ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 417, 2011-05-30 12:30

אלכס מילר: צהרים טובים לכולם.

אלכס מילר: אנחנו פותחים ישיבת ועדת חינוך.

אלכס מילר: ממשיכים בסדר היום.

אלכס מילר: הנושא: הסטודנט הישראלי 2011, לציון יום הסטודנט הלאומי.

אלכס מילר: אנחנו בתאריך ה – 30.5.2011, כ"ו באייר תשע"א.

אלכס מילר: אנחנו מציינים את יום הסטודנט הלאומי כחוק.

אלכס מילר: זאת אומרת, יש חוק שבעצם מחייב את כל אותם הגופים שכפופים בחוק לציין את יום הסטודנט הלאומי, כאות הוקרה גם לסטודנטים, וגם כמובן למערכת ההשכלה הגבוהה בישראל.

אלכס מילר: נמצא כאן איתנו שר החינוך, שבתפקידו גם יושב ראש המועצה להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: אנחנו כאן נדבר על מצב הסטודנטים, על אותם הנושאים שהם הנושאים החשובים ביותר בקידום הנגישות למערכת ההשכלה הגבוהה.

אלכס מילר: בחיים הסטודנטיאליים.

אלכס מילר: רק שבוע שעבר ציינו יום המילואים, והיו כאן דיונים בועדת החינוך על הנושא של מצב הסטודנט המילואימניק במוסדות להשכלה הגבוהה, וגם שמה ראינו באמת שיש שיפור מאד משמעותי, ותודות גם, כמובן, לך אדוני השר, על כך שקיבלתם החלטות אמיצות במועצה להשכלה גבוהה, עם אותם התיקונים שהם מגיעים למוסדות להשכלה הגבוהה.

אלכס מילר: ראינו גם דירוג של המוסדות שבחלקם יודעים לבוא ולהשקיע, וחלק, אתה יודע, יודעים גם להתעלם מהמצב שכבר כל המדינה יודעת שאין מה לעשות.

אלכס מילר: אנחנו רואים במערכת ההשכלה הגבוהה כמשאב העיקרי לצמיחה כלכלית ותרבותית של המדינה, ואם לא משקיעים, אז כמובן שאנחנו לא במקום איפה שהיינו רוצים למצוא את עצמנו.

אלכס מילר: אבל אין ספק שאנחנו רואים שינויים בשנים האחרונות גם בכל מה שקשור לרפורמה הכללית במערכת ההשכלה הגבוהה, תכנית חומש, מצב הסטודנטים הכלכלי, יש עוד הרבה בעיות שאנחנו צריכים לפתור אותם, אבל כמובן שאם יש רצון, ואם יש שיתוף פעולה, בסופו של דבר, כל הדברים האלה נפתרים.

אלכס מילר: אני רוצה גם שאנחנו באמת נעלה כאן סוגיות באופן כללי, וגם אם יש רעיונות והצעות לאותם הנושאים שכדאי לפתור אותם גם בעתיד, אז כמובן שאנחנו גם נשמע ונשקול.

אלכס מילר: גם מחר הולכת להיות ישיבה, גם כולם מוזמנים לנושא שקשור לאוניברסיטת תל אביב, אבל זה לא העניין כרגע, מה שחשוב זה באמת שאנחנו נציין בצורה רחבה כאן בכנסת את יום הסטודנט הלאומי.

אלכס מילר: הייתם בועדת כלכלה, חברים?

רן לבנה: כן.

אלכס מילר: איך היה שמה?

רן לבנה: פוֹשר מינוס.

אלכס מילר: או.

אלכס מילר: קיי.

איציק שמולי: זה התחיל טוב.

איציק שמולי: הייתה התלהבות בכל מה שקשור לעודד תחבורה ציבורית בקרב סטודנטים, ואז נכנסו לכל מיני מושגים שאנחנו לא מבינים אותם, עוד לא הגענו לשיעור הזה בכלכלה.

אלכס מילר: טוב.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: אנחנו נגיע גם לזה.

אלכס מילר: דרך אגב, הדברים שאתם העליתם שמה, את אותם הסוגיות אפשר להעלות גם כאן.

אלכס מילר: אין שום בעיה עם זה.

