הסכומים האלה כדי לקבל את השליש שלכם.

יעקב כץ: הוא צריך להעמיד כסף.

יעקב כץ: יש בעיות אובייקטיביות, אבל כשאת מקצצת רוחבית וכולם נפגעים, החקלאי הזה אומר, אני לא הכנסתי מיכון וגם אם כן רק חלקי.

יעקב כץ: כשגל הצונאמי הזה מגיע הוא מגיע רוחבי ואת אומרת, כולם יסבלו ואז אין להם את האפשרות לייצא את מה שהם מייצאים כבר.

יהודית כרמי: אני לא יודעת לענות לך על ה- 8%.

יהודית כרמי: אני לא יודעת לענות לך.

יהודית כרמי: אני אגיד לך מה התפקיד שאני עושה.

יהודית כרמי: אני בודקת את המכונות.

יהודית כרמי: אנחנו מחליטים כמה אחוזי קיצוץ בערך הן חוסכות.

יהודית כרמי: אלו לא אחוזי קיצוץ שבשמיים.

יהודית כרמי: חוץ ממכונה אחרת, אולי בצבירה אתה תגיע ל- 10%, אנחנו בונים את המודל.

יעקב כץ: הוא אומר לי שכבר הרבה זמן לא הסתובבנו בשטח.

יעקב כץ: אני איבדתי קצת מהצבע, אולי אני אקח את מרכז ההשקעות שלכם ונעשה סיור של שלושה ימים, יום אחד בדרום, יום אחד במרכז, יום בצפון, נשמע את החקלאים.

יעקב כץ: נשמע איך הן מורידות.

יעקב כץ: אני מוכן לקחת אותך באוטו שלי עם שני שומרי ראש ונצא לשטח, ניקח גם את עמית סדן ואולי נפגש ונראה את המציאות.

יעקב כץ: למדתי בצבא במעט השנים שהייתי בצבא שיש הבדל בין ראיה לשמיעה.

יעקב כץ: לפעמים הביקור בשטח והמפגש עם החקלאים, יתכן שאז ההמלצות לוועדת הארבעה תהיינה שונות.

יעקב כץ: נניח שהוא צודק, אף אחד לא יכול להוכיח, נניח שזה לא 8%, אבל זה לא 33%.

חיים חבלין: זה אמצעי ייצור למען ה'.

חיים חבלין: זה כמו מים.

יעקב כץ: גברת כרמי, מה דעתך על הרעיון?

יהודית כרמי: עמית, אתה בא?

עמית סדן: אני בא.

יעקב כץ: נעשה את זה בימים הקרובים.

יעקב כץ: נקבע זמן ונצא שלושתנו לשטח.

יעקב כץ: ננסה לצרף כמה שיותר בסיור הזה ונראה את הדברים בשטח.

נחמה שטילמן: אני בת כפר אביב, הוריי ממקימי הארץ, אני נשואה לבן יסוד המעלה, דור חמישי בארץ, מחוברת לאדמה ולמדינה בכל רמ"ח אברי וכך משפחתי.

נחמה שטילמן: אני אשתדל מאוד להיות מתורבתת וסובלנית כי קשה להיות כאן סובלניים.

נחמה שטילמן: לפחות מצד החקלאים מאוד קשה.

נחמה שטילמן: בכל פעם שנפגשים, אני יצאתי בחמש בבוקר מהבית כדי להגיע לכאן.

נחמה שטילמן: אני גרה ביסוד המעלה ואני מוכנה להגיע לכאן בכל פעם שאצטרך, אבל לא יתכן שבכל פעם שאני אגיע לכאן אני ארגיש שההצגה מתחילה מחדש.

נחמה שטילמן: תיקח את החבר'ה שוב לשטח, יראו, יתרשמו ובמקרה הטוב יוציאו דו"ח - - -

יעקב כץ: לא התקדמנו בשנתיים וחצי האחרונות?

נחמה שטילמן: התקדמנו.

יעקב כץ: התקדמנו, אני אומר לך שהתקדמנו, לי יש ראיה שהתקדמנו - - -

נחמה שטילמן: בדבר אחד התקדמנו ובדבר אחר אנחנו בתחילת הדרך.

