ועדת המשנה למאבק בתאונות הדרכים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 2, 2011-09-19 09:30

חמד עמאר: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת המשנה לוועדת הכלכלה לבטיחות בדרכים, בנושא "צעדים לצמצום מעורבותם של נהגים צעירים בתאונות הדרכים", והנושא השני הוא "אכיפת התיקון לפקודת התעבורה בנושא ריכוז אלכוהול בנהיגה".

חמד עמאר: אני חושב ששני הנושאים הם נושא אחד ונדון בשניהם ביחד.

חמד עמאר: רק מסוף השבוע האחרון, מיום שישי עד היום, אנחנו עדים בכביש 31 לחמישה הרוגים.

חמד עמאר: אם מדברים על מבחן התוצאה, צריך לבדוק מה אנחנו עושים באותו כביש שבשלושה ימים, ארבעה ימים נהרגים חמישה אנשים באותו כביש.

חמד עמאר: מהנתונים שקיבלתי רק בשנתיים האחרונות נהרגו באותו כביש 30 בני אדם.

חמד עמאר: זה כביש אדום, כביש שצריך לעשות בו את כל הצעדים הדרושים על מנת לצמצם את מספר ההרוגים.

חמד עמאר: אני חושב שכאן צריכים לבוא לידי ביטוי גם משרד התחבורה, גם משטרת ישראל, בהגברת האכיפה ובשדרוג הכבישים.

חמד עמאר: אני יודע שמשדרגים את הכביש בזמן האחרון, אבל צריך להזדרז ולשדרג את הכביש כמה שיותר מהר על מנת לחסוך בחיי אדם בכביש הזה.

חמד עמאר: אני רוצה להתייחס גם לתאונת הפגע וברח.

חמד עמאר: לא רק ברח, אלא גם ברח מהארץ.

חמד עמאר: אנחנו דנו בוועדת הכלכלה כמה פעמים בנושא.

חמד עמאר: אני בעצמי הגשתי הצעת חוק, גם כמה חברי כנסת, על החמרה בענישה של תאונות פגע וברח.

חמד עמאר: מי שפוגע ובורח, מבחינתי הוא רוצח אפילו אם אותו נפגע לא נהרג בתאונה.

חמד עמאר: צריך להתייחס אליו בחומרה רבה, ואפילו חשבתי היום להגיש הצעת חוק לשלילת רישיון לצמיתות, כי מי שפוגע ובורח, אסור לו בחיים שיעלה על ההגה.

חמד עמאר: זה נושא קשה וצריך להחמיר בחקיקה בנושא, על מנת לפתור את הבעיה.

חמד עמאר: אין אחד שרוצה לפגוע, אני יודע, אבל ברגע שפגעת וברחת, אתה רוצח.

חמד עמאר: כאן הנושא שאנחנו כמחוקקים צריכים לטפל בו.

חמד עמאר: הצעירים – וכולם יודעים – המעורבות שלהם בתאונות דרכים יותר גדולה מאנשים ותיקים ואנשים בגיל 25 ומעלה.

חמד עמאר: חשבתי גם על הנושא של העלאת גיל קבלת הרישיון לנהגים מגיל 17 לגיל 18, ואפילו בדו-גלגלי להעלות את הגיל ל-19, על יסוד בדיקות שנעשו גם כאן על התאונות שמתרחשות על-ידי נהגים צעירים מגיל 17 עד גיל 19, אבל בגלל המצב שלנו, של מדינת ישראל, והגיוס לצה"ל, לא רציתי להגיש את הצעת החוק להעלאת גיל הרישיון ל-19.

חמד עמאר: הצעתי שנעלה את זה לגיל 18 לרכב, ולדו-גלגלי – לגיל 19.

חמד עמאר: הגשתי את ההצעה, אני מנסה לקדם אותה.

חמד עמאר: אני מקווה שמשרד התחבורה יתמוך בהצעה הזאת וגם המשטרה, וכך אנחנו נוכל אולי להילחם בתופעה של תאונות דרכים בקרב הצעירים.

חמד עמאר: ברוב המחקרים שמתפרסמים העבירות הנפוצות אצל צעירים הן נהיגה במהירות מופרזת ונהיגה תחת השפעת אלכוהול או סמים.

חמד עמאר: חוקקתי חוק בערך לפני שמונה חודשים על רמת האלכוהול בדם אצל נהגים צעירים עד גיל 24 ונהגים מקצועיים, ולפני ישיבת הוועדה רציתי לבדוק אם המשטרה אוכפת את החוק הזה או לא אוכפת את החוק הזה ועצרתי ליד כמה ניידות – אני מסתובב הרבה בשטח – עצרתי ליד שוטרים, ירדתי, הצגתי את עצמי כחבר כנסת, כיושב-ראש ועדת המשנה לבטיחות בדרכים ושאלתי את שוטרי התנועה על החוק, האם הם אוכפים, האם הם יודעים עליו.

חמד עמאר: לצערי אף אחד מהשוטרים ששאלתי אותם לא ידע על החוק.

חמד עמאר: לכן אני רוצה לשמוע מהמשטרה איך אוכפים את החוק אם השוטרים לא יודעים שעד גיל 24 כמות האלכוהול בדם צריכה להיות 10% ממה שהיה מותר.

חמד עמאר: הם לא ידעו, הם לא אוכפים את החוק, הם גם לא תודרכו בנושא.

חמד עמאר: נשמע היום מהמשטרה אם אוכפים את החוק הזה, כי לפי כל הנתונים העבירה הנפוצה אצל הצעירים זו נהיגה בהשפעת אלכוהול וסמים.

חמד עמאר: אם אנחנו לא אוכפים את החוק שחוקקנו כאן בכנסת – אחרי שנשמע אותם, אם המשטרה באמת לא אוכפת – אנחנו צריכים לבדוק למה לא אוכפים ומתי יתחילו לאכוף את החוק הזה.

חמד עמאר: לפי החוק היו צריכים לאכוף את החוק הזה לפני שמונה חודשים.

חמד עמאר: אני לא אדבר הרבה עכשיו, אני רוצה לתת לכולם לדבר בנושא הזה, כי זה נושא חשוב.

חמד עמאר: אני רוצה להתחיל עם משרד התחבורה ולשמוע את משרד התחבורה, אחרי זה לשמוע את הרשות לבטיחות בדרכים.

חנן אהרון: אני אתייחס לעניין הגיל, אדוני היושב-ראש, שדיברת עליו.

חנן אהרון: גיל הוצאת רישיון נהיגה היה פעם 17 וחצי, לפני הרבה שנים, ואז הורדנו אותו ל-17.

חנן אהרון: במסגרת תוכנית המל"ן, שאדוני ודאי מכיר או שמע עליה - - -

לאה ורון: זו הצעת חוק שמונחת על שולחן ועדת הכלכלה לאישורה.

חנן אהרון: בדיוק.

חנן אהרון: אנחנו מדברים שם על הורדת הגיל בשלושה חודשים, והסיבה היא פשוטה: בגיל 18 מתגייסים לצבא, יש בעיה בהכשרה של הנהגים גם בגלל הניסיון שהם צריכים לצבור.

חנן אהרון: ברגע שהם מתגייסים לצבא וחוזרים אחת לשבועיים-שלושה הביתה לסוף שבוע, הם לא צוברים מספיק ניסיון בנהיגה, אין להם הזדמנות כזאת.

חנן אהרון: חשבנו שהורדת הגיל תיתן את הזמן הזה.

חנן אהרון: גם בעניין המלווה אנחנו רוצים להעלות את תקופת הליווי לחצי שנה, שיהיה עם הנהג מלווה במשך חצי שנה, שינהג אתו גם ביום וגם בלילה.

חנן אהרון: התקופה הזאת היא תקופה חשובה לניסיון שהם צריכים לצבור.

חנן אהרון: צריך לזכור שהנהגים האלה, לאחר שהם מסיימים את שיעורי הנהיגה ואת המבחן, הם לא בעלי ניסיון ואין להם מיומנות כל כך גדולה.

חנן אהרון: צריך לצבור ניסיון גם בנהיגה.

לאה ורון: מדובר על 16 ושלושה רבעים?

חנן אהרון: 16 ותשעה חודשים, כדי שתהיה תקופה של חצי שנה של ליווי, ואחרי זה עוד כמה חודשים לפני שהוא מתגייס הוא עוד יכול לנהוג.

חנן אהרון: אנחנו רוצים שהוא ינהג בפועל ויהיה לו ניסיון.

חמד עמאר: האם נבדק כמה הנהגים מגיל 17 עד גיל 18 מעורבים בתאונות דרכים?

חמד עמאר: האם השיעור יותר גדול מגיל 19 ומעלה מאשר מגיל 18 ומעלה?

חנן אהרון: הוצאת הרישיון היום היא מגיל 17.

חמד עמאר: מה המעורבות שלהם בתאונות דרכים?

חמד עמאר: האם יש לכם נתונים?

חמד עמאר: כדי להוריד את הגיל אני צריך לבדוק נתונים ואני רואה שהם לא מעורבים יותר בתאונות דרכים.

חנן אהרון: עד גיל 17 ושלושה חודשים הם נוהגים עם מלווה.

חנן אהרון: זו התקופה שאין תאונות כי הם נוסעים עם מלווה.

חנן אהרון: בתקופה שבאה אחרי כן, אין לי המספרים כרגע, אני מניח שאולי יהיו.

חנן אהרון: הרשות הלאומית תוכל להתייחס לעניין.

חנן אהרון: אני חושב שאם נעלה את גיל הוצאת הרישיון, לא נרוויח הרבה.

חנן אהרון: קודם כול, אם הוא הולך לצבא, מתי יהיה לו זמן להוציא רישיון?

חנן אהרון: זו כל הבעיה אצלנו.

חנן אהרון: אם לא היה הסיפור של גיוס לצה"ל, אולי היה בזה שכל.

חנן אהרון: הוא הולך להתגייס בגיל 18, בגיל 21 נחזיר אותו חזרה?

חנן אהרון: בצבא הוא נוהג טנק, זה 50 טון.

חנן אהרון: זאת אומרת, זו לא בעיה של גיל.

חמד עמאר: אין מה להשוות בין הצבא לאזרחות.

חמד עמאר: בצבא יש לו מפקד שמלווה אותו, יש לו מפקד טנק שעומד מולו, יש לו קצין מעליו.

חמד עמאר: גם אני הייתי בצבא, בצבא יש את כל אלה שמלווים אותו לאורך כל הדרך, ואנחנו רואים שמספר תאונות הדרכים בצבא בשנים האחרונות הלך וירד בגלל המעורבות והמודעות לנושא.

חנן אהרון: לכן אנחנו רוצים להאריך את תקופת הליווי לחצי שנה.

חנן אהרון: זו תקופה שבה יש מלווה שיושב אתו לילה, יום, נותן לו את הניסיון ונותן לו את היכולת לנהוג עם כל ההערות.

חנן אהרון: הניסיון שהוא יצבור הוא חשוב מאוד.

חנן אהרון: לא אמרנו צבא.

חנן אהרון: נניח שבגיל 18 הוא הולך לצבא, הצבא יצטרך להכשיר אותו, ככה הצבא מקבל אותו עם רישיון.

חנן אהרון: אנחנו חושבים שהתקופה הזאת של ניסיון לפני הצבא, בזמן שהוא יכול לנהוג, חשובה.

חנן אהרון: הבעיה היא שהם באים בסופי שבוע – על זה בדיוק מדובר – לוקחים את האוטו ביום חמישי או שישי, הם גם עייפים ואין להם ניסיון, הם לא צברו ניסיון, במיוחד לא בנסיעות בין-עירוניות וכן הלאה.

חנן אהרון: לכן הורדת הגיל לא כהורדת גיל לבד, אלא הורדת גיל שיש אתה שישה חודשי ליווי, רישיון מדורג – סנדרה אסל מהרשות תזכיר את זה היום – התהליך הזה, אם אנחנו לוקחים אותו מההתחלה עד הסוף, הוא נותן מענה להכשרה של הנהגים, שתהיה הכשרה טובה יותר.

חמד עמאר: מה ההתייחסות שלכם לדו-גלגלי?

חנן אהרון: גם היום מדובר על עד 14.6 כ"ס, מה שהיה פעם עד 50 סמ"ק.

חנן אהרון: האופנועים הקטנים האלה, היום אפשר להוציא רישיון על זה בגיל 16, ורישיון מעל 500 מה שהיה, היום זה מעל 33 כ"ס, זה בגיל 21 וצריך שנה ותק.

חנן אהרון: יש מדרג נכון וטוב בעניין הזה.

חנן אהרון: פעם דיברו בגיל 16 על ה-50 סמ"ק, זה הטוסטוס של פעם, היום היכולת של האופנוע גדולה יותר.

חנן אהרון: זה לא עניין של גיל, אלא עניין של הכשרה.

חנן אהרון: ההכשרה היום היא לא ההכשרה המיטבית.

