ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 530, 2011-07-28 12:00

חיים כץ: צהריים טובים, היום יום חמישי, כ"ו בתמוז, ה-28 ביולי 2011.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה והבריאות.

חיים כץ: הנושא-הצעת חוק הודעה לעובד (תנאי עבודה) (תיקון מס' 4) (אכיפה אזרחית), התשע"א-2011, פ/2365 של חה"כ שלי יחימוביץ', חה"כ מרינה סולודקין, חה"כ חיים כץ.

חיים כץ: הכנה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חיים כץ: פרוטוקול מספר 530.

חיים כץ: כן, גבירתי היועצת המשפטית, נועה בן שבת.

נועה בן שבת: השלמות מסוימות לנוסח שאושר בקריאה ראשונה, מעט השלמות בתוך הנוסח, חלק מהן מאוד מינוריות, כמו למשל העניין של להסיר את הצו מניעה מהסמכויות של בית הדין , כי הוא פחות רלוונטי בנושא הזה.

נועה בן שבת: הנושא של סייג שלא יפסוק בית דין פיצויים כתובנה ייצוגית כמשמעותו בחוק תובנה ייצוגית.

נועה בן שבת: זה נוסח שמופיע בכל החוקים המקבילים שפסקו פיצוי, ולכן זה גם השמטה.

נועה בן שבת: יש עוד עניין, שאנחנו צריכים להתאים את חוק העבירות המנהליות.

נועה בן שבת: פה נרשם שזה מפקח או רשם.

נועה בן שבת: מתברר שסמכות הרשם עוד לא הופעלה, ומצד שני אנחנו צריכים לדייק ולהגיד שמי שמבטל את הקנס המנהלי הוא התובע המוסמך, ויכול להיות שגם נצטרך להבהיר בנוסח שהסמכות היא להחליט האם להטיל או לא להטיל, האם לבטל או לא לבטל את הקנס המנהלי, אבל לא להפחית את סכומו.

נועה בן שבת: זה נושאים שוליים.

נועה בן שבת: יש דבר שאני מבינה שיש לגביו הסכמה של כולם.

נועה בן שבת: בזמנו דובר שתהיה חזקה ליודעין.

נועה בן שבת: התנאי להטלת פיצוי עונשי, כיוון שאנחנו מדברים על פיצוי עונשי, פיצוי לדוגמה, הוא באמת חריג, אז לפחות שיידרש להוכיח שהמעביד ידע, לא התכוון אבל ידע על ההפרה.

נועה בן שבת: פה הוצע לקבוע איזה שהיא חזקה שאם ההפרה נעשתה כלפי שלושה עובדים בתקופה של 24 חודשים, אז יש חזקה שההפרה בוצעה ביודעין ואני חושבת שכבר הגשנו בדיון הראשון, הערנו על זה שזה לא נראית כמו חזקה אמיתית, כי באמת הנסיבות האלה לא מקימות באמת איזה הבנה או איזה מסקנה סבירה שבאמת היתה פה ידיעה.

נועה בן שבת: זה יכול להיות גם לחלוטין מקרי, אז לפחות אני הבנתי מהצד המשפטי, יש הסכמה שהחזקה הזאת היא לא מתאימה לחקיקה הזאת.

חיים כץ: בסדר גמור.

נועה בן שבת: אבל אני מבינה שיש עוד ויכוח לגבי נושא התחילה של החוק.

חיים כץ: כן גבירתי.

מיכל חילי וקסמן: עו"ד מיכל חילי וקסמן מהתאחדות התעשיינים.

מיכל חילי וקסמן: אנחנו מבקשים שהוראת התחילה תהיה מאוחרת ותיקבע ארבעה חודשים לפחות ממועד פרסום החוק.

מיכל חילי וקסמן: בזמן הזה אנחנו נוכל לעשות כמה שאנחנו יכולים, לפחות לחברים שלנו, הסברה בעניין הזה.