יעקב כץ: אני אומר לך שבתחילת דרכי כאן

יעקב כץ: הייתי מוצף בטלפונים מהבוקר עד הבוקר - - -

נחמה שטילמן: אחת מהם הייתי אני.

נחמה שטילמן: אני הרמתי ידיים, זה לא עושה את זה פתרון.

יעקב כץ: לא.

יעקב כץ: את לא הרמת ידיים.

יעקב כץ: חלק גדול מהבעיות נפתרו, תודו.

נחמה שטילמן: וצצו בעיות אחרות.

יעקב כץ: זו דרך העולם, אבל להגיד שכאן לא התקדמנו בשום דבר.

נחמה שטילמן: אני לא רגילה לדבר בצורה כל כך תרבותית, לכן תן לי בקצב שלי ואני אשמח לענות לכל דבר ודבר.

נחמה שטילמן: נתחיל עם 'נערי האוצר', אני מציעה לכם לרזומה האישי שלכם - -

יעקב כץ: למה 'נערי', יש גם מבוגרים שם.

נחמה שטילמן: הם מאוד מתחלפים.

נחמה שטילמן: בני הנוער שמשרתים בצבא במדינת ישראל כשמסיימים את השירות ורוצים לעשות את הכסף הגדול כדי לנסוע לחוץ לארץ, חלקם הגדול, אני אומרת את זה כי הילדים שלי עשו את זה, זה לרדת לערבה ועובדים קשה מאוד, קשה מאוד, המעסיקים הם יוצאים מהכלל, הכול נהדר, אבל זה פרק אחד של ארבעה-חמישה חודשים וזה נגמר וזה נשאר בגדר חוויה.

נחמה שטילמן: לא בגדר שאומרים, כשאני אחזור לטיול הבא אני אעשה את זה שוב.

נחמה שטילמן: לא עושים את זה פעם שנייה.

נחמה שטילמן: יש לי הרבה דברים להגיד, אני אגיד בתמציתיות, אבל תשדלו לזכור את הדברים האלה.

נחמה שטילמן: כשאנשים בתפקידים שלכם או בתפקידים של יהודית כרמי ועוד אחרים שאני לא מכירה, אתם באים, שומעים ואולי מתרשמים, אבל הבעיה המרכזית של החקלאים שאף אחד מכל בעלי התפקידים בבית הזה, לא במשרד הזה, מעולם במשך השמונה שנים האחרונות לא לקח את התהליך של העובדים הזרים מתחילתו ועשה רצף.

נחמה שטילמן: יש התחלה, מגיעים לא', ב', ג', ד' עוצרים ואז מגיע מישהו חדש ואומר נתחיל מ-א'.

נחמה שטילמן: מתחילים שוב ומגיעים לב' ועוצרים.

נחמה שטילמן: מגיע אחר ומתחיל שוב מ-א' ומגיעים ל-ט' ועוצרים.

נחמה שטילמן: אין רצף.

נחמה שטילמן: כל פעם הפאנל של החקלאים צריך לחזור ולהציג מחדש את התהליך.

נחמה שטילמן: זה מעייף, זה מייגע ובעיקר זה לא מכובד.

נחמה שטילמן: כל אחד מכם כאן, אני מוכרחה לומר לכם, היה לי קשר עם כל אחד כולל עם יהודית כרמי כולל נציגים מהאוצר.

נחמה שטילמן: כשבאים אליכם אחד על אחד אתם עשר.

נחמה שטילמן: יהודית כרמי, אני רוצה לומר לך שכל בעיה שהייתה לנו במשרד בדברים שנוגעים אליה, היא נתנה פתרון יוצא מהכלל.

נחמה שטילמן: היא מסתכלת נקודתית, קוראת את המפה ונותנת פתרון.

נחמה שטילמן: ברמה מערכתית יש למדינה הזאת בעיה עם החקלאות.

נחמה שטילמן: לא סתם הרבה מאנשי הבית הזה מחזיקים עובדים זרים בבית שהם לא חוקיים.

נחמה שטילמן: זה לא על סדר היום כך, לא קונסים אותם בקנסות אדירים כמו שעכשיו באיזו ועדה דנים על קנס מינימום על העסקת עובדים זרים לא חוקיים.

קריאה: לוקחים את רישיון הנהיגה.