חנן אהרון: יש ועדה משותפת לרשות הלאומית ולמשרד התחבורה.

חנן אהרון: אני מניח שהמסקנות יוגשו ויהיו גם המלצות.

חנן אהרון: אנחנו מדברים על הכשרה מעשית גדולה יותר.

חנן אהרון: היום יש הכשרה של כ-15 שיעורים, שזה לא מספיק.

חנן אהרון: תהיה הכשרה גם עיונית וגם מעשית למוציאי רישיון לדו-גלגלי, ולדעתנו זה ייתן להם הכשרה יותר טובה והם יקבלו רישיון ויהיו נהגים יותר טובים מאשר היום, זה ברור.

חנן אהרון: הבעיה היא לא של הגיל, אלא שההכשרה לא היתה טובה, לא היתה מספקת.

חנן אהרון: היום, בהמלצות הוועדה הזאת, להכשרה המעשית יינתן דגש חזק עם תוכנית לימודים מפורטת, והם יצטרכו לעבור את כל האלמנטים שצריך לעבור נהג אופנוע עם האופנוע שלו, להכיר אותו, ואני מניח שהתוצאות יהיו טובות.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אני רוצה לשאול את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים האם הם לא חושבים שהגיל מהווה בעיה בנושא.

רון מוסקוביץ: קודם כול, שלום לכולם ותודה על כינוס הישיבה.

רון מוסקוביץ: בנושא של הכשרת הנהג אנחנו חושבים בדיוק כמו משרד התחבורה.

רון מוסקוביץ: צבירת הניסיון היא המפתח.

רון מוסקוביץ: הצעירים מבחינת הכושר שלהם, הרפלקסים, המודעות והאינטליגנציה יכולים גם בגיל מוקדם יותר ללמוד נהיגה, והמפתח הוא פה רכישת הניסיון, לכן התקופה פחות רלוונטית, אלא צורת ההכשרה, הליווי, המסרים שמעבירים, החינוך, אופן לימוד שיעורי הנהיגה.

רון מוסקוביץ: בכל הדברים הללו אנחנו מטפלים.

רון מוסקוביץ: חלק מהדברים נמצאים בוועדה, בחלק אנחנו בדיאלוג עם משרד התחבורה, עם מורי הנהיגה.

רון מוסקוביץ: חייבים לציין שבעולם אנחנו רואים פחות או יותר את אותם גילאים שמאפשרים להוציא רישיון.

רון מוסקוביץ: יש מספר מדינות שאפילו מקדימות אותנו מבחינת הגיל שבו כבר מותר ללמוד נהיגה או לנהוג או לנהוג לבד.

רון מוסקוביץ: במרבית המדינות למעשה מתיישרים סביב הגילאים שלנו, גם לגבי הדו-גלגלי וגם לגבי כלי רכב.

רון מוסקוביץ: אני מדבר על העולם המערבי.

רון מוסקוביץ: לכן מה שלפתחנו זה לאו דווקא נושא הגיל, ואני מקווה שתיכף ניכנס לדיון עצמו, שזה המאפיינים של הציבור הצעיר.

רון מוסקוביץ: אתה ציינת בפתח דבריך שזה היעדר הניסיון.

רון מוסקוביץ: זה הדבר הראשון, ועליו צריך לראות איך מתגברים.

רון מוסקוביץ: מעבר לזה, אנחנו יודעים שלצעירים יש רצון למרוד, להתנסות, לבדוק את הגבולות, תופעת הבילויים, תופעת השתייה, תופעת העייפות, תופעת הלחץ החברתי, היסח הדעת שמאוד מוגבר אצלם, השימוש בטלפונים סלולאריים – אלה פחות או יותר המאפיינים שאנחנו מזהים, ובכולם לדעתי אפשר לטפל, אבל הטיפול חייב להיות מערכתי.

רון מוסקוביץ: אנחנו משתדלים להוביל בעניין ולשתף פעולה, ולא נוכל לפתור את הבעיה הזאת שהיא מאוד דרמטית, כי המספרים מצביעים על שליש מעורבות, כאשר שיעורם של הנהגים החדשים באוכלוסייה הוא כ-15%, זאת אומרת, השיעור הוא מאוד בולט.

רון מוסקוביץ: חשוב גם לציין שהדבר הזה לא פוסק.

רון מוסקוביץ: אנחנו בסך הכול רואים 120,000 נהגים חדשים מדי שנה, זאת אומרת, זה זרם בלתי נפסק.

רון מוסקוביץ: החברה המודרנית היום מאפשרת כמעט לכל צעיר ללמוד נהיגה.

רון מוסקוביץ: יש כמובן גם אנשים שבגיל 30 או 40 או 50 לומדים נהיגה, אבל אלה כמובן יוצאים מן הכלל.

רון מוסקוביץ: היום כמעט כל הצעירים בגיל הרלוונטי, 16, 16.5, 17, נכנסים למסלול הזה של תיאוריה ולימוד נהיגה.

רון מוסקוביץ: אני שוב חוזר ואומר, הטיפול חייב להיות מערכתי, מהחינוך, בתי ספר, החינוך התעבורתי שהוא רלוונטי לגילאים הללו, התשתיות שצריכות להיות סלחניות, כמובן המשטרה ומשרד התחבורה בנושא של הכשרת ענק.

רון מוסקוביץ: אתה מנהל את הישיבה, אבל אם יורשה לנו, אנחנו מבקשים בין 7 ל-10 דקות להציג מצגת באמצעות סנדרה אסל.

רון מוסקוביץ: אני חושבת שהיא תכניס פה את כל הדיון למסגרת, גם של הבעיות וגם מה ניתן לעשות ומה כרגע קורה, לפחות מבחינת הרשות הלאומית והשותפים שלה.

חמד עמאר: המצגת היא בתוכנית הישיבה.

חמד עמאר: נראה מצגת.

רון מוסקוביץ: סנדרה אסל היא מנהלת תחום נהגים צעירים ברשות הלאומית.

רון מוסקוביץ: בבקשה, סנדרה אסל.

סנדרה אסל: בוקר טוב, אני אציג את המצגת.

סנדרה אסל: קצת נתונים.

סנדרה אסל: אנחנו יודעים ששיעור המעורבות של נהגים צעירים עד גיל 24 בתאונות דרכים קטלניות וקשות גבוה מהתאונות של שאר אוכלוסיית הנהגים.

סנדרה אסל: בחמש השנים האחרונות, אף-על-פי שהנהגים הצעירים היוו 15% בלבד ממצבת הנהגים, הם היו מעורבים בתאונות שהיוו שליש מסך כל ההרוגים.

סנדרה אסל: אנחנו יודעים שנהגים צעירים מעורבים בתאונות דרכים יותר מנהגים אחרים.

סנדרה אסל: וכשאנחנו באים לאפיין את הסיבות לכך, זה בגלל חוסר הניסיון שלהם בנהיגה וגם בגלל סגנון הנהיגה.

סנדרה אסל: אני לא אתעכב על זה, כי כבר אמרו מה זה חוסר ניסיון, שזה הקושי להתמודד עם גורמים חיצוניים שמשפיעים כמו התמודדות עם הלחץ החברתי והסחות דעת, מיומנות נמוכה בנהיגה, שליטה פחות טובה, התגובות פחות יעילות, הם פחות ערניים לסימנים מעידים ולסכנות שנמצאות בדרך, וכשהם כבר ערניים הם גם לא יודעים להעריך את זה בצורה דומה להערכה של נהג ותיק.

חמד עמאר: זה לא קשור בניסיון, אם כך.

חמד עמאר: זה קשור בגיל.

סנדרה אסל: זה חוסר הניסיון.

חמד עמאר: הניסיון לא קשור בגיל האדם?

סנדרה אסל: לאו דווקא.

חמד עמאר: דווקא אותו צעיר שיש לו שעות נהיגה, האם הגיל נותן לו את שיקול הדעת האחר של בחור צעיר בגיל 18?

חמד עמאר: זה לא קשור כמה זמן הוא יושב על ההגה.

חמד עמאר: הפזיזות שלו, היסח הדעת של ילד בן 18 זה לא אותו היסח דעת של נהג בן 24, 25.

סנדרה אסל: זה נכון, אבל ההבדל בין גיל 17 ל-18 הוא פחות משמעותי.

סנדרה אסל: אנחנו בדקנו את הנתונים.

חמד עמאר: הנתונים שלך מראים אחרת, שעד גיל 18 השיעור הכי גבוה מבחינת הרוגים וגם מבחינת מעורבות של תאונות דרכים, אם תחזרי לעמוד הראשון.

חמד עמאר: עד גיל 18 יש נתונים מסוימים ומגיל 19 ומעלה יש נתונים אחרים.

סנדרה אסל: כי מרבית הצעירים מוציאים רישיון עד גיל 18, זו הסיבה.

חמד עמאר: את מדברת על מספר הנהגים?

סנדרה אסל: אני אומרת שרוב הנהגים הצעירים מוציאים את הרישיון בסביבות גיל 17, ולכן אנחנו רואים את הנתונים האלה.

רון מוסקוביץ: משום שהם חסרי ניסיון בגיל הזה.

רון מוסקוביץ: זה מתחבר עם מה שאתה אמרת.

רון מוסקוביץ: הדבר השני שדורש בדיקה יותר עמוקה, שאנחנו למדים שהם צוברים הרבה יותר קילומטרים בהתחלה.

רון מוסקוביץ: זאת אומרת, ברגע שהם מוציאים את הרישיון ומסיימים את שלושת חודשי הליווי - - -

לאה ורון: האם ערכתם איזה בדיקה לגבי הניסיונות של הנהגים הצעירים, השעות שהם צוברים בנהיגה בהשוואה לתאונות?

רון מוסקוביץ: אין לנו הנתון הזה.

רון מוסקוביץ: זה נתון שקצת מורכב לבדוק אותו.

לאה ורון: אם אתה מדבר על חוסר הניסיון של הנהגים, ויש לכם כוונה להוריד את הגיל, צריך לבחון מה המשמעות האמיתית של ניסיון או היעדר ניסיון של נהג.

רון מוסקוביץ: בזה אנחנו מתמקדים.

רון מוסקוביץ: אנחנו רוצים שהוא ירכוש את הניסיון בצורה מדורגת ובצורת ליווי, לכן אנחנו מדברים על הנושא של הרישיון המדורג, לכן אנחנו מדברים על סימולטורים, על מנת לתת לו את הניסיון גם כשהוא לא על הכביש.

רון מוסקוביץ: אבל צריך להבין שכל נתון שאנחנו רואים פה הוא נתון שיכולה להיות בו הטיה מסוימת, כי יש משמעות לשאלה כמה אתה נוהג בגיל מסוים.

רון מוסקוביץ: הניסיון שלנו מראה שדווקא בגילאים הרלוונטיים, בכיתה י"ב, הם נוהגים יותר, כי, דבר ראשון, זה הניסיון – לצבור כמה שיותר שעות נהיגה כשאתה לבד.

רון מוסקוביץ: אחרי שהיית עם מורה הנהיגה ועם המלווה, אתה רוצה להרגיש חופשי, והם מרבים בנסיעות.

רון מוסקוביץ: הדבר השני, הם גם לא נמצאים בתקופת השירות – כמו שאמרת, בתקופת השירות מן הסתם נוהגים הרבה פחות, כי אתה נמצא רוב הזמן בצבא, אלא אם כן אתה נהג בצבא.

רון מוסקוביץ: כל נתון שאנחנו רואים פה הוא לפי גילאים, אבל יש מה שאנחנו קוראים "נסועה", סך הקילומטרים שעושה כל נהג, וזו סוגיה אחרת.

רון מוסקוביץ: אין דינו של נהג משאית כדינו של פקיד שיושב כמובן, אם אנחנו רוצים לקחת את זה למקומות אחרים.

רון מוסקוביץ: יש פה התייחסות לנושא הגילאים.

רון מוסקוביץ: נושא הנסועה הוא נושא בפני עצמו שראוי לבדיקה.

חמד עמאר: קיבלתי נתונים שהצעירים במגזר הערבי לעומת שיעורם – מבחינת נהגים צעירים הם רק 21% – מעורבותם בתאונות דרכים כמו נהגים צעירים במגזר היהודי, אז אין קשר לצבא, כי במגזר הערבי לא עושים צבא.

חמד עמאר: איך שיעור המעורבות של נהגים צעירים במגזר הערבי הוא אותו דבר כשהם מהווים רק 20%?

רון מוסקוביץ: ההסבר יכול להיות רק נסועה.

רון מוסקוביץ: הזמינות של כלי רכב במגזר הערבי היא כנראה יותר נמוכה מאשר הזמינות של כלי רכב במגזר היהודי.

רון מוסקוביץ: אלה פחות או יותר הנתונים - - -

חמד עמאר: שיעור מעורבותם בתאונות דרכים זהה.

רון מוסקוביץ: כשאתה עולה בגיל אתה רואה שהמעורבות שלהם כפולה.