מיכל חילי וקסמן: כמו שהבנו בדיון הקודם, אחת הבעיות כנראה היא של הסברה, הרבה יותר כנראה מאשר הרצון - - -

חיים כץ: ומה אומרים הממונה על השכר?

בני כהן שאולי: שלום רב, בני כהן שאולי מהממונה על השכר במשרד האוצר.

בני כהן שאולי: אני חושב שצריך איזה שהיא הוראת תכולה של לפחות שבועיים או חודש.

בני כהן שאולי: אני לא יודע אם ארבעה חודשים, אבל לתת איזה שהוא זמן אולי למעסיקים להתארגן, מי שלא נתן.

בני כהן שאולי: לא שהחוק עדיין לא מחייב אותם, אבל מבחינת אין עונשין, אלא מזהירים.

חיים כץ: ומה גבירתי אומרת?

סיגל סודאי: עו"ד סיגל סודאי מלשכת המסחר.

סיגל סודאי: גם כשהחוק הזה נכנס לתוקף ב-2002, היה סעיף תכולה של אחרי ארבעה חודשים.

סיגל סודאי: כאן מטילים קנס סטטוטורי אוטומטי על מעסיקים, ללא הוכחת נזק.

סיגל סודאי: באמת יש פה בעיה של מדיניות.

סיגל סודאי: אין פה איזה קונספירציה של מעסיקים להפר את החוק במזיד.

סיגל סודאי: לכולנו יש כאן רצון משותף להגביר את המודעות, ואני חושבת שארבעה חודשים האלה הם ממש נדרשים, לפחות מבחינתנו.

חיים כץ: ומה אומר אדוני?

ערן גולן: שמי ערן גולן ואני מתחום אכיפת זכויות עובדים.

ערן גולן: אני חושב שצריך להבדיל בין שני דברים, בין הנושא של הפיצוי לבין הנושא של הפיכת נטל ההוכחה.

ערן גולן: בהפיכת נטל ההוכחה כשיש מחלוקת, כבר יש פסק דין מחודש מאי של בית הדין הארצי לעבודה, שכבר קובע שהופך נטל ההוכחה ואני חושב שזה לא יהיה נכון שהמחוקק בעצם ירע את מצבו של העובד לעומת בית הדין הארצי.

ערן גולן: בעניין הנושא של הפיצוי, אז בסדר, אפשר לתת למעסיקים זמן להתארגן.

חיים כץ: ומה את אומרת על מה שהוא אמר עכשיו?

מיכל חילי וקסמן: מה שקרה עד עכשיו, כשבית הדין הארצי נתן את פסק הדין הזה, לא היה פיצוי עונשי.

מיכל חילי וקסמן: אני חושבת שכשיש פיצוי עונשי, אז לפחות צריך לעשות את הדברים, בגלל שיש פיצוי עונשי, אז צריך לתת את הזמן הזה בדיוק כמו שחברתי אמרה.

חיים כץ: ומה אומרת דבי?

דבי ספיר-אליעזר: אנחנו מסכימים לתקופה שתקבע הוועדה לתחילת החוק.

דבי ספיר-אליעזר: כל עוד הוא יתחיל, אז אין לנו בעיה להאריך את התקופה.

דבי ספיר-אליעזר: יחד עם זאת, זה נכון שכפי שהסברנו גם בוועדה הקודמת, הנושא של העברת נטל ההוכחה חל מכוח פסיקת בית הדין לעבודה, ככה שזה לא נושא חדש.

דבי ספיר-אליעזר: מסכימה עם חברותיי מארגוני המעסיקים, שאכן הפיצוי לדוגמה זה משהו חדש שכן צריך לתת זמן להתארגנות.

חיים כץ: מה אדוני אומר?

ערן גולן: אני אומר שדווקא הפוך.

ערן גולן: בית הדין יראה שבעצם המחוקק אומר, מפה והלאה וכל התביעות שקיימות או לא, המחוקק קבע מועד תחולה.

ערן גולן: אני לא אעשה משהו בניגוד למחוקק.

ערן גולן: המחוקק היה ער לפסק הדין שלי.