נחמה שטילמן: אני רוצה להוריד רישיון הנהיגה ולעשות צו עיכוב יציאה מהארץ.

נחמה שטילמן: על מה רבותי?

נחמה שטילמן: מישהו מכם יודע מה זה לתפוס עובד לא חוקי כשהוא נמצא במעבר בין מעסיקים והניירת תקועה במשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה או בשירות התעסוקה?

נחמה שטילמן: מישהו מכם יודע מה המשמעות של זה?

נחמה שטילמן: אף אחד לא יודע.

נחמה שטילמן: בא פקח, נותן קנס 5,000 שקל במקרה הטוב.

נחמה שטילמן: אנחנו עייפים.

נחמה שטילמן: אני גם חקלאית ואני גם מייצגת את החקלאים.

נחמה שטילמן: אנחנו עייפים.

נחמה שטילמן: אתם חייבים, יעקב כץ הולך, אני לא יודעת כמה זמן אתם תישארו.

נחמה שטילמן: מישהו בבית הזה צריך להרים כפפה.

נחמה שטילמן: אני מוכנה להיות שותפה לתהליך הזה ואני בטוחה שיש כאן עוד הרבה אנשים שמוכנים, לעבור פעם אחת ולתמיד את התהליך הזה מתחילתו עד סופו.

נחמה שטילמן: לא יכול להיות שבכל פעם שאני מגיעה לכאן, אני מרגישה שלא זזים.

נחמה שטילמן: יש דברים שצועדים קדימה אבל יש דברים שהולכים אחורה.

נחמה שטילמן: זה בלתי נסבל.

משה עמר: ממושב שרשרת, קרוב מאוד לעזה.

משה עמר: גם אני חקלאי מ 1986, גם שתלן, יש לי משתלה.

משה עמר: אני רוצה לדבר בעניין המשתלה.

משה עמר: אני מסתובב בכל הארץ.

משה עמר: יש לי חקלאים ממטולה ועד לערבה.

משה עמר: יש תופעה שאף אחד לא דיבר עליה, היא התחילה בעניין העובדים הזרים.

משה עמר: קודם כל אני מאמין שכל החקלאות וייצוא התוצרת החקלאית צריך שיהיה על ידי חקלאים ולא על ידי אנשים שיחזיקו מאה משקים וחוות חקלאיות.

משה עמר: המצב היום הוא שחקלאים הקטנים הם בקשיים הרבה יותר גדולים.

משה עמר: אני ממש יכול להצביע על שמות של אנשים ממקומות שונים בארץ, בגלל שהם נופלים בעניין העובדים הזרים ואין להם עובדים.

משה עמר: מגיעים הראיסים מעזה ומטירה, מקלנסווה ולמעשה מחזיקים את כל המשק עם הילדים שלהם.

משה עמר: אותו חקלאי מסכן שאינו מסוגל לשלם את מס המעסיקים ואת האגרות והצרות למיניהן, הוא למעשה נותן את האדמה היהודית, הישראלית שצריכה להיות בבעלותו לאותו ראיס.

משה עמר: אותו ראיס מביא את הילדים שלו, את בני הדודים שלו והם באים ועובדים במקום העובדים הזרים.

משה עמר: הוא הולך ומשווק את כל התוצרת ונותן פירורים לחקלאי שהאדמה שייכת לו.

משה עמר: זה מצב שהולך ומתפתח.

משה עמר: אני לא מאמין שיש מישהו שרוצה שהמצב הזה ילך ויחמיר.

משה עמר: המצב הזה קיים ומתפתח.

משה עמר: אני כבר שלושים וחמש שנה עובד בחקלאות, אני מסתובב בכל הארץ.

משה עמר: כשאני בא לגבות כסף מהאנשים שקנו ממני שתלים, אומרים לי: "תראה, כל המשק שלי עבר לראיס הזה, הוא ייתן לך, יתחיל את התהליך, לי אין מאיפה לתת לך, אני בקושי חי".

יעקב כץ: מה אחוז החקלאים שהיום מעבירים - - -

משה עמר: כרגע בודדים, אבל זה הולך ומחמיר כי האוצר והמדינה הולכים ומחמירים איתנו.

משה עמר: אני מכיר שני פתגמים מאוד מאוד קשים שמתאימים למצב בינינו לבין המדינה והממשלה.