חמד עמאר: - - - 80% והם רק 20%.

קריאה: זה יותר.

חמד עמאר: במגזר הערבי זה יותר בהרבה, אז אין השפעה של הצבא.

אבי קרמר: זה מסביר את זה.

רון מוסקוביץ: אנחנו רואים במגזר הערבי שכשעולה הגיל המעורבות שלהם הולכת וגדלה כנהגים, וזה מתקשר לעניין של הנסועה – הם נוהגים הרבה יותר.

ישראל ספיר: הם פחות נגישים לרכבים.

חמד עמאר: רק מי שמקבל רשות דיבור יכול לדבר.

רון מוסקוביץ: כל דבר אנחנו מנסים לבדוק גם מול כמות הקילומטרים שעושה הנהג הממוצע מדי יום, ולכן יש פה שוני מסוים גם בין המגזרים וגם בתקופות מסוימות.

חמד עמאר: אמרת שאין לך בדיקה של קילומטרים.

רון מוסקוביץ: אני לא יכול להציג לך את זה כרגע מול הנסועה לפי הגילאים.

רון מוסקוביץ: הנושא של נסועה בדרך כלל מבוסס על מדגמים ועל הערכות.

רון מוסקוביץ: היה מהלך יחד עם משרד התחבורה על מנת למדוד את הדבר הזה ברמה של כל כלי הרכב, אבל להגיד לך כמה למשל קילומטר נסועה עושה נהג אופנוע בממוצע במדינת ישראל, זה סוג של ההערכה.

רון מוסקוביץ: אין לנו מישהו שמודד את הנהג, כמה הוא נסע באופנוע במהלך שנה שלמה בגיל מסוים.

רון מוסקוביץ: לכן אנחנו מתבססים על הערכות, מה שאנחנו מכירים גם מניתוחים שלנו מתצפיות.

חמד עמאר: נמשיך עם המצגת.

אבי קרמר: רציתי להתייחס להערה שלך.

אבי קרמר: זה מחזק את מה שאמרת, כי הצעירים שהולכים לצבא נוהגים פחות באותה תקופה לעומת המגזר הערבי שלא הולך לצבא, ובזמן הזה הם ממשיכים לנהוג, אז הקילומטראז' שלהם באופן טבעי יותר גדול והמעורבות שלהם יותר גדולה.

סנדרה אסל: אני מציגה פה חלק מהפעילויות שהרשות הלאומית מבצעת על מנת לצמצם את מעורבות הנהגים הצעירים בתאונות דרכים.

סנדרה אסל: אני אתחיל בשיפור הוראת הנהיגה.

סנדרה אסל: הרשות הלאומית ביחד עם משרד התחבורה וארגון מורי הנהיגה מובילים מהלך חקיקתי להקמת בתי ספר לנהיגה, מה שנקרא מל"ן.

סנדרה אסל: המל"ן כרגע, כפי שנאמר, עומד בדיונים בוועדת הכלכלה.

סנדרה אסל: במקביל, פיתחנו מצגת שכוללת סרטוני מולטי מדיה, תרחישים להדרכת תלמידי הנהיגה במל"ן וגם חוברת לימוד והעצמה למורי הנהיגה.

סנדרה אסל: עד היום הוכשרו מעל 4,000 מורים בתכנים החדשים.

סנדרה אסל: הרשות מעודדת שימוש בטכנולוגיות מתקדמות, ולכן בימים האלה היא בוחנת הכנסת שתי טכנולוגיות: האחת היא ביצוע מחקר אפקטיביות ללמידה בעזרת "דמיין" - סימולטור נהיגה, כדי לראות אם בסופו של התהליך באמת אנחנו מקבלים נהג שהוא טוב יותר; פרויקט נוסף שכרגע נמצא בתהליכים התחלתיים זה לבחון מחקר אפקטיביות של התקנת מצלמה ברכב.

סנדרה אסל: היא מצלמת את הדרך שבה הנהג נוהג והיא יכולה לצלם גם את הנהג עצמו, על מנת שמורה לנהיגה יוכל בזמן שנראה לו נכון לנתח אירוע שקרה במהלך לימוד הנהיגה, על מנת שיוכלו להפיק לקחים ויוכלו לשפר את הלמידה בעקבות זאת, וגם התקנת מצלמות במבחנים המעשיים, על מנת לשפר את ההליך.

סנדרה אסל: ליווי נהג חדש – גם הליווי לנהג חדש, הרנ"מ שדיברו עליו פה – רישיון נהיגה מדורג – נמצא כרגע במהלך חקיקתי שמחייב ליווי נהג חדש והארכת משך הזמן משלושה חודשים לשישה חודשים.

סנדרה אסל: הרשות הלאומית הפיקה חוברת לליווי ובה ריכזנו את תורת הליווי, העקרונות והכלים.

סנדרה אסל: הפקנו סרטוני הדרכה שממחישים את עקרונות הליווי ומשמשים ככלי בידי המלווה איך לעשות ליווי אפקטיבי.

סנדרה אסל: הכשרנו כ-1,800 מורים לנהיגה, על מנת שיכולו להדריך את התא המשפחתי בביצוע הליווי עצמו.

סנדרה אסל: פיתחנו תוכנית התערבות לנהגים צעירים שהושקה לפני כשבועיים על-ידי נשיא המדינה.

סנדרה אסל: הערכה עוסקת בחמישה נושאים עיקריים, ובמחקרים נמצא קשר בינם ובין תאונות דרכים בקרב נהגים צעירים.

סנדרה אסל: היא עוסקת בעייפות, במהירות מופרזת, בנהיגה תחת השפעת אלכוהול, בלחץ חברתי, זיהוי סימנים מעידים והערכת הסיכונים.

סנדרה אסל: הערכה הזאת היא ערכה ייחודית, שכן יש לה פעילויות חווייתיות שמדברות בגובה העיניים לנהגים הצעירים ומאפשרות לבצע 15 פעילויות שונות על הנושאים האלה.

חמד עמאר: איפה אמורים להעביר את הנושא הזה?

סנדרה אסל: זה אמור להיות במערכת החינוך, בתנועות הנוער, במתנ"סים, במועדונים.

סנדרה אסל: כל מי שעוסק למעשה עם נהגים צעירים ורוצה להעביר להם פעילויות בתחום הנהיגה.

סנדרה אסל: לא צריך אנשי מקצוע, משום שהערכה מאוד ידידותית וכל הידע הרלוונטי לנושא נמצא שם.

סנדרה אסל: פעילויות ממוקדות למניעת נהיגה בהשפעת אלכוהול – זה נושא שאנחנו דואגים לטפל בו בצורה ממוקדת.

סנדרה אסל: אנחנו מפתחים מערכי שיעור, כולל סרטונים בנושא.

סנדרה אסל: לקראת יום המחויבות בנובמבר אנחנו נפיק מערך שיעור שעוסק בנושא הזה מכל ההיבטים האפשריים.

סנדרה אסל: אנחנו מכניסים את הנהיגה תחת השפעת אלכוהול למעשה בכל תוכנית התערבות שהרשות הלאומית מפתחת וגם במשרד התחבורה עשו את כל קורסי הרענון, את כל התכנים מחדש.

סנדרה אסל: הנושא הזה מופיע כמעט בכל דבר שאנחנו עוסקים פה.

סנדרה אסל: אנחנו משתפים פעולה עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול, משתפים פעולה עם משטרת ישראל שמבצעים מבצעי אכיפה בדגש על מוקדי בילוי; יש הרבה פעילויות שטח בשיתוף הרשויות המקומיות במהלך כל השנה לקראת הסילבסטר, לקראת היציאה לקיץ וחזרה; ליווי מהלך חקיקתי של אפס אחוז אלכוהול לנהגים צעירים עד גיל 24 ולנהגים חדשים; בימים האלה יש קמפיין הסברתי שהרשות הלאומית מובילה על מנת ליידע את האוכלוסייה בחוק החדש.

סנדרה אסל: לגבי מערכת לניטור נהיגה – הרשות, כמו שאמרתי, בודקת טכנולוגיות שיכולות לעזור בהכשרת הנהג ואחר-כך הליווי והבקרה עליו.

סנדרה אסל: מערכת ניטור נהיגה, שנקראת "קופסה ירוקה", היא עזר טכנולוגי, היא מקבלת אינדיקציה על אופי הנהיגה, ולכן אנחנו מאמינים שהיא יכולה לשמש את המלווה כדי לבצע תהליך ליווי אפקטיבי שמבוסס על פרמטרים שנאספו, ובעיקר מאפשרת המשך פיקוח הורי על הנהגים החדשים לאחר שתקופת הליווי מסתיימת.

סנדרה אסל: למעשה ברגע שתקופת הליווי מסתיימת, להורה אין בקרה על אופי הנהיגה של הנהג הצעיר, והקופסה הזאת יכולה לעזור לו.

סנדרה אסל: הרשות הלאומית יזמה ומימנה תקן ישראלי למערכת הזאת, 5905, ולמעשה יש כיום תקינה שאומרת איזה מערכת טובה ויעילה.

סנדרה אסל: הפקנו עלון מידע להורים לנהגים צעירים שתורגמה גם לשפה הערבית, ואנחנו שוקלים אפשרויות נוספות איך באמת לשפר את הידע ולהעלות את המודעות ולגרום לזה שהמערכת תותקן בכמה שיותר רכבים.

יהודה סקר: כדאי שתעשו גם באמהרית.

יהודה סקר: מומלץ.

רון מוסקוביץ: בנושא המערכת הזאת רציתי לעדכן שהצבא עשה ניסוי של שלוש שנים ובאמצעות המערכת הזאת הוריד בעשרות אחוזים את התאונות, וכרגע הצבא עשה מכרז ומכניס ל-5,000 כלי רכב את האביזר הזה אחרי שהוא נוכח שהדבר הזה אפקטיבי.

רון מוסקוביץ: אנחנו ברשות מנסים לדחוף את הכנסת המערכת הזאת, לפחות בשלב הראשון, בציי רכב אצל נהגים מקצועיים, ואנחנו מאוד מקווים שנקבל את הסיוע הנדרש גם מהמשכן, גם מחברי הכנסת, כי יש לעניין הזה עלויות, אבל אנחנו חושבים שהתועלות בסופו של דבר עדיין עולות על כל השקעה שנדרשת בהטמעת הכלי הזה.

סנדרה אסל: סוכני שינוי – אנחנו מאמינים שכדי להגיע לכמה שיותר נהגים צעירים אנחנו צריכים להשתמש בסוכני שינוי שמשנים את התפיסות והעמדות של הנהגים.

סנדרה אסל: וממחקרים עולה שסוכני השינוי הטובים ביותר והאפקטיביים ביותר באים מאותה שכבת גיל של האוכלוסייה שאנחנו רוצים לטפל בה.

סנדרה אסל: פרויקט שמתחיל בימים אלה זה שיתוף פעולה עם התאחדות הסטודנטים.

סנדרה אסל: הרשות הלאומית נותנת מלגות לסטודנטים על מנת שיפעלו בקמפוסים במשך כל השנה.

סנדרה אסל: למעשה אנחנו חושפים את כל הסטודנטים לפעילות שמתמשכת באופן רציף במהלך כל השנה, וזה לא איזה פרויקט נקודתי אחד; אנחנו גם נכנסים לשיתוף פעולה עם התק"מ ומכשירים 1,500 מתנדבים בשנת שירות.

סנדרה אסל: המתנדבים האלה הם בני נוער בני 19-18, שעובדים בקהילות בקרב אוכלוסייה גדולה מאוד של מתבגרים.

סנדרה אסל: הפרויקט הזה יתחיל כבר בשנת הלימודים הזאת.

סנדרה אסל: לגבי חינוך תעבורתי – כ-3,000 כיתות י"א ילמדו חינוך תעבורתי במסגרת בתי הספר התיכונים בתקצוב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים במהלך שנת הלימודים תשע"ב.

סנדרה אסל: הוקמה ועדה משותפת למשרד החינוך ולרשות הלאומית לבטיחות בדרכים שהגישה את המסקנות שלה למנכ"לי הארגונים.

סנדרה אסל: המלצות הדוח אושרו, ובשנת תשע"ג יתקיים רצף לימודי של שנתיים בכיתות י'-י"א, התלמידים יקבלו ציון פנימי בתעודת הבגרות.

סנדרה אסל: זה בכפוף לתקציב אשר יאושר לנושא.

חמד עמאר: היום מקבלים רק ל-יא'?

רון מוסקוביץ: היום רק ל-י"א.

רון מוסקוביץ: אנחנו הולכים לעשות את זה ל-י' ו-י"א, בכפוף לתקציב.

רון מוסקוביץ: יש כבר הבנות עקרוניות עם האוצר.

רון מוסקוביץ: אנחנו מקווים להחיל את זה החל מהשנה הבאה, זה סוכם עם משרד החינוך, עם המנכ"ל היוצא.