דבי ספיר-אליעזר: כשהיה תיקון 24 לחוק הגנת השכר ונתנו מועד של ששה חודשים להתארגנות, בית הדין הארצי לעבודה מכוח פסיקה, קבע שיועבר לנטל ההוכחה ולנושא השעות הנוספות.

דבי ספיר-אליעזר: הוא קובע את זה גם היום מכוח הפסיקה ולא מכוח החוק.

חיים כץ: כמה תביעות יש היום בשוק על אי הודעת עובד, שאתה יודע עליהם?

ערן גולן: יש המון תביעות והסוגיה היא לא תביעה על עצם ההודעה לעובד, אלא העובד אומר הבטיחו לי 25 שקלים.

ערן גולן: המעביד אומר לא, הבטחתי לך 23 שקלים, ועכשיו בית הדין צריך להכריע מה השכר שקובע, ואז בעצם יש את הפסק דין של הארצי.

ערן גולן: הוא אומר, לא נתת את ההודעה לעובד, נטל ההוכחה על המעסיק.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: מה את מציעה?

נועה בן שבת: אני רוצה להציע לדחות את תחילת ההוראה לגבי פיצוי עונשי כפי שמוצע, למספר חודשים, לתקופה שתיקבע, אבל להכיל מיידית את ההוראה של נטל ההוכחה.

דבי ספיר-אליעזר: וגם ההוראה של סעיף 11, נכון.

נועה בן שבת: וגם את ההוראה לעניין החוזה.

ערן גולן: שמקל עם המעבידים.

סיגל סודאי: ומאותן סיבות שאמרתי.

סיגל סודאי: יש פה שינוי בנסיבות.

סיגל סודאי: נטל ההוכחה הוא רלוונטי גם לפיצויי עונשין.

נועה בן שבת: אבל אי אפשר יהיה לתת פיצוי עונשי עד עוד מספר חודשים.

סיגל סודאי: אבל יש תביעות.

חיים כץ: שאנחנו לא רוצים שתימחקנה.

סיגל סודאי: אין לי בעיה, אבל כשזה לא יהיה קוררטיבי לעניין של הקנס.

חיים כץ: מה אומרת דבי להצעה של נועה?

דבי ספיר-אליעזר: מבחינתי אנחנו יכולים לחיות גם ההצעה של נועה וגם עם ההצעה של המעסיקים.

דבי ספיר-אליעזר: אני לא רואה שוני.

חיים כץ: מה אומר הממונה על השכר?

בני כהן שאולי: אני מעדיף שלא - - -

חיים כץ: אוקיי, אנחנו הולכים על ההצעה של נועה.

חיים כץ: אנחנו נדחה כמו שביקשתם, בארבעה חודשים, על החלק הזה.

חיים כץ: אוקיי, גמרנו פה מחלוקות.

מיכל חילי וקסמן: לגבי סעיף 3 שהוסף כאן בתיקון בנושא של נטל ההוכחה.

מיכל חילי וקסמן: לפי הנוסח כפי שמופיע כאן, מספיק שעובד יגיש תצהיר מאומת כדי שנעביר את נטל ההוכחה למעביד.

מיכל חילי וקסמן: אנחנו חושבים שטוב יותר היה אם היו משאירים את הנוסח הקודם, דבר מה.

מיכל חילי וקסמן: פשוט להשאיר את זה כך, ולהשאיר את זה לשיקול דעת של בית המשפט.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: את מחזירה אותנו לאיפה שהיינו כבר.

מיכל חילי וקסמן: לא, זה נושא שדווקא אמרנו שעוד נחשוב על זה.

חיים כץ: חשבנו עליו.

מיכל חילי וקסמן: אז כפי שחשבנו, אז אני בכל זאת אומרת את זה.

מיכל חילי וקסמן: כשאנחנו כותבים דבר מה, אנחנו משאירים את זה בעצם לבית המשפט.

מיכל חילי וקסמן: למה צריך להגביל את זה ולכתוב שזה דווקא תצהיר מאומת?