משה עמר: יש מושג- "שונאיך ומחרביך ממך יצאו".

משה עמר: זה מה שאני מרגיש שעושים לי.

משה עמר: מנסים להחרים אותי, מנסים להכשיל אותי.

משה עמר: יש מושג-"ארץ אוכלת יושביה", במקום לבוא ולעזור ולהבין ולתת לאנשים המסכנים האלה, לדעתי מסכנים.

משה עמר: אני לא מסכן, אני מרוויח יפה ואני חי יפה.

משה עמר: זו לא חכמה גדולה.

משה עמר: אני מעבד 400 דונם חממות, יש לי 60 דונם משתלה.

משה עמר: אני הפכתי להיות ראיס על חשבון המסכנים שנפלו ולא מסוגלים לעבד את החלקות שלהם, ואז תמורת כסף מאוד מאוד קטן שאני משלם להם כל שנה בשביל לאכול, הם נותנים לי את האדמות שלהם.

משה עמר: זה לא מצב טוב ולא הייתי רוצה לראות את זה בדרך הזאת.

משה עמר: צר לי על המצב הזה.

משה עמר: זה ממש "ארץ אוכלת יושביה".

משה עמר: במקום לבוא ולסייע קצת, לא רוצים לסייע.

משה עמר: אז לא להפריע, לא להצר, לא להכשיל.

משה עמר: תנו לנו לחיות את החיים שלנו לבד, נדע לעשות את זה לבד.

משה עמר: למה רק אותנו?

משה עמר: בואו נלך לתחנה המרכזית בתל אביב ונראה כמה עובדים זרים יש שם.

משה עמר: יש משטרת האכיפה, יש צוות שלם שהמדינה משלמת הון ולא עושים שם כלום.

משה עמר: באים לאותו חקלאי מסכן ומנסים לבדוק אם החדרים של התאילנדים צבועים בצבע יפה, אם יש קרמיקה בשירותים ובמקלחת, אם יש משהו שעליו אפשר לתת דו"ח.

משה עמר: אני לא מבין למה.

משה עמר: אני פשוט לא מבין למה.

משה עמר: כשאתה בא ומדבר יפה עם אותו פקח, הוא אומר: "התקציב שלנו, של משטרת האכיפה זה מהקנסות.

משה עמר: אם לא יהיו קנסות, לא תהיה לנו עבודה.

משה עמר: אנחנו חייבים למצוא סיבה לקנסות ולתת לכם קנסות".

משה עמר: זו פשוט בדיחה, אני לא מכיר את זה מאף מקום.

משה עמר: אני נוסע הרבה לחוץ לארץ.

משה עמר: אני אומר שוב, מצבי הכלכלי ברוך ה' מצוין.

משה עמר: אני לא מייצג את החקלאים, אבל באתי במיוחד בשביל חקלאים קטנים שאין להם את היכולת.

משה עמר: אתה רואה בית מפואר שמעיד שלפני שלושים שנה בנו אותו על חקלאי מצליח וטוב.

משה עמר: אתה נכנס הביתה, אתה רואה את הדלות, אתה רואה את המקרר שאנשים פותחים לך, אתה רואה שהוא ריק ובקושי יש בו חלב.

משה עמר: אתה רואה מיטות מתקופת הסוכנות, אתה רואה אנשים שישנים על מזרונים.

משה עמר: איך יכול להיות כך?

יעקב כץ: אני מודה לך, תודה.

יעקב כץ: התיאור שלך לגבי חלק מהדברים הוא נכון.

יחזקאל דניאל: אני ממושב אחיטוב.

יחזקאל דניאל: לצערנו עלינו לכותרות בתקופה האחרונה ולא לטובה.

יחזקאל דניאל: חלק גדול ממה שנכתב בכתבות הוא מופרך ולא בדוק ולא אחראי.

יחזקאל דניאל: קודם כל אני רוצה לפתוח ולהתייחס לדבריה של הגברת מכפר אביב.

יחזקאל דניאל: אני מאוד מתחבר למה שאמרת.

יחזקאל דניאל: אני חושב שיש בעיה מערכתית עם כל הדברים.

יחזקאל דניאל: אני חושב שמשרד החקלאות בעניין הזה לא ממלא את תפקידו.