רון מוסקוביץ: אנחנו מעריכים שהדבר הזה ייתן מעמד אחר לגמרי לחינוך התעבורתי מבחינת ההתייחסות של התלמידים, ומן הסתם זה אמור להשפיע על ההתנהגות שלהם כמובן.

חמד עמאר: באיזה תקציב מדובר?

רון מוסקוביץ: אנחנו ברשות הלאומית זקוקים לעוד 22-20 מיליוני שקלים תוספת בשנה על התקציב הנוכחי.

רון מוסקוביץ: היום אנחנו נותנים 18 מיליוני שקלים.

רון מוסקוביץ: אנחנו צריכים תוספת של יותר מ-20 מיליוני שקלים לכל שנה.

רון מוסקוביץ: זאת אומרת, אנחנו צריכים כ-40 מיליוני שקלים לכל שנה ושנה.

חמד עמאר: מה היה תקציב החינוך התעבורתי לפני שלוש שנים?

עמי רוטמן: 39.5 מיליוני שקלים, אם אני זוכר נכון.

בתיה לוי: 40 מיליוני שקלים.

חמד עמאר: זה ירד.

רון מוסקוביץ: בשנה הנוכחית התחלנו עם 15 מיליוני שקלים ורק לפני שבוע הוספנו עוד 3 מיליוני שקלים, כך שהשנה הזאת תהיה עם 18 מיליוני שקלים.

רון מוסקוביץ: זה מכסה 3,000 כיתות בלבד.

רון מוסקוביץ: כמובן אנחנו צריכים לתת את החינוך הזה לכל הפחות במשך שנתיים, ל-י' ול-י"א'.

רון מוסקוביץ: גם י"ב זה סיפור בפני עצמו, כי גם שם צריך לתת תוכנית מיוחדת, אבל אנחנו עוד לא שם.

רון מוסקוביץ: קודם כול, אנחנו מקווים לסגור את י' ו-י"א, כולל העניין התקציבי.

לאה ורון: למה הכוונה שהתקציב לא מכסה את כל הכיתות?

לאה ורון: הוא לא מכסה את כל כיתות י"א?

רון מוסקוביץ: זה מכסה סדר גודל של כ-70%.

רחל רותם: 18 מיליוני שקלים זה כל הכיתות, למעט בתי ספר שאין בהם מורה או בעיות אחרות.

קריאה: כמה שעות בשבוע?

רון מוסקוביץ: הפעלנו תוכנית בשנה שעברה שהסתיימה בכיתות י"ב, זו תוכנית מאוד יקרה, סדר גודל של כ-2,500 שקל לכיתה.

רון מוסקוביץ: שמנו בסיפור הזה כ-4-3 מיליוני שקלים.

רון מוסקוביץ: מניסיון זו תוכנית בעלת השפעה אדירה, זה לימוד בצורה אחרת, הרבה יותר חווייתית לחבר'ה הצעירים בכיתות י"ב.

רון מוסקוביץ: לעניין הזה התקציב נגמר.

רון מוסקוביץ: כרגע אנחנו מנסים לראות פורמט שהוא ייתן משהו גם בכיתה י"ב, על מנת לא לסיים את המגע עם הצעירים בסוף כיתה י"א, אבל זה תלוי תקציב.

רון מוסקוביץ: שוב אני אומר, זה נשמע לא הרבה כסף, אבל עדיין אין לנו אותו.

סנדרה אסל: רכב דו-גלגלי – הרשות פיתחה ערכת הדרכה שנקראת "רכיבה מודעת", ערכה מאוד ידידותית שנותנת טיפים חשובים מאוד לנהג הרכב הדו-גלגלי.

סנדרה אסל: הערכה הזאת מחולקת דרך משרד הרישוי לכל מי שמוציא רישיון נהיגה על רכב דו-גלגלי והיא גם מחולקת על-ידי יבואני רכב דו-גלגלי.

סנדרה אסל: הזכירו פה את הוועדה שהוקמה בשיתוף משרד התחבורה לשינוי שיטת לימוד הרכיבה בדו-גלגלי.

סנדרה אסל: הוגשו המלצות ובעקבות ההמלצות האלה אנחנו בפני ביצוע הכשרה מקצועית לכלל מורי הרכיבה.

סנדרה אסל: ההכשרה הזאת תהווה תנאי להסמכה שלהם לשמש כמורים לרכיבה בסיומה, ואנחנו מפתחים תכנים עיוניים ללימוד רכיבה במסגרת המל"ן.

סנדרה אסל: יהיה מל"ן לרכב דו-גלגלי כמו מל"ן לרכב פרטי, ואנחנו מפתחים כרטיס תלמיד עם התכנים שצריך להכשיר.

סנדרה אסל: יהיה לימוד עיוני מסודר בנושא הזה.

סנדרה אסל: נושא אחרון זה תוכנית התערבות להורי נהגים צעירים – אנחנו חושבים שההורים הם סוכני שינוי חשובים ביותר, ועל-פי מחקרים גילינו שנהיגת ההורה מהווה מודל לנהיגת הילדים שלו, הנהגים הצעירים.

סנדרה אסל: יש ממש מתאם בין אופי הנהיגה של ההורה לאופי הנהיגה של הצעיר, ולכן החלטנו לקחת את האוכלוסייה הזאת ולתגבר אותה בשני מובנים: פיתחנו חוברת בשיתוף מכון אדלר, חוברת מידע להורים, מדריכים ואנשי מקצוע, שמדברת על כל הנושא של הבטיחות בדרכים וסמכות הורית – איך הם משתמשים בסמכות ההורית בצורה נכונה בכל מה שנוגע לעולם הנהיגה – ואנחנו מפתחים סדנאות מעשיות להורים, ושם נותנים להם כלים ומבצעים שם סימולציות איך לדבר עם הנהגים הצעירים, על מה לשים דגש, על מה לא לשים דגש, על מה כן אפשר להתעקש, איך מתעקשים, איך מנהלים משא-ומתן, ובסופו של דבר איך באמת אנחנו גורמים להם להיות מעורבים בכל תהליכי ההכשרה של הנהג מרגע שהוא ילד, על-ידי דוגמה אישית, ובסופו של דבר דרך ההכשרה וכמובן הליווי ופיקוח הורי אחרי תקופת הליווי.

סנדרה אסל: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: האם אני יכול לקבל נתון מהרשות הלאומית לגבי 2010, והאם יש עלייה במספר ההרוגים בתאונות הדרכים ברבעון הראשון של 2011 לגבי צעירים?

רון מוסקוביץ: המגמה היא מגמה זהה.

חמד עמאר: אין מגמה של עלייה?

לאה ורון: אין לכם נתונים?

רון מוסקוביץ: יש לנו נתונים, אני יכול בדקה או שתיים לבדוק את הנתון נכון להיום.

סנדרה אסל: בחציון א' של 2011 – 59 הרוגים, לעומת 51 בחציון א' אשתקד.

חמד עמאר: זה לגבי צעירים, אז יש עלייה.

סנדרה אסל: יש עלייה, אבל אי-אפשר לדעת עד סוף השנה.

אבי קרמר: מה זה ההגדרה של צעירים, 24-17?

סנדרה אסל: 24-17.

אבי קרמר: בהתפלגות של 24-17 יש לכם התפלגות?

רון מוסקוביץ: אפשר לבדוק את זה.

אבי קרמר: ל-19-17 יש נתונים?

רון מוסקוביץ: אפשר גם את זה להביא.

רון מוסקוביץ: בסך הכול לא מודבר על מספרים גדולים, זה מצביע על מגמה, אבל לא משהו מובהק.

רון מוסקוביץ: לצערנו אין ירידה, וזה הנתון המדאיג.

חמד עמאר: בתאונות דרכים והרוגים לא נדבר על מספרים, כי אנחנו מדברים על משהו מאוד-מאוד רגשי ורגיש.

חמד עמאר: לא ניכנס לעניין של מספרים.

חמד עמאר: כל הרוג זה עולם ומלואו, לכן חשוב לדעת את הנתונים על מנת לראות איך אנחנו מורידים את מספר התאונות.

חמד עמאר: התוצאה מדברת, לכן הנתונים מאוד חשובים לנו בנושא הזה.

לאה ורון: אם אפשר, תעבירו את הנתונים לוועדה לפחות אחרי הדיון.

רון מוסקוביץ: נעביר אפילו בהשוואה לשנים הקודמות לא רק בהשוואה ל-2010, יש לנו הנתונים.

אנטולי מרגוליס: במצגת היה כתוב "פעילות למניעת נהיגה בהשפעת אלכוהול" מה לגבי סמים, כשכל הצעירים גם מעשנים סמים?

קריאה: לא כולם, רובם.

סנדרה אסל: עשינו עכשיו תוכנית עם הרשות הלאומית למניעת סמים ואלכוהול, התייחסנו גם לנושא הזה.

סנדרה אסל: אנחנו כרשות עוד לא התחלנו לטפל בנושא של נהיגה תחת השפעת סמים.

חמד עמאר: לא נכנסתם לנושא של נהיגה בהשפעת סמים אלא רק בהשפעת אלכוהול?

רון מוסקוביץ: כרגע אנחנו עוסקים רק בנושא של האלכוהול.

אנטולי מרגוליס: זו נהיגה יותר מסוכנת אפילו.

חמד עמאר: שניהם מסוכנים מאוד.

רון מוסקוביץ: בסוף אנחנו מדברים על אכיפה, מעבר להסברה.

רון מוסקוביץ: כמובן ההסברה עוסקת בנושא של התמכרויות.

רון מוסקוביץ: הנושא של האכיפה הוא מאוד מורכב, ודאי תיכף ידברו אנשי המשטרה על הנושא של הראיות, על ההוכחה שמישהו צרך סמים או נהג בהשפעת סמים.

רון מוסקוביץ: גם סביב האלכוהול יש בעיה לא פשוטה של הוכחה.

רון מוסקוביץ: הבעיה הנוספת בעולם הסמים, מי שמכיר, ואתה ודאי מכיר, זה גם סוגי הסמים, איזה סוג סם - -

אורי אסטלין: זה לא משמעותי.

רון מוסקוביץ: - - אם הוא אסור בחוק ולבדוק את ההשפעה שלו כמובן על נושא הנהיגה.

אנטולי מרגוליס: יש המון צעירים שאני נפגש אתם, שהם פשוט לא יודעים שההשפעה של הגראס למשל היא שלילית לנהיגה.

רון מוסקוביץ: גילינו במסגרת בדיקה שאנחנו עושים בסוגיה אחרת שהנרגילה, מה שמאוד נפוץ אצל החבר'ה הצעירים, גורמת לעייפות.

רון מוסקוביץ: נרגילה זה משהו נורמטיבי, היא לא אסורה על-פי חוק.

רון מוסקוביץ: מתברר שמי שצורך את זה, מרגיש הרבה יותר עייף.

רון מוסקוביץ: יש לנו השערה שאחת התאונות היותר מפורסמות שהיתה לאחרונה, ואני לא רוצה להגיד מהי, היתה אולי כתוצאה מזה שהנהג השתמש בנרגילה בזמן שקדם לעלייתו על ההגה.

אורי אסטלין: איזה סוג טבק, אתה יודע?

רון מוסקוביץ: מאחר שהנושא בבדיקה, אני מעדיף לא להיכנס לעניין הזה.

רון מוסקוביץ: אני רק אומר שהנושא של סמים הוצף לאחרונה בצורה מאוד חריפה, גם על סמך ממצאים שיש לנו על מה שקורה בעולם.

רון מוסקוביץ: יש לנו דיווחים ממדינות מערביות שהגורם הזה הולך ועולה.

לאה ורון: מתי יש לכם כוונה לעסוק בפעילות ממוקדת, בהמשך לשאלתו של ד"ר מרגוליס, גם בנושא של סמים ולא רק במאבק באלכוהול?

רון מוסקוביץ: בימים אלה אנחנו לומדים את הנושא הזה לעומקו.

רון מוסקוביץ: בשלב הזה אנחנו לומדים את הנתונים מן העולם בעיקר.

רון מוסקוביץ: לקראת 2012 יכול להיות שכבר נגבש דפוס פעולה והתייחסות לנושא הזה, די דומה למה שראינו פה.

רון מוסקוביץ: זאת אומרת, גם בהסברה וגם בשיתוף פעולה עם המשטרה בכל הנושא של האכיפה.

חמד עמאר: אני מבקש לקבל כמה נתונים על המגזר הערבי.

חמד עמאר: באופן כללי המעורבות של המגזר הערבי הרבה יותר גדולה מהמגזר היהודי.

חמד עמאר: איזה פעולות נעשות עכשיו באופן ספציפי למגזר הערבי על מנת להוריד את שיעור תאונות הדרכים?

חמד עמאר: אני לא מאמין רק בתשתיות.

חמד עמאר: אני שומע הרבה על התשתיות, אבל אם התשתיות גרועות נוהגים יותר לאט ומנסים לתמרן.