חיים כץ: גילוי נאות, אני בנוסף להיותי חבר כנסת, גם יו"ר ארגון עובדי התעשייה האווירית.

חיים כץ: לא רוצה להגיע לבית משפט, עם כלום.

חיים כץ: לא רוצה להיות שם.

בני כהן שאולי: שני דברים, קודם כל אני מצטרף למה לאמרה מיכל.

בני כהן שאולי: אני גם חושב שאולי יש מקום לשיקול דעת בית המשפט.

בני כהן שאולי: לעניין מה שאתה אמרת, לתפיסתי אתה ממילא כבר מגיע לבית משפט.

חיים כץ: אני לא מגיע.

חיים כץ: המעסיק יודע.

בני כהן שאולי: נטל ההוכחה עובר בבית המשפט, בבית הדין.

בני כהן שאולי: ממילא אם אתה תובע, נטל ההוכחה עובר לצד השני.

בני כהן שאולי: תצהיר מאומת אגב, זה לא נטל כבד מדי.

בני כהן שאולי: זה כלום.

בני כהן שאולי: בסך הכול אתה מגיש תצהיר מאומת.

חיים כץ: מקו לעובד לא חושבים כמוך.

סיגל סודאי: ברור שהם לא יחשבו.

סיגל סודאי: לדעתנו יש פה תמריץ שלישי לעובדים להגיש תביעות.

סיגל סודאי: אין פה נטל הוכחה, כי להגיש תצהיר מאומת זה לא עול.

סיגל סודאי: אנחנו מדברים גם על תביעות של אחרי סיום יחסי עובד-מעביד, לא רק במהלך יחסי עובד-מעביד, ומה שזה הופך, זה הופך עוד פעם את הפיצוי העונשי הזה לפיצוי אוטומטי.

סיגל סודאי: העובד מגיש תצהיר, הוא יקבל אותו, כי המעביד לא רצה ללכת לבית משפט.

סיגל סודאי: יש תצהיר.

מיכל חילי וקסמן: אין כוונה לגרום למעסיק שלא ישלם.

חיים כץ: הולכים להעלות עוד מעט את אכיפת דיני עבודה.

סיגל סודאי: אנחנו נורא נשמח.

מיכל חילי וקסמן: אין פה מטרה לעשות הקלות למעבידים שהם באמת גורמים נזק, כמו שאדוני הציג את זה.

מיכל חילי וקסמן: זאת לא המטרה.

מיכל חילי וקסמן: המטרה היא באמת להפסיק את אותן תביעות שאין להן בסיס.

מיכל חילי וקסמן: מצד שני, כן לעזור לכל אותם עובדים, וזה בדיוק מה שכן יתמרץ אותם.

חיים כץ: אני לא חושב שבן אדם יגיש תביעה אם אין לו בסיס.

סיגל סודאי: יש.

סיגל סודאי: אדוני יודע את זה ויש גם פסקי דין.

מיכל חילי וקסמן: אני חושבת אדוני שההכרעה צריכה להיות שקולה.

מיכל חילי וקסמן: מצד אחד באמת כמו שאמרתי, להפסיק בעצם תביעות שאין להן בסיס ולא לתמרץ אותם, ומצד שני כן לתת כלים למי שכן יש בסיס לטענה שלו.

מיכל חילי וקסמן: ברגע שאנחנו גם הופכים את נטל ההוכחה וגם נותנים תמריץ וגורמים אולי לתביעות שווא בעזרת פיצוי עונשי, ברגע שאנחנו מאפשרים את כל הדברים האלה ויוצרים תמריץ בעצם לעובדים וגם מאפשרים להם לתבוע רק באמצעות תצהיר, זה באמת יכול ליצור מצב של תביעות שווא, וזה כן צריך לעצור.

חיים כץ: טוב, אוקיי, הבנו.

חיים כץ: לא מקבל את מה שאתן אומרות.

חיים כץ: החיים יותר חזקים ממה שאתן אומרות.