אלכס מילר: אני בטוח שגם שר החינוך מודע לכלל הבעיות שיש היום בציבור הסטודנטים, וגם יהיה אפשרות להעלות בחלקם גם לישיבת ממשלה, כזו או אחרת, שתדון על נושאים סטודנטיאליים.

אלכס מילר: אני בטוח שגם עמדתו בנושא יישמע.

אלכס מילר: טוב, אז אנחנו נתחיל.

אלכס מילר: בוא נעשה דבר כזה, איציק, יש לכם מצגת.

אלכס מילר: אני רואה, שאתם הכנתם\

אלכס מילר: אז בואו נתחיל מזה, ואז נתחיל התייחסויות.

אלכס מילר: אני, מה שאני רוצה לעשות, בואו נעשה את זה בצורה מסודרת, כך שאתם בזמן המצגת תעבירו לי רשימת דוברים מבחינתכם, מבחינת התאחדות הסטודנטים, כל מי שרוצה להתייחס, אם הוא לא קשור להתאחדות הסטודנטים, תעבירו לי פתק, שם, שם משפחה ותפקיד, נכניס אתכם לסדר הדוברים, וכמובן שר החינוך, מתי שאדוני תחליט להתייחס לנושא.

גדעון סער: מאה אחוז.

אלכס מילר: אנחנו נשמח.

אלכס מילר: בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה אדוני.

איציק שמולי: אני קודם כל מבקש להתייחס למקום שבו אנחנו נמצאים, ועדת החינוך, כי בסוף זה מקום שהולך יד ביד עם הסטודנטים כבר כמה שנים.

איציק שמולי: זה מקום שאנחנו תמיד שמחים, והאמת, מרגישים די בטוחים להגיע לכאן.

איציק שמולי: אנחנו תמיד מוצאים כאן אוזן קשבת, ועל כך אני מודה לך ולחברי הועדה.

איציק שמולי: אין ספק שאתה שגריר אמיתי שלנו הסטודנטים, כאן בכנסת.

איציק שמולי: אני רוצה גם לברך את שר החינוך ולהודות לו שגם הפעם נעתר לבקשתנו והגיע לדיון ביום חגם של הסטודנטים.

איציק שמולי: אדוני השר, בשנתיים האחרונות מחלקים לך שבחים מעל כל במה, אני חושב שבצדק.

איציק שמולי: המפנה הדרמטי.

גדעון סער: ברוב הבמות.

איציק שמולי: ברוב הבמות.

איציק שמולי: אם זה הרוב אז זה בסדר.

איציק שמולי: אני חושב שהמפנה שחוללת במערכת ההשכלה הגבוהה הוא מפנה משמעותי שאת התוצאות הטובות שלו נדע, נזכה לראות רק בעוד כמה שנים, אבל אין ספק שאם אתה הצלחת לנטוע אופטימיות בקרב אנשי האקדמיה, אז אני חושב שבהמצב שלנו בהחלט מעודד.

איציק שמולי: הרפורמה הזאת לא פסחה גם על היחסים בין הממשלה ובין הסטודנטים.

איציק שמולי: אנחנו עד היום היינו רגילים, עד לכניסתך לתפקיד היינו רגילים להיות בעיקר במצב של קונפליקט, ומאז כניסתך לתפקיד אין ספק שהשיח ויחסים הם יותר ברמה של שותפות, ועל כך אני מודה לך.

איציק שמולי: זה לא דבר מובן מאליו כלל ועיקר.

איציק שמולי: אני רוצה גם להודות לסגנית השר, גילה גמליאל, שתומכת באופן עקבי בנו הסטודנטים, בזכויות הסטודנטים.

איציק שמולי: אני מניח שהיא תצטרף אלינו בהמשך, וכמובן ליו"ר הות"ת, עמנואל טרכטנברג, שזה כבוד גדול לעבוד לצידו.

איציק שמולי: [הצגת מצגת] הסטודנט הישראלי בשנת 2011, זו מצגת קצרה, לא נלאה אתכם יותר מידי, יש היום בישראל 293 אלף סטודנטים.