חמד עמאר: ממה שאנחנו רואים שיעור התאונות גבוה בהרבה.

רון מוסקוביץ: לגבי המגזר הערבי – הפעולות העיקריות שכרגע נעשות על-ידינו הן פעולות הסברה בקרב מובילי דעה.

רון מוסקוביץ: אנחנו פועלים בנושא של תאונות החצר במספר יישובים בארץ בצורה ממוקדת.

רון מוסקוביץ: בזמנו אגב עשינו פעולה בהיקף רחב מאוד, כי היה לכך תקציב גדול, ועל-פי המספרים גם הפעילות הזאת הוכיחה את עצמה.

רון מוסקוביץ: היום אנחנו פועלים, ופעלנו גם בתקופת הרמדאן, בקרב מנהיגים דתיים שדיברו על הצורך בשמירת חיים בנושאים של התנהגות.

רון מוסקוביץ: מעבר לזה, המאבק שלנו הוא מאבק יומיומי לחדור לחלק מבתי הספר, זאת אומרת, הנושא של החינוך התעבורתי, וגם רחל רותם יכולה לספר, אנחנו מנסים להקפיד שהדברים הללו יבוצעו.

רון מוסקוביץ: אנחנו מנסים בימים האלה, ולא בהצלחה יתרה עד לרגע זה, לנסות ולהטמיע את הנושא של השירות האזרחי במגזר הערבי.

רון מוסקוביץ: לצורך הדבר הזה הועמד לרשותנו תקציב נכבד ממשרד האוצר, בהחלטה של שר התחבורה, ואנחנו בתהליך מאוד איטי ומאוד קשה לגיוס 100 מתנדבים במגזר הערבי על מנת שיפעלו בקהילות שלהם.

רון מוסקוביץ: הם יקבלו על ההתנדבות הזאת שכר מסוים והם יעסקו אך ורק בנושא של הסברה והדרכה לאוכלוסייה איך מתנהגים בדרך.

רון מוסקוביץ: אני מאוד מקווה שהדבר הזה בכל זאת יתגבש בשבועות הקרובים, על מנת שנוכל להוציא לפועל את הפעילות הזאת.

רון מוסקוביץ: מעבר לזה, כל שאר הפעילויות שאנחנו עושים באופן רגיל אנחנו עושים כמובן במגזר הערבי.

רון מוסקוביץ: כל חומרי ההסברה, הכול מתורגם למגזר הערבי, אנחנו אפילו פועלים ביתר שאת.

חמד עמאר: התוצאות אומרות אחרת.

רון מוסקוביץ: התוצאות הן קשות, ואין לי בעיה להרחיב בנושא של המגזר הערבי, יש לזה הרבה מאוד סיבות ויש לנו הרבה מאוד מה לעשות.

רון מוסקוביץ: אני מסכים שנושא התשתיות ביישובים הערביים, לא הוא הסיבה.

רון מוסקוביץ: אגב, רוב האזרחים הערבים שנהרגים במדינת ישראל לא נהרגים ביישובים שלהם, למעט הנושא של תאונות חצר, הם נהרגים בכבישים הבין-עירוניים, הם נהרגים כנהגים, הם נהרגים כנוסעים, הם נהרגים כהולכי רגל.

רון מוסקוביץ: הבעיה המרכזית היא בעיית המודעות, היא לא בעיית התשתיות.

רון מוסקוביץ: אתמול אגב בשיחה עם ראש אגף התנועה סיכמנו על מספר מהלכים שיגבירו אכיפה ונוכחות סמויה וגלויה, הן בריכוזים של המגזר הערבי, זאת אומרת, בכבישים הבין-עירוניים שבהם נעים בדרך כלל צעירים ערבים, בעיקר בסופי שבוע.

רון מוסקוביץ: אני מדבר גם על האזורים בצפון הארץ וגם על אזורים בדרום.

רון מוסקוביץ: למשל בכביש 31 תימשך שם הנוכחות והאכיפה, לפחות בחודשים הקרובים, אולי מעבר לזה, כי עד שיגמרו שם את הכביש, להערכתנו הדבר יארך שנתיים עד שלוש, ואנחנו חייבים לטפל שם.

רון מוסקוביץ: יש שם תופעה גם של נהיגה מסוכנת, גם של כניסה ויציאה לכביש מדרכי עפר, ולצערנו גם הולכי רגל חוצים שם את הכביש המהיר הזה ויש לנו גם נדרסים מבני השבטים הבדואים, כך שיש עבודה מערכתית.

רון מוסקוביץ: אגב עם מנכ"ל מע"צ דיברתי אתמול גם על הסוגיה הזאת, גם הוא מודע לעניין הזה, גם לו יש כמה רעיונות כיצד לפעול בכבישי הצפון בנושא של מפרדות זמניות עד שיגמרו את הכבישים.

רון מוסקוביץ: גם מנכ"ל מע"צ, גם אני, גם ראש אגף התנועה אמורים להיפגש ממש בימים הקרובים, אולי אפילו עוד השבוע, על מנת לראות איך מטפלים בסוגיה הזאת של היפגעות הצעירים הערבים שפוגעים בעצמם ופוגעים באחרים בכבישים הללו, בצפון ובדרום בעיקר.

חמד עמאר: על האכיפה שתדבר המשטרה.

חמד עמאר: האכיפה ביישובים הערביים כמעט ולא נמצאת ושם משתוללים בצורה בלתי רגילה.

רון מוסקוביץ: אני לא רוצה לדבר בשם המשטרה, אני יכול לצטט מה שאמר לי ראש אגף התנועה, הוא מתכוון לשנות את העניין.

חמד עמאר: מי שמשתולל בכפר, יצא וישתולל בחוץ.

חמד עמאר: זה ידוע.

דרור חלוץ: האם פילחתם את התאונות בין כלי הרכב השונים, גיל הרכב, תקינות הרכב?

דרור חלוץ: חוסכים 12,000-10,000 שקלים וקונים רכב.

דרור חלוץ: רכב ב-12,000 שקלים הוא רכב מסוכן.

דרור חלוץ: השאלה אם פילחתם לפי זה.

דרור חלוץ: גם הציבור הערבי נוסע במכוניות ישנות.

רון מוסקוביץ: בעקבות תאונה, נדמה לי בכביש 31, שהיתה בין פורד מונדאו לסובארו – מי שזוכר, היו בסובארו ארבעה חיילים שחזרו מבילוי וישנו מאחר שהם היו עייפים, הם עלו אחרי שעתיים שינה על הכביש – הפורד התנגשה חזיתית בשלושה חבר'ה צעירים בדואים שנסעו בסובארו.

רון מוסקוביץ: קיבלתי את התמונות, וראיתי שהחבר'ה שהיו בפורד מונדאו, החיילים, נפצעו, חלקם אפילו נפצע קשה, אבל מי שהסתכל על המכונית ראה שהיא נשארה עם פגיעות קלות, החלק האחורי שלה נשאר שלם.

רון מוסקוביץ: בסובארו, לצערנו שלושה הבדואים נהרגו באותה תאונה חזיתית.

רון מוסקוביץ: אחרי שראיתי את הסובארו שהתפוררה ביקשתי בכל תאונה שקשורה במגזר הערבי לקבל את פרטי הרכב.

רון מוסקוביץ: שוב, גם פה זה עניין של המשטרה.

רון מוסקוביץ: לפחות תאונה אחת אני זוכר, וגם בה נדמה לי נהרגו שלושה ערבים מאחד מהמקומות בשטחים, הם נסעו ברכב שבכלל לא היו לו כריות אוויר, שעבר איזה שיפוץ או הרכבה או עבר משחתת רכב, כך שכל כלי הרכב שבהם נוהגים בציבור הערבי, אנחנו בודקים את זה.

רון מוסקוביץ: גם התאונה שנהרגו בה משיבלי, שניים או שלושה אנשים נהרגו שם, היא היתה בין קאיה, שבה נהג קצין צה"ל, גם שם היתה סובארו, ומי שראה את התמונות מהתאונה וגם מי שהיה במקום, והנציגים שלנו היו במקום, הם קבעו שהרכב לא הגן לפחות על הנוסעים שבאו משיבלי, וזו הסיבה לכך שהם לא נשארו בחיים לעומת הנהג שהיה בקאיה.

רון מוסקוביץ: אני חושב שהדברים האלה מאוד ברורים, ואנחנו שמים לב לנושא של הרכב, אנחנו גם מנסים לקדם את הנושא של גריטת הרכב שאני חושב שהוא מוכר פה לחברים.

רון מוסקוביץ: התקציב נוצל לשמחתנו, אבל אנחנו לוחצים על האוצר לתקציב נוסף כי צריך להוריד מהכביש את כלי הרכב שהם בני 20 ו-17 ו-18, ולטעמנו אפילו 16 שנה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: משטרת ישראל.

בני סמו: בוקר טוב.

בני סמו: קודם כול, שניים-שלושה אירועים קשים במהלך סוף השבוע שחשוב לאפיין אותם ולבדוק.

בני סמו: שלושה אירועים קשים: שניים בכביש 31 ואחד במרכז תל-אביב.

בני סמו: אם אנחנו מנתחים את האירועים האלה, לפחות בשניים מהם זה עניין של תרבות נהיגה.

בני סמו: תאונה אחת בכביש 31, יש חשד – כרגע הכול נבדק – שבחור בן 16, בלתי מורשה לנהיגה, נוהג ברכב, מסיע אנשים, וזה מסתיים בתאונה עם אסון כבד.

בני סמו: תאונה נוספת במרכז תל-אביב, כמה חבר'ה נוהגים ברכב בצורה מסוכנת ביותר, דורסים למוות בחורה צעירה, מפקירים אותה, בורחים מהמקום, בורחים מהארץ – עניין של תרבות כללית ותרבות נהיגה במדינת ישראל.

בני סמו: הדברים האלה, צריך להיאבק בהם, להילחם בהם במספר מישורים כמו שציינו פה מהרשות לבטיחות בדרכים, גם הסברתית, גם חינוכית, גם אכיפה.

בני סמו: עניין האכיפה זה של משטרת ישראל.

בני סמו: ללא ספק יש הרבה מה להוסיף, כמו שציין אדוני, להיכנס לכפרים במגזר הערבי ולפעול גם שם ולהעביר את האכיפה גם לכבישים הבין-עירוניים הסמוכים על מנת להרתיע.

בני סמו: בעניין של אלכוהול, בעניין של שכרות.

בני סמו: שכרות היא גם מאלכוהול.

בני סמו: אנחנו רואים בפקודת התעבורה ששכרות זה גם אלכוהול וגם סמים.

בני סמו: סמים הוא נושא שקצת מורכב לאכיפה להבדיל מאלכוהול ששם יש לנו סימנים חיצוניים הרבה יותר מאפיינים, כמו ריח, כמו לעתים התנהגות מסוימת, כמו אפשרות להתחקות אחרי כל מיני אביזרים או דברים ברכב.

בני סמו: החשיפה של סמים היא קצת יותר מורכבת.

בני סמו: יש לנו היום אפשרות בחוק לקחת דגימת דם או שתן, אבל אז צריך חשד.

בני סמו: מאידך, יש תיקון חקיקה שאפשר לנו להשתמש בערכות רוק לגילוי סמים, גם בהיעדר חשד, לכל נהג שנמצא.

בני סמו: הנושא הזה די מורכב, הוא מלווה על-ידי מיטב המומחים בארץ בשביל לבחור את הערכה או בשביל לאפיין מה אנחנו צריכים, וזה עדיין בתהליכים.

בני סמו: לגבי אלכוהול.

בני סמו: האלכוהול זה סוגיה מאוד מורכבת משתי סיבות.

בני סמו: עוד פעם, אנחנו יכולים לבדוק אלכוהול בבדיקת דם, שתן זה פחות אופייני היות וזה מערכת הפינוי מהגוף.

בני סמו: לכן אנחנו לוקחים דם או באמצעות נשיפה, שזה באמצעות מכשיר הינשוף, שתופס כותרות בשנים האחרונות.

בני סמו: לגבי תיקון החקיקה, שהתקבל לפני מספר חודשים – משטרת ישראל עושה לילות כימים, עושה את מרב המאמצים בשביל להתחיל ליישם את החוק הזה.

בני סמו: אני אסביר מה הקשיים שלנו.

בני סמו: לפני מספר חודשים קיבלנו מכתב רשמי מהמכון לטוקסיקולוגיה במרכז הרפואי בתל השומר, שהוא המכון הרשמי של מדינת ישראל לבדיקות דם ושתן, שהם ערוכים לבדיקת רף חוקי של 50 מיקרוגרם.

בני סמו: זה לא רלוונטי לנו, אלא 10 מיליליטר בדם.

בני סמו: במקביל, במכשיר הינשוף, שבאמצעותו אנחנו אוכפים את עבירת הנהיגה בשכרות באמצעות נשיפה, אנחנו מלווים על-ידי מומחה מספר אחת בארץ, ד"ר שלמה אלמוג.