בני כהן שאולי: לכל הפחות אם אדוני מתכוון להשאיר את הנוסח כפי שהוא, אולי מוצע נוסח טיפה שונה.

בני כהן שאולי: שוב, גם תחת מחאה, שיהיה כתוב: ובלבד שטענתו של העובד תהיה נתמכת בהגשת תצהיר.

בני כהן שאולי: כלומר, שלא יעיד על טענתו באותו עניין, לרבות בהגשת תצהיר, אלא שזה לכל הפחות יהיה תצהיר.

ערן גולן: ומה עם עובד שמייצג את עצמו?

בני כהן שאולי: אז מה, הוא לא צריך להגיש תצהיר לפעמים?

ערן גולן: יש עדות ראשית בעל פה בפני בית משפט.

חיים כץ: אני לא רוצה לתת אינסנטיב למעסיקים, לא לנהוג לפי החוק, וגם אם אתה רוצה שלעורכי דין תהיה קצת פרנסה.

חיים כץ: במקום להקל על העובד שהוא הנגזל, אז אנחנו מגנים על הגוזל, אם הוא גוזל.

חיים כץ: למה?

בני כהן שאולי: העובד בא, הוא רוצה לתבוע.

חיים כץ: אני רוצה להסביר לך משהו.

חיים כץ: אני קצת מבוגר ממך.

חיים כץ: יש לי שלושה בנים והם עבדו בחיים שלהם והם נעשקו ואני לא הלכתי לבית משפט.

חיים כץ: והם נעשקו ולא הלכתי לבית משפט.

חיים כץ: גם לא הלכתי לקו לעובד, ואני כמעסיק לא הייתי מתנהג כמו שהתנהגו אליהם, כשהרוויחו 2,000 ו-3,000 שקל, ואתה עוד נותן הגנה לזה שעושק אותם.

חיים כץ: אני ראיתי על הילדים שלי בכל מיני עבודות, אחרי צבא, ילדים בחופשה שעובדים, נעשקים ובמקום לתת לי לדרוך על זה שעושק אותם, אז אתה, מאחר ואתה יכול למצוא לך מהאוצר להגיש הסתייגויות, תגיש הסתייגויות.

נועה בן שבת: אני רציתי להגיד משהו על הנושא הזה.

נועה בן שבת: למעשה בחוק הגנת השכר היתה התלבטות גדולה בחזקה שנקבעה שם, ובסופו של דבר החזקה נוסחה כפי שהיא מנוסחת בלי שום לכאורה נטל על העובד, ובית הדין אמר לא, אין דבר כזה, התובע יתכבד, וצריך להוכיח משהו.

נועה בן שבת: אני חושבת שגם אם אנחנו נכתוב פה, לא יהיה מצב שבו בית הדין יבוא ויגיד, מקבלים את הטענה על כלום.

נועה בן שבת: העדות יכולה להיות עדות בעל פה או עדות בכתב במסגרת תצהיר.

בני כהן שאולי: האם יכול להיות מקרה שבו עובד תובע את המעביד, מגיע לבית הדין ולא נדרש בכלל להעיד, לא בתצהיר ולא על הדוכן?

נועה בן שבת: לכאורה מה שכתוב בחוק הגנת השכר, זה לכאורה העובד הגיש תובנה, הנטל עובר למעביד.

נועה בן שבת: פחות או יותר.

נועה בן שבת: כמובן למצב אוטומטי כזה, לא עלה על דעתו של בית הדין.

נועה בן שבת: אנחנו פה פשוט מבהירים את זה, שהעובד מצד אחד לא צריך לבוא ולהוכיח קודם כל את טענתו וכו' וכו' , שאז כבר אין משמעות לנטל ההוכחה אם הוא כבר עשה את כל העבודה.

נועה בן שבת: חשבנו אולי באמת להגיד דבר מה או איזה שהוא ניסוח אחר, אבל אם הוועדה עומדת על כך שמדובר על עדות או תצהיר, אז אנחנו מדברים על עדות או תצהיר על כל מה שמשתמע מזה.