יחזקאל דניאל: אני לא חושב שזו אשמתו, כי משרד החקלאות הולך ומקצץ משנה לשנה ודווקא בחלקים שעוסקים בפיתוח והמחקר.

יחזקאל דניאל: אנחנו עדים שגם אצלם וגם כל התקציבים למחקר מקוצצים משנה לשנה.

יחזקאל דניאל: אותם אלה שהיו אמורים להוביל ולבוא אלינו החקלאים עם טכנולוגיה חדשה, עם תנופות בעניין כוח אדם, לא עושים די.

יחזקאל דניאל: היינו בהולנד ובמקומות אחרים וראינו איך הגויים מנהלים את החוות שלהם.

יחזקאל דניאל: אני קורא להן חוות, כי אצלנו זה קצת שונה.

יחזקאל דניאל: מושב אחיטוב נמצא במרכז הארץ ואנחנו לא כל כך יכולים להתנהל כמו המשקים בערבה.

יחזקאל דניאל: בערבה הכול דף חלק שאפשר להתחיל מהתחלה ולתכנן את הישובים ואת המבנה המשקים - - -

קריאה: רק חמישים שנה.

יחזקאל דניאל: אני מתייחס בעיקר למשקים החדשים ולחקלאים החדשים שמגיעים לשם.

יחזקאל דניאל: אני מתייחס לישובים שלנו במרכז הארץ.

יחזקאל דניאל: אנחנו נמצאים בקצה המשולש, בזנב ואדי ערה.

יחזקאל דניאל: אלו משקים שתוכננו בשנות החמישים, ישובים שהוקמו בשנות החמישים על יחידות של עשרה דונם וכל עשרה דונם זו יחידה אחת שמקיימות את החממות ויצור שונה.

יחזקאל דניאל: היום לא ניתן לעשות איחוד משקים או משהו דומה כדי לנצל את הטכנולוגיה לייעל ולשפר את הרווחיות.

יחזקאל דניאל: אני חושב שנושא המיכון הוא סוג של מס שפתיים שאמרו שיש סיסמה ושמו מיכון ובזה פותרים את בעיות, או חלק מבעיות העובדים הזרים.

יחזקאל דניאל: מצד אחד לוקחים לנו מיליון ומשהו בצורת מס מעסיקים ומצד שני סותמים לנו את הפה עם 250 מיליון שקל למיכון ואומרים, קיבלתם פתרון, וזהו זה.

יחזקאל דניאל: אני רוצה להעיד כאן על מה שקורה אצלי במושב.

יחזקאל דניאל: היום באחיטוב - - -

יעקב כץ: אנחנו היינו אצלך בסיור.

חיים חבלין: לא היינו אצלו.

יעקב כץ: מושב חקלאי של 3,000 דונם חממות, אחד המושבים הגדולים במרכז הארץ מבחינת חקלאות.

יעקב כץ: אנחנו מספקים בסביבות ה-60%, אומרים שאפילו 70% מכלל המלפפונים במדינת ישראל.

יעקב כץ: עד לפני שש-שבע או שמונה שנים עבדו והתפרנסו מתוך מאה משקים שקיימים במושב אחיטוב קרוב ל-80 חקלאים שהחזיקו את כל האדמות בחממות באמצעי ייצור ופרנסו יפה את עצמם.

יעקב כץ: בצער גדול אני אומר, אנחנו לא מאותם אלה.

יעקב כץ: יאיר, אני מבין אותך מאוד וליבי איתך שאתה הרמת ידיים.

יעקב כץ: אנחנו לא נרים ידיים.

יעקב כץ: יש אצלנו חקלאים, מה שנקרא 'קשיי עורף'.

יעקב כץ: בצער גדול אני אומר שמתוך 80 חקלאים שעבדו לפני שש שנים היום אנחנו עם 42 חקלאים.

יעקב כץ: זה מה שנשאר.

יעקב כץ: אמצעי הייצור עוברים לחקלאים אחרים.

יעקב כץ: אותה תופעה שתיאר משה עמר, הוא תיאר את התופעה שמתרחבת בדרום.

יעקב כץ: אני חושש מאוד שהיא הולכת ומחלחלת באזור שלנו.