בני סמו: אנחנו צריכים לבחון את מכשיר הינשוף בערכים הנמוכים הללו, האם התוצאות באמצעותו יצאו אמינות ותקינות.

בני סמו: לא ניגש לבית המשפט עוד פעם על מנת לנהל שם קרבות האם זה אמין או לא ללא חוות דעת שהיא מבוססת, שתעיד שהמכשיר נותן לנו מה שאנחנו מבקשים ממנו.

בני סמו: אבל חשוב לזכור, כשאנחנו עוצרים נהג מהאוכלוסיות המיוחדות, אם זה נהג צעיר, אם זה נהג מקצועי, אם זה נהג ציבורי, אם זה נהג חדש, באמצעות מכשיר הינשוף אנחנו בודקים אותו.

בני סמו: היה ונמצא שהוא מעל רף האכיפה שנקבע על-ידי בתי המשפט, אני לא נזקק לשום בדיקה נוספת, אני הולך ומגיש כתב אישום שהוא נהג בשכרות והרף החוקי כרגע הוא לא רלוונטי כי הוא נוהג בשכרות בכל מקרה.

בני סמו: ברגע שמכשיר הינשוף נותן לי אינדיקציה שהוא נמוך מהרף החוקי שנקבע לכלל האוכלוסייה, אני פועל לקחת את אותו חשוד לבדיקת דם - - -

חמד עמאר: דיברתי עם כמה שוטרי תנועה, לא אחד.

חמד עמאר: עצרתי ליד כמה שוטרי תנועה מאז שקבענו את הדיון הזה, שום שוטר תנועה לא ידע שהרף ירד אצל נהגים צעירים ונהגים מקצועיים.

חמד עמאר: הרי לא העברתם להם השתלמות.

חמד עמאר: איך הם ייקחו אותו לבדיקה ויבדקו אותו?

חמד עמאר: הם לא יודעים בכלל שיש חוק כזה, הם לא עודכנו בנושא.

חמד עמאר: זה לא העניין של בדיקת הינשוף אם הוא מתאים ולבדוק את המעבדה אם היא יכולה לתת תוצאות, בכלל לא העברתם השתלמות לשוטרים שיתחילו לחשוב על הנושא, לדעת שאותו נהג אם יש לו 150 או 160 מיקרוגרם, הוא כבר מעבר לרף.

חמד עמאר: השוטר לא יודע בכלל.

בני סמו: אדוני, מי שיכול לאכוף עבירת שכרות או להפעיל ינשוף אלה שוטרים מסוימים, זה לא כל אוכלוסיית שוטרי התנועה.

חמד עמאר: אני מדבר על שוטרי התנועה, הם בכלל לא יודעים.

בני סמו: זה לא כל אוכלוסיית שוטרי התנועה.

חמד עמאר: אותם שוטרים שדיברתי אתם הם בודקים עם ינשוף, סימן שהם הוכשרו לינשוף.

בני סמו: אני לא יכול להתווכח עם עובדות כמו שאדוני מציג.

בני סמו: ערכנו השתלמויות, יכול להיות שהן לא הוטמעו מספיק ונטפל בזה מייד עם חזרתנו מהישיבה הזאת.

בני סמו: אנחנו נבהיר את זה.

בני סמו: הוצאנו חוזרי תביעות, הוצאנו חוזרים של אגף התנועה לכולם וערכנו השתלמויות לכלל השוטרים שמפעילים את מכשיר הינשוף.

בני סמו: אם זו ההתרשמות שכנראה יש לנו עוד מה לשפר ולתקן, אני יכול להתחייב שאגף התנועה בימים הקרובים ישדרג את הפעילות.

בני סמו: נקודה אחרונה.

בני סמו: הציבור רואה שיש אפשרות להילחם ולהיאבק בתוצאות של מכשירים לאכיפה מתקדמת.

בני סמו: אם ראינו פה שמהירות ואלכוהול תופסים נפח גדול מאוד בעבירות של הצעירים, אנחנו צריכים לבסס את המכשירים האלה ולהפסיק להיאבק על אמינותם בבתי המשפט.

בני סמו: הונחה הצעת חוק, חוק חזקת אמינות למכשירים כאלה.

בני סמו: עם השנים דנים בנושא הזה ומנסים לקדם אותו.

בני סמו: ברגע שנהג ידע שאין פשרות, שיש חוק, שבאמצעות המכשירים האלה בודקים והוא יוצא אשם, אי-אפשר יהיה להמשיך הלאה, לערער, להילחם, למשוך את זה שנים בבתי משפט.

בני סמו: הוא ידע שברגע שהוא ביצע עבירה, יש עונש, ואני חושב שההרתעה תהיה אחרת לגמרי.

בני סמו: אני חושב שצריך לקדם את הצעת חוק חזקת אמינות שידריך גם את המשטרה, שיעביר מסר גם לציבור, שיש מכשירים, יש דרך איך מקבלים אותם, איך מפעילים אותם, איך מתחזקים אותם, ובסופו של התהליך מגיעים לבית המשפט ומקבלים את העונש ואין ויכוחים.

בני סמו: הנושא הזה הוא אקוטי לאכיפה.

בני סמו: אני חושב שזה דבר מהותי, גם בשבילנו כמשטרה.

חמד עמאר: איפה הצעת החוק הזאת עומדת?

בני סמו: היא הונחה והיא הולכת הלוך ושוב מהוועדה למשרד המשפטים.

לאה ורון: היא לא הולכת הלוך ושוב מהוועדה למשרד המשפטים.

לאה ורון: היא נידונה בוועדה וחברי הוועדה היססו מלהתקדם בה נוכח הטענות לגבי אמינותם של המכשירים.

לאה ורון: חברי הכנסת לא רצו להוציא תחת ידם הצעת חוק שמקנה למכשירים אמינות רק מתוקף העובדה שהם מוציאים חוק שאומר שהמכשירים האלה אמינים, אלא הם רצו לקבל חוות דעת מקצועיות שמאפשרות להתבסס על המכשירים האלה, ולא זה היה המצב בדיונים של הוועדה.

בני סמו: החוק הזה לא ילך אחורה למכשירים שיש היום.

בני סמו: הם נידונו בבתי המשפט, הם קיבלו חזקת אמינות כזאת או אחרת.

בני סמו: מפה והלאה - - -

לאה ורון: בעיקר אחרת.

בני סמו: בעיקר טובה.

בני סמו: גם הממל"ז אושר, גם הינשוף אושר, גם המרו"ם - מד מרחק – בזמנו אושר, אבל עד שהוא הגיע למחוזי, החברה כבר פשטה רגל.

בני סמו: אנחנו מנהלים מעקבים אחרי הדברים האלה.

בני סמו: אנחנו נעזרים במיטב המוחות בישראל.

בני סמו: אין למשטרה שום עניין להביא נאשמים חפים מפשע לבתי המשפט.

בני סמו: אני מדבר על הצעת חוק שתגיד שמהיום והלאה נקנה מכשירים - - -

חמד עמאר: מה קורה בשאר העולם?

חמד עמאר: הרי הם עושים את הבדיקות האלה.

בני סמו: אנחנו קונים רק מכשירי מדף.

חמד עמאר: עם כל הטכנולוגיה שלנו, המתקדמת ביותר בעולם, אנחנו צריכים לחכות ולראות ושנים אנחנו מושכים, ובשאר העולם זה מובן מאליו.

לאה ורון: זאת אגב היתה אחת הבקשות של הוועדה בסיום הדיון, לבקש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת לערוך בדיקה השוואתית עם העולם.

בני סמו: המכשירים שמשטרת ישראל קונה הם חד-משמעית מוצרי מדף בעולם שפועלים במרבית מדינות ומשטרות העולם המערבי, גם הממל"ז – אקדח הלייזר – גם הינשוף שבודק אלכוהול – הדברים האלה מוכחים והמכשירים עברו בדיקות, גם בישראל.

בני סמו: ברגע שמגיעים לבתי המשפט ושם מתדיינים במשך שנים על טיבם, על איכותם, זה מכרסם בהרתעה כנגד הציבור.

בני סמו: אני לא אומר להכשיר אחורה את המכשירים.

בני סמו: מהיום והלאה נדע איך לקלוט מה שצריך, נדע איך להגיע לבתי המשפט, כדי שלא יהיו יותר דיונים.

בני סמו: צריך לקדם את החוק הזה, הוא יתרום רבות לאכיפה ולמאבק.

לאה ורון: הם למכשירים כבר יש תקן של מכון התקנים?

בני סמו: למכשירים הנוכחיים אין תקן של מכון התקנים.

בני סמו: בימים אלה אנחנו מנהלים דיונים עם מכון התקנים.

בני סמו: הם צריכים להיערך לזה בעצמם, הם לא מכירים את הסוגיות האלה, זה לא שקע בקיר.

לאה ורון: גם זו היתה בקשה של הוועדה, שיוצג לה עמידה בתקן של מכון התקנים.

רון מוסקוביץ: בעניין הזה אני רוצה לעדכן, ברשותך.

רון מוסקוביץ: יחד עם המשטרה לקחנו על עצמנו לנסות לקדם את נושא התקינה ונפגשנו עם מכון התקנים לגבי ארבעה מכשירים בעקבות הדיונים בוועדה.

רון מוסקוביץ: אני חייב לעדכן את הוועדה בנתון שהתקבל רק אתמול.

רון מוסקוביץ: הצעת המחיר של מכון התקנים לאישור העניין הזה היא למעלה מ-3 מיליוני שקלים.

רון מוסקוביץ: אני כבר לא מדבר על פרק הזמן.

רון מוסקוביץ: הדבר הזה הוא הזוי.

רון מוסקוביץ: צר לי שמונופול ממשלתי נוקב במחירים מופקעים כל כך על מנת לאשר מכשירים.

רון מוסקוביץ: אני אומר את זה פה בפרהסיה, אני מתכוון בעניין הזה לפעול מול מנכ"ל משרד התמ"ת שהוא ממונה על מכון התקנים.

רון מוסקוביץ: כשמדברים עכשיו בתקשורת על מונופולים ועל ריכוזיות, הנה דוגמה למונופול ממשלתי שמקשה עלינו את העבודה.

חמד עמאר: ממה ששמעתי עכשיו מהמשטרה נראה בימים הקרובים שכל השוטרים שאמורים להתעסק בנושא ידעו על החוק ויישמו אותו בשטח?

בני סמו: ללא ספק פעלנו ואנחנו נחדד ונשדרג - - -

חמד עמאר: מתי הם יצליחו ליישם אותו בשטח?

חמד עמאר: החוק חוקק לפני שמונה חודשים?

בני סמו: בנושא דם הוא כבר מיושם בשטח.

בני סמו: לגבי מכשיר הינשוף, שזה בדיקות נשיפה, אנחנו ממתינים.

בני סמו: סיימנו בימים אלה לאסוף את כל הנתונים שהמומחה ביקש מאתנו, ומאות ואלפי נתונים הוא ביקש לדעת מבדיקות שבוצעו.

בני סמו: העברנו את זה אליו.

בני סמו: אנחנו צופים שמייד לאחר החגים תהיה לנו טיוטה או חוות דעת, והמומחה מספר אחת בארץ לרעלים בגוף, ד"ר שלמה אלמוג, הוא ישב בראש ועדה בנושא השדרוג של כל פעילות אכיפת השכרות, ומייד לאחר מכן נקבל את ההחלטות ונמשיך עם זה הלאה.

בני סמו: בכל מקרה נעדכן את כל השוטרים לגבי תיקון החקיקה, וזה יגיע עד אחרון השוטרים שעוסקים בתנועה או בסיור, כי גם הם מטפלים בעבירות התנועה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: איתמר לוין, העמותה לקידום מקצועי של מורה הנהיגה.

חמד עמאר: אני מבקש לקצר.

חמד עמאר: יהיה לנו דיון המשך בנושא, אבל עד 11:00 אנחנו צריכים לסיים כי מתקיימת ישיבה במליאה.

איתמר לוין: אני אדבר ממש בקצרה.

איתמר לוין: שלושה דברים: דבר ראשון, הסתכלתי על נתוני הרשות ואחד הדברים שבלטו שם, ב-2010 לפחות, ש-51% מההרוגים היו הולכי רגל ורוכבי דו-גלגלי.

איתמר לוין: אלה נתונים של הרשות.

איתמר לוין: זה לא לדיון הזה, אבל זה צועק וצריך לתת על זה את הדעת.

איתמר לוין: אנחנו נמצאים שנתיים במגמת עלייה בהרוגים וחשוב להתייחס לזה.

איתמר לוין: דבר נוסף, בהקשר לדיון – קיימת תופעת העייפות שפעם היא היתה במרכז העניינים.

איתמר לוין: עייפות כמעט שווה לתופעות של אלכוהול.

איתמר לוין: ההבדל הוא שאלכוהול הופך אדם לא עייף לעייף.