נועה בן שבת: תצהיר מוגש, אז אפשר לחקור עליו, כל ההליכים שמתנהלים לפי פקודת הראיות.

נועה בן שבת: זה מצד אחד מבטיח שזה לא שאין שום דבר, שהעובד לא עשה שום דבר לאף אחד.

נועה בן שבת: מצד שני הוא לא אומר לעובד, תוכיח את כל טענתך, שאז ממילא אין משמעות להעברת נטל ההוכחה.

בני כהן שאולי: אני רוצה להוסיף דבר מה לפרוטוקול.

בני כהן שאולי: אין לי כוונה לנסות להגן על מעסיקים כפי שאדוני היו"ר אמר, שבעצם לא ממלאים אחר החוק.

בני כהן שאולי: אין לי כוונה.

בני כהן שאולי: אני מסכים עם הרעיון של העברת נטל ההוכחה.

בני כהן שאולי: אני רק חושב שיש מקום לאזן אותו והשאלה הנשאלת היא, האם באמת האיזון הקיים כאן בהצעת החוק כפי שהיא מנוסחת היום, הוא מספיק.

בני כהן שאולי: אני לא בטוח.

בני כהן שאולי: יכול להיות שאם נרשום דבר מה, בית המשפט ישקול כל מקרה לגופו ויגיד האם ב"דבר מה" מספיק לי לאותו עניין או לא.

חיים כץ: כן.

סיגל סודאי: ושוב אני חוזרת על שזה שמדובר כאן על פיצוי ללא הוכחת נזק.

סיגל סודאי: אם זה היה עם הוכחת נזק לגבי פיצוי עם הוכחת נזק, אני עוד יכולה אולי לקבל את זה, כי העובד יצטרך להוכיח.

סיגל סודאי: אבל פה הוא מגיש תצהיר, הוא כבר אוטומטי יקבל את הפיצוי הזה.

סיגל סודאי: זה ממש חוסר איזון כאן לדעתי, משגע, ושוב, אין פה כוונה.

ערן גולן: אולי נזכור את הסיטואציה הבסיסית.

ערן גולן: עובד מגיש תביעה לאחר שהמעסיק ביצע עבירה פלילית.

ערן גולן: לא מסר לו הודעה לעובד.

ערן גולן: הוא צפוי לקנס של 15 אלף שקל במישור הפלילי ועכשיו אנחנו בעצם בדיון של מה המשמעויות האזרחיות של אותה תוצאה של הפרה פלילית שהמעסיק עשה.

ערן גולן: אנחנו במצב שהמעסיק ביצע, גם אם הוא לא מואשם בכתב אישום, המעסיק ביצע עבירה פלילית בכך שהוא לא מסר לעובד הודעה על תנאי העבודה.

ערן גולן: אנחנו לא במצב ניטרלי שעכשיו כל אחד תובע את השני ועכשיו מצב אבסולוטי.

חיים כץ: כן.

דבי ספיר-אליעזר: רק הבהרה מהדברים שעלו בדיון, כי זה חשוב לעשות סדר.

דבי ספיר-אליעזר: הנושא של הפיצוי לדוגמה הוא נושא שקשור לעצם אי מסירת ההודעה, שהיא מסירה ביודעין.

דבי ספיר-אליעזר: הנושא של נטל ההוכחה לא קשור בכלל לנושא של הפיצוי לדוגמה.

דבי ספיר-אליעזר: הוא לא קשור.

דבי ספיר-אליעזר: הוא קשור לעצם ההוכחה של אותם התנאים שהעובד צריך להוכיח כדי לקבל את זכויותיו, ככה שגם אם מסכימים לנטל ההוכחה וגם אם לא מסכימים לנטל ההוכחה, צריך לקחת בחשבון שנטל ההוכחה לא קשור בכלל לנושא של פיצוי לדוגמה.

נועה בן שבת: הוא לא קשור לפיצוי לדוגמה, אבל הוא גם לא קשור גם רק לעניין של הודעה לעובד.