יעקב כץ: אני יכול להעיד, כמובן שלא אזכיר לא שמות ולא מקומות וכדומה, אני יכול להעיד על מה שקורה באזור שלנו, אזור חדרה, עם התנחלויות פיראטיות כאלה.

יעקב כץ: בישובים סמוכים לנו, לא שדה יצחק, שמחלחלים לשם כל מיני מגדלים מכל מיני מקומות, יכול להיות שהם משלמים טוב ואני לא יודע מאיפה מגיע הכסף הזה, הם עובדים באותם ענפים שגם אנחנו עובדים ולא ברור איך הם משלמים את זה.

יעקב כץ: מגדלים שם מאות דונמים של חקלאות.

חי בנימיני: קודם כל לגבי הדברים של חברי חיים חבלין, הוא היה מספיק מסודר, כל הכבוד לצורת ההצגה.

חי בנימיני: אני לא מדבר כרגע על הרגש אלא על העובדות.

חי בנימיני: ענף ההדרים השקיע בעסק בשש השנים האחרונות כמיליארד שקל לפיתוח הענף.

חי בנימיני: מנוע הצמיחה הוא ענף הבסיסי שדורש קטיף מיומן שרק התאילנדים יודעים לעשות את זה.

חי בנימיני: מה המשמעות?

חי בנימיני: בקשרים שלי ניסיתי להוסיף עובדי שטחים.

חי בנימיני: 3,000 מאושרים לנו.

חי בנימיני: שר הביטחון אישר עוד 1,000.

חי בנימיני: השטחים שלנו הם פרוספריטי.

חי בנימיני: לא הצלחנו להשיג פועלים מגיל 28 פלוס.

יעקב כץ: הם עובדים אצלנו בהתנחלויות, הם עוזרים לנו שכם אל שכם.

יעקב כץ: אנחנו מכינים עכשיו את המקום לפליטים היהודים שיגיעו מתל אביב בעקבות המסתננים שחודרים מאפריקה לתל אביב.

יעקב כץ: עוד מעט בתל אביב, 12% מתושביה הם מסתננים מאפריקה ומישהו צריך לבנות לתל אביבים את העתיד.

חי בנימיני: אין לנו פוטנציאל של עובדי השטחים בענף ההדרים, הקטיף העיקרי הוא בחודש דצמבר-ינואר, בענף ההדרים אין הרבה הקצאה של תאילנדים.

חי בנימיני: היה ניסיון להביא פועלים מסרילנקה.

חי בנימיני: 17% ברחו.

חי בנימיני: מנסים לעשות ניסיון שאם אתה מוותר על תאילנדי - - -

יעקב כץ: מה קורה עם הסרילנקים?

יעקב כץ: ברחו?

יעקב כץ: הצליח או לא הצליח?

יעקב כץ: הצליח, ברוך ה'.

חי בנימיני: אמרו להם שיש אפשרות להרוויח הרבה כסף.

חי בנימיני: לא הייתה ועדת מיון שהביאו תאילנדי שבא לעבוד.

חי בנימיני: הוא עבד כמו פרופסור, לא ניכנס לזה.

חי בנימיני: זה לא הצליח כי הם ברחו ונצטרך להביא עובדים תאילנדים בצורה מסודרת.

חי בנימיני: זה לא הנושא.

חי בנימיני: לשורה התחתונה, אני אומר את זה לך, הבחור הצעיר עמית.

חי בנימיני: אני בסך לא מקנא בו.

חי בנימיני: יש משחק שנקרא אבן, נייר ומספריים.

חי בנימיני: הוא אוכל אותנו עם האבן נייר.

חי בנימיני: אני אומר הנייר אוכל את האבן.

חי בנימיני: הוא בעצם קובע.

חי בנימיני: יש רוח המפקד, הוא מסכן, הוא בא, לא יודע דבר.

חי בנימיני: הוא הלך למשרד ויש רוח המפקד במשרד של מה אומרים.

חי בנימיני: הפקידים של האוצר מעבירים את זה מדור לדור ובעצם הם לא קולטים שבענף ההדרים אנחנו הולכים לגדול פי חמש בפרי.

חי בנימיני: בחקלאות ההייטק פחות מים יותר חקלאות.

חי בנימיני: יש גרף עליה מול מספריים יורדות, אבל יש לנו ירידה במספר העובדים ובהתפתחות החקלאית.