איתמר לוין: אין לנו כלי מדידה לעייפות.

איתמר לוין: צריך לעשות פרויקט, כי גם המשטרה לא תוכל לאכוף את זה.

איתמר לוין: זה אולי גורם פסיבי שהוא גורם בולט בתאונות דרכים קטלניות.

איתמר לוין: דבר שלישי, אנחנו כמובן מברכים את חוק הליווי, אנחנו תומכים בו.

איתמר לוין: יש דבר אחד שנאמר בו ומאוד-מאוד מטריד אותי.

איתמר לוין: מורי הנהיגה הם מורים מקצועיים, מלמדים את הנהג בצורה מקצועית והנהג עובר טסט.

איתמר לוין: כשהנהג עובר טסט, הוא עובר לידיים של ההורה או המלווה, ופה נאמר שיש מתאם בין הנהיגה של ההורה לנהג הצעיר.

איתמר לוין: הרבה פעמים המורים רואים שהנהג שהם לימדו, הרמה שלו הולכת ויורדת והוא מתחיל לנהוג כמו ההורים שלו, ואז חלק מהלימוד הולך ונעלם, או במלים אחרות, אם אחוז מסוים מהנהגים הוותיקים הם נהגים עבריינים, אין לנו ולא שמעתי שיש לנו איזו דרך לא לתת להם ללוות, ומצד שני לעצור את התופעה ולא לקבע מצב קיים.

חמד עמאר: סליחה שאני קוטע אותך.

חמד עמאר: יש בדיקה לנהג מלווה?

רון מוסקוביץ: רישיון תקף.

חמד עמאר: יכול להיות נהג מלווה שיש לו 90 עבירות תנועה?

אורי אסטלין: צריך להיות לו רישיון תקף.

חמד עמאר: אם יש לו 90 עבירות תנועה - - -

עמי רוטמן: אם הוא לא בפסילה, הוא יכול.

עמי רוטמן: אם הוא לא שיכור באותו רגע, הוא יכול להיות מלווה.

חמד עמאר: אני חושב שזה נושא שצריך לבדוק.

חמד עמאר: לא יכול להיות שנהג שיש לו 90 עבירות תנועה ילווה נהג צעיר.

רון מוסקוביץ: אני מסכים אתך.

חמד עמאר: בנושא הזה צריכה להיות בדיקה של נהג מלווה.

חמד עמאר: עכשיו, אחרי שמשרד התחבורה עומד להרחיב את זה לחצי שנה, צריך גם לבדוק מי הנהג המלווה ואיזה נהג מלווה.

רון מוסקוביץ: יהיו גם דרישות מהנהג המלווה אם החוק יעבור.

רון מוסקוביץ: הוא יצטרך לחתום שהוא ליווה לפי שעות, כולל נהיגת לילה, כולל נהיגת יום וכן הלאה.

אבי גולן: הוא צריך לחתום על זה.

רון מוסקוביץ: זה חלק מהרפורמה, אבל ההערה שלך בהחלט במקום.

איתמר לוין: אם כבר מעירים ולוקחים דוגמה מהצבא וממקומות אחרים שמכשירים נהגים שכבר יודעים לנהוג, יש מקום לחשוב על תוספת לחובת הליווי.

איתמר לוין: המורים לנהיגה היו שמחים לעזור בשאלה באיזה מסלול מקצועי ילווה את הנהג בסוף תקופת הליווי שלו.

איתמר לוין: יש לנו תוכניות לעניין הזה שיכולות מאוד לעזור.

איתמר לוין: אלה דברים שאתה לא יכול ללמד אותו כשהוא לומד נהיגה לקראת הטסט, אבל אתה יכול ללמד אותו כשכבר יש לו מיומנויות בסיסיות, ואז אתה יכול לעלות אתו דרגה, וחשוב שאנשי מקצוע יעשו את זה.

לאה ורון: אני מניחה שתצטרפו לדיונים של הוועדה בהצעת החוק על מרכזים ללימודי נהיגה.

איתמר לוין: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה לך.

חמד עמאר: נורית גרוסמן, אנשים באדום.

נורית גרוסמן: הארגון שלנו הוקם לפני כ-14 שנה, והחלטנו די מהר שמה שצועק לשמים זה כל הבעיה של נהגים צעירים.

נורית גרוסמן: אנחנו התחלנו את רישיון הנהיגה המדורג כאן בארץ עם פיילוט ברעננה, בבית-הספר אוסטרובסקי.

נורית גרוסמן: חלק מאוד חשוב של כל הסיפור הזה הוא, שאיתרנו שהבעיה הגדולה היא הצעירים, שכמו רוב הנהגים כאן בארץ חושבים שהם יודעים הכול, שום דבר לא יקרה להם וכו'.

נורית גרוסמן: התוכנית שעשינו היתה מבוססת על סדנאות לצעירים, ומאוד חשוב גם סדנאות להורים.

נורית גרוסמן: נכון שההורה לא חייב להיות המלווה, אבל ברוב המקרים זה המצב, כי זה נוח.

נורית גרוסמן: שמענו מהורים שהיתה להם בעיה עם זה.

נורית גרוסמן: הם יושבים ליד איציק ואומרים: איציק, אל תיסע כל כך מהר – אוי, אמא תעזבי, וגמרנו.

נורית גרוסמן: כל הצד הזה היה חשוב מאוד ושמחתי מאוד לראות את זה כחלק מהתוכנית של הרשות.

נורית גרוסמן: בסופו של דבר החלטנו שיש שתי בעיות: האחת זה חינוך של הנהג הצעיר או הצעיר שעומד להיות נהג, וכל הצד החוקי.

נורית גרוסמן: אנחנו כמבוגרים יודעים טוב מאוד שהילדים בעצמם לא יפתרו את הבעיה, ולכן האחריות עלינו.

נורית גרוסמן: מאוד התרשמתי מכל החומר של הרשות, אבל יש לי שאלה, למי זה מגיע ואיך?

נורית גרוסמן: אם רק 75% של כיתות י"א מקבלים חינוך תעבורתי, מה עם כל היתר?

נורית גרוסמן: איך החומר היפה יגיע למקום המיועד?

נורית גרוסמן: סדנאות להורים, מי מגייס אותם?

נורית גרוסמן: מי אוסף אותם?

נורית גרוסמן: מי מביא אליהם את החומר?

נורית גרוסמן: בחלק שלנו ברישיון נהיגה מדורג, הדרישות היו פשוטות מאוד – חצי שנה ליווי, אבל אחרי זה הילד ממשיך ומקבל קורס נוסף בנהיגה בתנאים מסוכנים: לרדת מים המלח בחושך, בגשם וכו'.

נורית גרוסמן: זה הצד המקצועי שבאמת חסר להם.

נורית גרוסמן: מרגע שהם יוצאים מליווי של חצי שנה, הם לא עוברים שום קורס נוסף עד כמה שידוע לי על נהיגה בתנאים מסוכנים.

נורית גרוסמן: הוויכוח על גיל קבלת רישיון הוא לא מהיום.

נורית גרוסמן: כל הזמן שמענו שהגיל לא צריך להיות גבוה יותר מגיל 17 כדי לתת להם הכשרה.

נורית גרוסמן: אני לא בטוחה מה ההכשרה הזאת עושה.

נורית גרוסמן: מלמדים אותנו להגיד: כן, בשנה הזאת הם נהפכים להיות נהגים, בשנה הזאת הם נהרגים והורגים.

נורית גרוסמן: צריך לחשוב עוד פעם באיזה גיל הם צריכים לקבל רישיון.

נורית גרוסמן: אם הם לא מקבלים רישיון למשל עד גיל 18, אז מה?

נורית גרוסמן: אז מה?

נורית גרוסמן: שיעור די גדול של הורים יתמכו ברעיון שילדים יצאו יותר מאוחר.

נורית גרוסמן: אני יודעת על המון הורים שמרגע שילד מקבל את הרישיון הם לא ישנים בלילה, ובצדק.

נורית גרוסמן: אני רואה כאן חיוכים של הורים שעוברים את השלב בעצמם.

נורית גרוסמן: הילד יוצא לעצמאות ומתחיל הפחד של ההורים ואין להם שליטה.

נורית גרוסמן: עניין החוק – אם הילד עצמו לא כל כך מתחנך, לא כל כך מקבל מה שאנחנו רוצים להגיד לו, אם ההורה לא משתלט, נותן את המפתחות כשהוא יודע שאסור לו, כאן אנחנו חייבים לתת גושפנקא לחוק.

נורית גרוסמן: שמענו מהמשטרה את הבעיות של הינשוף.

נורית גרוסמן: כולנו מכירים עורכי-דין שכותבים תעמולה: נתפסת בשכרות, אני יכול להוציא אותך מהברוך.

נורית גרוסמן: זה בעיתון.

נורית גרוסמן: כל אחד יכול לפנות לעורכי-דין מסוימים, וחלק מאתנו יודע טוב מאוד מי הם, והם בקלות יכולים להגיד את זה.

נורית גרוסמן: הינשוף – אני מסכימה עם השוטרים – אם זה טוב לרוב העולם למה זה לא טוב לנו?

נורית גרוסמן: מתי הכנסת תפסיק להיות אויב מספר אחת לחוקים שיכולים לשפר את המצב שלנו?

נורית גרוסמן: אנחנו גם יודעים שכאשר החוקים הולכים לכנסת, לפעמים שני חברי כנסת נמצאים בדיון, הם יחליטו אם זה טוב או לא טוב?

חמד עמאר: אנחנו לא דנים בחברי הכנסת עכשיו.

נורית גרוסמן: נכון, אני רק אומרת שאנחנו חייבים להשתמש בכל הכוח של החוק כדי לשמור על הילדים שלנו, גם בבית משפט וגם בעונש.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: מרדכי פדר יושב-ראש מתונה.

מרדכי פדר: כבוד היושב-ראש, שמענו פה הרבה, ואני לא אחזור על זה, על הצורך בהטמעת ניסיון לנהגים חדשים.

מרדכי פדר: יש שני דברים שרצינו להדגיש: האחד זה חשיבות הסימולציה בלמידת נהיגה.

מרדכי פדר: אנחנו יודעים שיש הצעת חוק של מרכזי לימוד הנהיגה, ויש בזה סימולציה, אבל אנחנו חושבים שלימוד נהיגה זה קצת כמו לימוד טיס.

מרדכי פדר: לימוד טיס זה תלת מימדי, לימוד נהיגה זה דו-מימדי, אבל די הרבה כישורים צריכים להילמד בתהליך הכשרת הנהג או הטייס, והפרינציפ של סימולציות זה מצבים שאי-אפשר לעשות אותם בכביש.

מרדכי פדר: מורי נהיגה לא יכולים לעשות פה סימולציה של ירידה פתאומית מהכביש, או התחמקות מתאונה עם רכב שבא ממול, או כשלים טכניים ברכב – אי-אפשר לעשות את זה בלימוד נהיגה רגילה.

מרדכי פדר: חייבים לעשות את זה בסימולציה, בגלל שזה ההבדל בהרבה מקרים בין תאונה להתחמקות מתאונה.

מרדכי פדר: ללמד את הנהג החדש איך להתחמק מתאונה זה דבר מאוד חשוב.

מרדכי פדר: היום יש סימולציות, כל ילד לומד בסימולציה, כל הסימולציה הזאת היא משחקי מחשב.

מרדכי פדר: מה הוא לומד מהסימולציה הזאת?

מרדכי פדר: מהירות, לקיחת סיכונים ושאין השלכות לטעויות.

מרדכי פדר: כל הדברים האלה המנוגדים בעליל לנהיגה נכונה.

מרדכי פדר: דבר שני.

מרדכי פדר: אנחנו רוצים להציע – אנחנו עכשיו מכינים נייר עמדה בנושא – שרישיון נהיגה דו-גלגלי לא יהיה תלוי בגיל, אלא יהיה תלוי בשנתיים ותק לפחות בתור נושא רישיון נהיגה ברכב אחר.

מרדכי פדר: הדו-גלגלי הוא הכלי הפחות יציב בכביש, הוא גם הכלי שלא נותן מיגון בכלל לרוכב.

מרדכי פדר: מה אנחנו עושים?

מרדכי פדר: אנחנו נותנים את הכלי הזה לילד הצעיר ביותר, בגיל 16, שאין לו ניסיון בכלל על הכביש ושאין לו גם שיקול דעת שבא עם התבגרות.

מרדכי פדר: ולכן ההצעה שלנו לא תלויה בגיל, אלא בניסיון, שהניסיון יירכש ברכב אחר ורק לאחר מכן יותר לנהג להפוך לרוכב בכלי שדורש הרבה יותר שליטה ושהוא כלי הרבה יותר מסוכן בעצמו.

מרדכי פדר: תודה רבה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אני רוצה לברך את התלמידים מאולפנת נוה רוחמה.

חמד עמאר: המורה שלהם ביקשה לשאול שאלה.

אסתר שליקובסקי: תודה רבה.