נועה בן שבת: יכול להיות שיש מחלוקת באיזה דירוג העובד נמצא ולא נמסרה הודעה לעובד, אז בעצם הופכים את נטל ההוכחה למעביד להוכיח באיזה דירוג הוא נמצא.

חיים כץ: אוקיי, אנחנו עוברים להקראה.

חיים כץ: הוועדה מסמיכה אתכם אחר כך לסיים את הניסוחים.

נועה בן שבת: הצעת חוק הודעה לעובד (תנאי עבודה) (תיקון מספר 4) (אכיפה אזרחית), התשע"א-2011 תיקון סעיף 2 1.

נועה בן שבת: בחוק הודעה לעובד (תנאי עבודה), התשס"ב-2002 (להלן-החוק העיקרי), בסעיף 2 – בסעיף קטן (ג), במקום "שר העבודה והרווחה" יבוא "שר התעשייה המסחר והתעסוקה (בחוק זה-השר)".

נועה בן שבת: אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ד) נמסר לעובד הסכם עבודה בכתב שנכללו בו כל העניינים האמורים לפי סעיפים קטנים (א) עד (ג), במועדים האמורים בסעיף 1, יהיה בכך משום מילוי חובתו של המעביד לפי סעיף 1".

נועה בן שבת: תיקון סעיף 5 2.

נועה בן שבת: בסעיף 5 לחוק העיקרי – בכותרת השוליים, אחרי "שיפוט" יבוא "ותרופות".

נועה בן שבת: האמור בו יסומן "(א)" ובסופו יבוא "והוא רשאי – לפסוק פיצויים, אף אם לא נגרם נזק של ממון, בשיעור שייראה לו בנסיבות העניין.

נועה בן שבת: ליתן צו עשה לתיקון ההפרה.

נועה בן שבת: אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) (1) מצא בית הדין לעבודה כי המעביד לא מסר לעובדו, ביודעין, הודעה לעובד על תנאי עבודה בעניינים שבסעיף 2, בניגוד להוראות סעיף 1, או המעביד לא מסר לעובדו, ביודעין, הודעה על שינוי בתנאי עבודה בעניינים שבסעיף 2, בניגוד להוראות סעיף 3, רשאי הוא לפסוק לעובד פיצויים שאינם תלויים בנזק, (להלן-פיצויים לדוגמה).

נועה בן שבת: (2) פיצויים לדוגמה כאמור בפסקה (1) יהיו בסכום שלא יעלה על 15,000 שקלים חדשים, ואולם רשאי בית הדין לעבודה, מטעמים מיוחדים שיירשמו, לפסוק פיצוי בסכום אחר.

נועה בן שבת: הסכום הנקוב בפסקה זו יעודכן ב-1 בינואר בכל שנה (בפסקה זו-יום העדכון), בהתאם לשיעור עליית המדד החדש לעומת המדד הבסיסי.

נועה בן שבת: לעניין זה - "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

נועה בן שבת: "המדד החדש" – המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון.

נועה בן שבת: "המדד הבסיסי" – המדד שפורסם בחודש יולי 2011.

נועה בן שבת: (3) אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מזכותו של עובד לפיצויים או לכל סעד אחר לפי כל דין, בשל אותה הפרה.

נועה בן שבת: ואולם, בית הדין לא יפסוק פיצויים לפי אותו סעיף קטן, בתובענה ייצוגית כמשמעותה בחוק תובענות ייצוגיות, התשס"ו-2006.

נועה בן שבת: (4) בבואו לפסוק פיצויים לדוגמה למעביד, בשל הפרת הוראות סעיפים 1 או 3 כאמור בפסקה (1), רשאי בית הדין לעבודה להתחשב בכך שהמעביד הורשע בשל אותו מעשה ובקנס שנגזר עליו, או בכך שהוטל על המעביד בשל אותו מעשה קנס מנהלי לפי חוק העבירות המנהליות, התשמ"ו-1985 (בסעיף זה-חוק העבירות המנהליות).