חי בנימיני: אני לא רוצה לתת הרצאה כי אז אני אהיה נודניק.

חי בנימיני: מה שאני מציע לך, יש מה שנקרא 'עוז ותמורה בטרם פורענות', את זה אמר בן אהרון.

חי בנימיני: 'עוז ותמורה בטרם פורענות'.

חי בנימיני: קח מנהיגות, תפוס פיקוד, צא לשטח, הבחור הזה דיבר יפה.

חי בנימיני: התרגשתי בשמו.

חי בנימיני: גם הילדים שלי ברחו.

חי בנימיני: יש לי שני אגרונומים.

חי בנימיני: סע אליו לביקור, עשה לי טובה, לא תצטער.

חי בנימיני: יכול להיות שתבוא לחבר'ה שלך ותאמר להם בדמות המבוכה ובדמות הטייח.

חי בנימיני: תהיה נבון, אבל לא תטייח.

חי בנימיני: תבוא תראה, תתרשם, תבוא לחבר'ה שלך ותגיד, ראיתי.

חי בנימיני: היום אתה מגיע מהמשרד ואתה לא ג'ובניק, אתה בחור עם ראש, רק תחוש את השטח.

חי בנימיני: מי שלא ירו עליו, אמרו, הוא ידע להילחם.

יעקב כץ: תודה.

יעקב כץ: זמננו עבר ואני רוצה לסכם.

דן בקר: אני אדבר באנגלית כי הרבה זמן אני לא מדבר בעברית, אני ממושב חצבה בערבה, אני חלוץ גאה, אני באתי לארץ כאזרח של מדינת ישראל.

דן בקר: שמי דן בקר, אנחנו משפחת חוואים שלמדה חוואות, הקמנו בית ספר.

דן בקר: באנו לכאן כדי לבנות את המדינה ולשמור את הגבולות של ישראל.

דן בקר: בנינו את הישובים יראון, יפעת ועוד.

דן בקר: איך המדינה הזאת הייתה נראית בלי הישובים האלה?

דן בקר: המנהיגים שהגיעו לכנסת ולצבא, מאיפה לדעתכם הם הגיעו?

דן בקר: תנו ניחוש כמה מאלה שנמצאים במנהיגות הגיעו מהישובים.

יעקב כץ: כמו מההתנחלויות.

יעקב כץ: דן בקר תגידו כמה, לדעתכם?

יעקב כץ: תקחו איזה ישוב שאתם רוצים, את חצבה או כל ישוב אחר- - -

עמית סדן: אין לי מושג.

דן בקר: 94%-95%.

דן בקר: אני לא מתיימר להיות חקלאי גדול עם ציוד משוכלל.

דן בקר: לקח לי ארבע שנים להרוויח, להוציא את ההוצאות המינימאליות לחיים וארבעים שנה לגדל ילדים.

דן בקר: אתם נורמאליים?

דן בקר: אתם לא תתנו לנו עובדים זרים, איך נוכל לתת למדינה בלי עובדים?

יעקב כץ: תודה רבה אני מעריך מאוד את מה שאתה אומר.

יעקב כץ: אני מקווה שהבנת מה דיברנו במהלך הדיון בעברית.

דן בקר: די טוב.

יעקב כץ: תודה רבה.

יעקב כץ: אני מודה לך מאוד על דברייך.

דן בקר: תזכרו, מדובר במשק קטן.

דן בקר: זו התנחלות צמודה לגבול, משפחות קטנות, בית ספר.

דן בקר: הקפנו את הגבול בישובים האלה.

יעקב כץ: אני נרגש ממה שאתה אומר.

יעקב כץ: ראשית, אני רוצה לומר לכם שאני מאוד מתרגש לראות אתכם.

יעקב כץ: צודק דן בקר ואני רוצה לומר לך, עמית, לא רק לך עמית, לך, כולנו נמצאים באותה סירה.

יעקב כץ: אנחנו קצת איבדנו את הגדרת המטרות.

יעקב כץ: מי שזוכר מהצבא שבקבוצת הפקודות הייתה פקודה מי זקן יותר, ההגדרה הראשונית הייתה מה הכוונה.