אסתר שליקובסקי: אני יושבת פה ואני שומעת את הדיונים ואני מרגישה שאחד הדברים שמקוממים אותי כמחנכת זה שבאמת אין מחיר לטעויות שהצעירים האלה עושים.

אסתר שליקובסקי: תופסים נהג שנהג בשכרות והוא הרג מישהו, בתוך שנתיים הוא בחוץ, הכול בסדר.

אסתר שליקובסקי: אין באמת מקום של הרתעה.

אסתר שליקובסקי: אני מאוד מסכימה עם מה שאמרו פה על החינוך.

אסתר שליקובסקי: אצלנו בבית-הספר יש חינוך תעבורתי, בי"א הבנות מקבלות חינוך תעבורתי – אנחנו נוסעים להדסה עין-כרם ליום עיון בנושא תאונות דרכים, אנחנו עושים כל מה שאפשר מבחינה חינוכית, אבל בסופו של דבר כולם יודעים, אני אנהג בשכרות, אני אהרוג מישהו, אפצע מישהו קשה, אין לזה מחיר.

אסתר שליקובסקי: הבעיה היא יותר בחוק.

אסתר שליקובסקי: בנוסף, אני נוסעת הרבה ביהודה ושומרון, זה מערב פרוע.

חמד עמאר: את טועה.

חמד עמאר: החוק מחמיר בנושא הזה, הבעיה היא יותר במערכת בתי המשפט.

אסתר שליקובסקי: אז בבתי המשפט.

אסתר שליקובסקי: זה מה שאני קוראת בעיתונים, אני יודעת שצעיר יכול להרוג את החברים שלו, לפצוע את עצמו, להרוג את הנוסעים ברכב השני, ובתוך שנתיים אין שום דבר, שום דבר לא קרה.

אסתר שליקובסקי: אם החוק קיים ובתי המשפט עושים מה שהם רוצים, יש פה בעיה שצריך לפתור.

אסתר שליקובסקי: הצעירים הם צעירים.

אסתר שליקובסקי: נוער חי על קצוות, זה האופי שלו.

אסתר שליקובסקי: אם אני לא אתן לו את הכלים המרתיעים אותו מלחיות על הקצוות או את כל הסימולטורים, ואני מאוד מסכימה עם מה שנאמר פה, זה לא יקרה.

אסתר שליקובסקי: אנחנו יכולים לעשות את כל התוכניות שבעולם, אם אנחנו כמבוגרים מעבירים מסר של זילות בחיי אדם.

אסתר שליקובסקי: זה מה שקורה.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע את הנוער עכשיו.

חמד עמאר: גיא גריאני, דובר מועצת התלמידים והנוער.

גיא גריאני: תודה רבה.

גיא גריאני: היום דיברתם פה הרבה על ניסיון, ואני רוצה להתחיל פה בסיפור קטן שקרה לי לפני מספר שבועות.

גיא גריאני: אני תלמיד כיתה י"ב, חלק מחברי עם רישיון שלושה-ארבעה חודשים.

גיא גריאני: נסעתי עם חבר שיש לו רישיון כבר חצי שנה, יום גשום, פעם ראשונה שהוא נסע בלי מלווה, בלי מורה לנהיגה, ביום גשום הוא נסע פעם שנייה, מה שקרה שהוא איבד את השליטה על הרכב ובנס יצאנו מתאונה, אף-על-פי שנסענו במהירות נמוכה.

גיא גריאני: הדבר הראשון שהוא אמר לי באותה שנייה: גיא, איזה מזל שיש לי ניסיון על הכביש.

גיא גריאני: כשאתה הולך לשיעורי נהיגה, כשאתה נוסע עם ההורים, אין לך ניסיון במצבי סיכון, אם זה גשם, אם זה חושך, אם זה מדרונים תלולים.

גיא גריאני: היום אנחנו לא מקבלים את הכלים האלה כנהגים מרוב המורים או מרוב המקומות או שאולי אנחנו מעדיפים להימנע מזה כי יותר קל לנו לא לבוא לשיעור בגשם, אלא בתנאי מזג-אוויר אופטימליים.

גיא גריאני: זאת בעיה, ופה אנחנו צריכים לפתור אותה.

גיא גריאני: אם דיברו על הרישיון המדורג – אני זוכר את הישיבה הקודמת – על מסלול אתגרי של 100 ק"מ, זה פתרון אחד, וזה טוב ויפה, אבל אנחנו צריכים לדאוג לא לעוד שלוש שנים, אלא צריכים היום מורי הנהיגה, ואני לא בא להאשים אתכם חס וחלילה, לדאוג שלא נכשיר את הילד לטסט הקרוב שלו, נכשיר אותו לנהיגה נכונה בחיים.

ישראל ספיר: אנחנו אתך.

גיא גריאני: אם לחבר שלי היה תקר לפני כמה ימים והוא לא ידע להחליף גלגל, הוא היה צריך לקרוא לאבא שלו להחליף גלגל, ואני אתו ברכב ואנחנו יכולים לאבד שליטה כל רגע, אנחנו משחקים עם חיי אדם סתם.

גיא גריאני: לגבי כל התוכניות שהוצגו כאן, באמת התרשמתי מכל אחת ואחת.

גיא גריאני: נכון שאנחנו צריכים לפעול גם במישור הבית-ספרי, אף-על-פי שלי אין חינוך תעבורתי, אני לא קיבלתי את זה - - -

יהודה סקר: למה?

גיא גריאני: שאלה טובה.

קריאה: לא היה כסף.

גיא גריאני: מה התשובה?

גיא גריאני: אני לא יודע מה התשובה.

גיא גריאני: אני בריאלי העברי בחיפה, בית-ספר פרטי, נחשב לאחד הטובים בארץ.

גיא גריאני: אנחנו לא קיבלנו את השיעורים האלה.

גיא גריאני: אני עכשיו תלמיד י"ב, בשנה שעברה לא קיבלתי.

רון מוסקוביץ: ראש העיר קיבל, יכול להיות שהוא חילק את זה לבתי-ספר אחרים.

חמד עמאר: מי שמחליט מי יקבל זה ראש העיר?

רון מוסקוביץ: בזמנו זה חולק דרך ראשי הרשויות, הם חילקו את זה בעיר.

לאה ורון: מה זה "בזמנו"?

לאה ורון: איך זה מחולק עכשיו?

רון מוסקוביץ: זה היה לפני שנה.

רון מוסקוביץ: התקציב נגמר.

רון מוסקוביץ: אין כרגע.

גיא גריאני: מה שבאתי להגיד פה שאם אני מסתכל על החברים שלי מבית-הספר שלי שקיבלו רישיון מול חבר'ה אחרים שלמדו את החינוך התעבורתי, אתה רואה הבדל של שמים וארץ.

גיא גריאני: אנחנו חייבים לדאוג שזה ייכנס לכל בתי-הספר, כי כרגע נמצאים במצב לא טוב.

גיא גריאני: הראיתם פה מערך אם זה ההורים, אם זה חברים, אם זה בית-הספר או כל סוכני השינוי שיש לנוער היום, וזה מעולה.

גיא גריאני: משהו אחד שקצת הפריע לי זה הרעיון של הסימולציה.

גיא גריאני: דיברת פה לפני כמה שניות על טייסים.

גיא גריאני: טייס שעובר סימולציה זה לא אומר שהוא יעבור את טיסת הקרב הראשונה שלו בהצלחה.

גיא גריאני: הרעיון שלנו לדעתי האישית, ואני מאמין שאני מייצג פה גם את עמדת הנוער, זה כן לתת את הניסיון התיאורטי, אבל הדבר היותר חשוב זה הניסיון המעשי בכביש.

גיא גריאני: אם נרכוש ניסיון מעשי בכביש שיוכל להכשיר אותי כנהג צעיר לנהוג בלי עזרה של ההורים שלי, עוד פעם, בתנאים הלא אופטימליים, כולנו פה נוכל לדעת שאנחנו שולחים את הילדים שלנו לכבישים בשקט ונוכל לישון עם חיוך כמו שאת רוצה.

חמד עמאר: תודה רבה.

עידן צפניה: אני יושב-ראש מועצת התלמידים והנוער המחוזית במחוז חיפה ונציג המועצה הארצית כמובן.

עידן צפניה: אני מחזיק ברישיון נהיגה טיפה מעל שישה חודשים.

עידן צפניה: אני חושב שהבעיה המרכזית באכיפה, בעיקר בנוגע לאלכוהול, סמים ונהיגה של בני נוער, דבר ראשון, שרוב בני הנוער לא מודעים לאכיפה – אני בתור נער, אם תשאלו אותי כמה אני אקבל על נהיגה בשכרות, או על דריסה של בני אדם, אני לא יודע להגיד לך, המידע הזה לא מגיע לבני הנוער ואנחנו לא יוצרים הרתעה, הרתעה שתוכל לעזור לנו במניעת נהיגה בהשפעת אלכוהול ונהיגה במהירות מופרזת ונהיגה תחת השפעת סמים.

עידן צפניה: זה דבר שצריך לתת עליו את הדעת גם בתוך בתי הספר וגם המשטרה עצמה.

עידן צפניה: במשך שישה חודשים וחצי לא נעצרתי לבדיקה שגרתית פעם אחת.

עידן צפניה: אני נוסע בימי שישי ובימי חמישי, עובר ליד הרבה מקומות בילוי, אני רואה אנשים שותים ונכנסים לכלי רכב, לא נעצרתי פעם אחת.

עידן צפניה: יכול להיות שנהגתי ארבעה ימי שישי ברציפות שיכור והמשטרה לא ידעה על זה.

עידן צפניה: הנוער רואה את זה, הנוער מרגיש את זה.

עידן צפניה: נער שאחרי שישה חודשים לא נעצר לבדיקה שגרתית פעם אחת, הוא אומר לעצמו, למה שאני לא אשתה?

עידן צפניה: המשטרה לא עוצרת אותי, לא בודקת אותי.

ישראל ספיר: אתה צריך להיות אחראי לזה.

עידן צפניה: לי אישית אסור לשתות אלכוהול מבחינה רפואית, אבל - - -

חמד עמאר: הוא מעלה נקודה מאוד חשובה, הנושא של האכיפה של המשטרה.

עידן צפניה: אני תמיד אומר שיש הבדל בין הרצוי למצוי, ומה שמצוי בשטח זה שהנוער עדיין לא אחראי מספיק.

עידן צפניה: יש הרבה בני נוער אחראים, אבל כמו שנאמר פה, מספיק ה-2% האלה שלא אחראים ונגרם אסון.

עידן צפניה: קודם אמרת שכל אדם שנהרג על הכביש זה עולם ומלואו.

עידן צפניה: אדם אחד שנהג בשכרות, לא משנה עם הוא נער או לא, וגרם למוות של שלושה אנשים שלא נהגו בשכרות, שלא נהגו עייפים, שעשו הכול כחוק – הפסדנו.

עידן צפניה: תודה רבה לכם.

חמד עמאר: תודה רבה לך.

חמד עמאר: אנחנו חייבים להגיע למליאה, ובגלל מחסור בזמן אנחנו נעשה ישיבת המשך לנושא כי הנושא הזה חשוב מאוד-מאוד.

דרור חלוץ: שתי דקות.

דרור חלוץ: כולם חזרו על מה שנאמר כאן.

חמד עמאר: אני אתן לכולם לדבר בפעם הבאה.

חמד עמאר: ניקח יותר זמן לנושא ונעשה דיון המשך.

חמד עמאר: קודם כול, אנחנו רוצים להודות לכל מי שהגיע לכאן: לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, לארגון הנהגים ולמשטרה.

חמד עמאר: אנחנו מבקשים מהרשות להביא לישיבה הבאה וגם להעביר לוועדה נתונים על סך כול תאונות הדרכים במחצית הראשונה של שנת 2011, וכן בשנת 2010 והשנים שקדמו.

רון מוסקוביץ: לגבי צעירים לפי חתך גילאים.

חמד עמאר: אני רוצה לראות את פילוח הגילאים מגיל 17 עד גיל 18, מ-18, 19, 20 עד 24.

חמד עמאר: כך אנחנו יכולים להתקדם בנושא.

חמד עמאר: גם לגבי רכבים ישנים שמעורבים בתאונות דרכים – אמרת שהתחלת לבדוק את הנושא הזה.

חמד עמאר: אם אני אקבל נתונים, נוכל להתקדם.

חמד עמאר: מהמשטרה אני מבקש לקבל בישיבה הבאה דיווח שכל שוטרי התנועה עברו את ההכשרה המתאימה ויודעים היום לאכוף את החוק, כי אני מדבר על זה הרבה בוועדה, כבר יותר משנתיים, על אכיפה במגזר הלא יהודי וכניסה ליישובים, שנרגיש את המשטרה בכבישים שבאמת מסוכנים ואנחנו רואים בהם הרבה תאונות דרכים.

חמד עמאר: תודה רבה לכולם.