דבי ספיר-אליעזר: בפסקה 4 זה לפי סעיף קטן (ב)?

נועה בן שבת: לפי סעיף קטן זה.

נועה בן שבת: (5) בבואו להטיל קנס על מעביד שהורשע בעבירה לפי סעיף 4, רשאי בית משפט או בית דין לעבודה להתחשב בכך שנפסקו נגד המעביד, בפסק דין סופי, פיצויים לדוגמה לפי סעיף זה, בשל המעשה שבשלו הורשע כאמור.

נועה בן שבת: (6) בבוא מפקח שמונה לפי חוק העבירות המנהליות, להטיל קנס מנהלי בשל עבירה לפי סעיף 4, או בבוא תובע מוסמך שמונה לפי אותו חוק, לדון בבקשה לביטול קנס מנהלי שהוטל כאמור, רשאי הוא להתחשב בכך שנפסקו נגד המעביד, בפסק דין סופי, פיצויים לדוגמה לפי סעיף זה, בשל המעשה שבשלו מוטל עליו קנס מנהלי.

נועה בן שבת: אנחנו נבחן אם צריך לתקן את הניסוח, שלא מדובר בהתחשבות בסכום אלא רק להתחשבות בשאלה האם להטיל או לא להטיל.

חיים כץ: מאה אחוז.

נועה בן שבת: הוספת סעיף 5א 3.

נועה בן שבת: אחרי סעיף 5 לחוק העיקרי יבוא: "נטל ההוכחה בהיעדר הודעה 5א.

נועה בן שבת: בתובענה של עובד נגד מעבידו שבה שנוי במחלוקת עניין מהעניינים לפי סעיף 2, והמעביד לא מסר לעובד הודעה שהוא חייב במסירתה כאמור בסעיפים 1 או 3, בכלל או לגבי אותו עניין, תהא חובת ההוכחה על המעביד בדבר העניין השנוי במחלוקת, ובלבד שהעובד העיד על טענתו באותו עניין, לרבות בהגשת תצהיר לפי פקודת הראיות (נוסח חדש), התשל"א-1971".

נועה בן שבת: תיקון לסעיף 11 4.

נועה בן שבת: בסעיף 11 לחוק העיקרי, במקום "שר העבודה והרווחה" יבוא "השר".

נועה בן שבת: תחולה 5.

נועה בן שבת: תחילתן של הוראות סעיף 5 לחוק זה כנוסחן בסעיף 2 לחוק זה, ארבעה חודשים מיום פרסומו של חוק זה, והן יחולו על הודעות שיש למסרן לפי החוק העיקרי מיום התחילה ואילך.

ערן גולן: אבל 5(א) כאילו נכנס בתוך 5.

נועה בן שבת: 5(א) זה סיפור אחר.

ערן גולן: אוקיי, בסדר.

חיים כץ: אתם מנסחים את זה היום.

חיים כץ: החוק הזה מונח ביום שני.

נועה בן שבת: אני לא יכולה להתחייב.

נועה בן שבת: יש תור ארוך להנחות.

חיים כץ: אתם גומרים לנסח היום.

נועה בן שבת: היום.

חיים כץ: ואת מכינה את זה להנחה?

נועה בן שבת: אני את שלי יכולה לעשות, אבל אנחנו צריכים לעבור את הנסחית.

חיים כץ: אנחנו נעבור את הנסחית.

חיים כץ: מי בעד הצעת החוק כפי שהוקראה, ירים את ידו.

חיים כץ: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הצעת החוק אושרה תודה רבה.

חיים כץ: כל חברי הכנסת שהגיעו לדיון הזה, תמכו פה אחד בהצעת החוק.

חיים כץ: ברור לכם שאם הממשלה היתה מתנגדת, אז לא היה כך הדבר, ומאחר והממשלה תומכת, אז כך הדבר.

חיים כץ: אז זה מספיק שיבוא חבר כנסת אחד, אחרת זה לא היה מתנהל כך.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.