יעקב כץ: הכוונה בקמת המדינה ובשיבת עם ישראל לארצו היתה לשמר את הקרקעות, להחזיר את עם ישראל לכאן, לעבוד עבודות כפיים כמו שאמר דן, לשלוח את הילדים ליחידות הכי טובות בצה"ל ולגדל ישראלי בריא ולא גלותי.

יעקב כץ: לצערנו הרב המטרות שונו.

יעקב כץ: הגדרת המטרות שונתה.

יעקב כץ: היום המטרה היא איך להוציא את העובדים הזרים, וכתוצאה מהמטרה הזאת כל העסק התעוות, כל הראש השתנה.

יעקב כץ: כשהופכים את המטרות, כלומר את מטרות המשנה הופכים למטרות עיקריות, אנחנו מקבלים תוצאות מעוותות.

יעקב כץ: לכן ראשית, אני קורא למדינה, לממשלה, בוועדה נעשה ועשינו הרבה דברים ואת הגברת מיסוד המעלה שלימדת אותנו להיות גם יסודיים וגם להיות בעלי מעלה לא להישבר עכשיו.

יעקב כץ: אנחנו עדין צעירים למרות שאנחנו זקנים ובעלי זקן לבן.

יעקב כץ: כל הדרך לפנינו.

יעקב כץ: אנחנו נתקן את כל העולם במלכות שדי, נעשה את התיקונים.

יעקב כץ: אני קורא למשרד האוצר ולמשרד החקלאות, אני לא רוצה לומר מה היא לחשה לי לאוזן, לעשות שינוי בעניין מס המעסיקים.

יעקב כץ: בעזרת ה' יבוא השינוי.

יעקב כץ: הוועדה קוראת שבכסף שהצטבר ומצטבר עדיין, מגביית מס המעסיקים, להחליט שעושים מאמצים לא כדי להוציא את העובדים הזרים, כי את העובדים צריכים, אלא לראות איך אנחנו מקבלים אותו, למנף הייטק ישראלי חקלאי שיהיה הייטק שהאירופאים ילמדו ממנו ולא אנחנו נלמד מהם.

יעקב כץ: שלא נהיה בפיגור.

יעקב כץ: יאיר הנחמד והצדיק הזה שכל כך נהניתי לראות את העגבניות שלו, עכשיו הוא עובד עבור הירדנים וזה מדכא.

יעקב כץ: הוועדה תקיים את הסיור צעד אחר צעד ושלב אחרי שלב.

יעקב כץ: אני מבטיח לכם שאם אני אהיה ראש ממשלה, מי שתשב לידי זו הבחורה מיסוד המעלה והיא זו שתטפל בנושא.

יעקב כץ: אני לא מציע לכם לבחור בי כראש ממשלה.

יעקב כץ: כעת אנחנו מתחברים לבית היהודי, אז נהיה 10-11 מנדטים, אבל זה לא מספיק לנהל את המדינה.

יעקב כץ: מי יודע, אולי אני אחזור לעבודות האחרות שלי.

יעקב כץ: אני אומר לכם שבעזרת ה' אנחנו נקיים סיור במשקים, נצא גם עם עמית ואם יהיה צורך בשניים-שלושה סיורים, זה יהיה "קום והתהלך בארץ" וננסה לפחות כאן בוועדה להמשיך לקדם את הנושא.

יעקב כץ: אני רוצה לומר לכם שגם לחברי כנסת אחרים הנושא הזה נוגע.

יעקב כץ: הם עסוקים בדברים אחרים כי יש לנו עוד צרות וקשיים אחרים.

יעקב כץ: יש לדון כל האדם לכף זכות.

יעקב כץ: אני מודה לכם שבאתם.

יעקב כץ: אני תמיד אתכם.

יעקב כץ: כך היה בעבר.

יעקב כץ: בזמן שנותר, ואולי יהיה שינוי בוועדה ואשאר בוועדה ואם לא אהיה בתפקידים אחרים, תמיד דלתי ובתינו פתוחים בפניכם.

יעקב כץ: תמיד כשיהיה צורך נקיים את הוועדה, גם אם יהיה צורך פעמיים ושלוש פעמים בשבוע כפי שעבר היה, ובמה שצריך לתקן, נתקן.

יעקב כץ: אני מודה לכולכם.