איציק שמולי: מתוכם כ – 230 אלף סטודנטים לתואר ראשון, מרביתם, מרבית הסטודנטים לתואר ראשון לומדים כבר היום במכללות ולא באוניברסיטאות.

איציק שמולי: זה איזה שהיא מגמה שאולי השא יוכל להרחיב עליה לאחר מכן, אבל זה בהחלט מופיע בתכנית החומש, הסתה של לימודי התואר הראשון למכללות, והתמקדות של האוניברסיטאות בתואר השני, ובתארים המתקדמים.

איציק שמולי: הגיל הממוצע של הסטודנטים הוא 26 שנים.

איציק שמולי: אתם יכולים לראות ש – 10 אחוז מהסטודנטים הם הורים לילדים, מה שמביא אותנו, את ההתאחדות, בשנה האחרונה להתעסק יותר ויותר בזכויות של סטודנטים שהם הורים, גם סטודנטיות, וסטודנטים שהם בדרך להיות הורים, כמו סטודנטיות בהיריון.

איציק שמולי: תיקון חקיקה שהובלנו, בעזרתו הגדולה של שר החינוך וסגנית השר, ודברים נוספים, מעונות לסטודנטים, מעונות לילדים הכוונה.

איציק שמולי: אמרתי קודם, היחס בין נשים לגברים באקדמיה הוא לטובת הנשים, 55 אחוז מהסטודנטים הם בעצם נשים.

איציק שמולי: 11 אחוז מהסטודנטים הם סטודנטים ערבים, ו – 89 אחוז מהסטודנטים הם סטודנטים יהודים.

איציק שמולי: בשנים, נאמר, בשנה, שנתיים האחרונות, נושא שכר הלימוד הוא נושא שמטריד אותנו פחות ופחות, בעקבות איזה שהוא סטטוס קוו שהתקבל עם הממשלה.

איציק שמולי: אי אפשר לומר את זה, לצערי, על כל עניין עלויות המחיה, עלויות הנלוות של הסטודנטים.

איציק שמולי: אני מדבר בעיקר על העלויות של המגורים והתחבורה.

איציק שמולי: ניתן לראות שמבחינת המגורים מרבית הסטודנטים סוחרים היום דירה ומרגישים היטב את מצוקת הדיור, המחירים הגואים, וגם המחסור בהיצע מוצא את ביטויו גם בשוק השכירות.

איציק שמולי: זה משפיע כמובן באופן דרמטי על הסטודנטים.

איציק שמולי: יש עוד בעיות נקודתיות בחלק מהמוסדות בכל מה שקשור למעונות.

איציק שמולי: אני מניח, זה קורה בעיקר בפריפריה, במוסדות כמו תל חי, ספיר, וגם באריאל, שהיא לא פריפריה, אבל יש שם גם בעיה.

איציק שמולי: אני מניח שהחברים יתייחסו לזה מאוחר יותר.

איציק שמולי: לצערי היום כ – 8 אחוז מהסטודנטים גרים במעונות, ויש תפוסה מלאה.

איציק שמולי: המעונות כיום הם בתפוסה מלאה.

איציק שמולי: זה משהו שאנחנו נשאף לקדם אותו בחודשים הקרובים כמענה, לפחות חלקי\

איציק שמולי: לבעיית הדיור של צעירים וסטודנטים.

איציק שמולי: מבחינת הרכב ההוצאות של הסטודנטים – אתם יכולים לראות שסך הכל מרכיב מאד משמעותי של ההוצאות הוא נוגע בתחום הדיור, גם שכר הדירה, וגם ההוצאות הנלוות, מה שנקרא במצגת: צרכים נלווים, שכולל את הארנונה, את החשמל, וכל מיני מסים.

איציק שמולי: מרכיב משמעותי נוסף בסל ההוצאות שלנו הולך, אין מה לעשות, גם על בילויים, וגם על נסיעות.

איציק שמולי: זה חלק מהעניין של להיות סטודנטים.

איציק שמולי: יש עוד דברים נוספים, אבל אתם יכולים לראות שחלק ניכר מההוצאות הולך על נסיעות ומגורים.

איציק שמולי: סך הכל ההוצאה הממוצעת של סטודנט היא כ – 4,300 שקלים.

איציק שמולי: ההכנסה הממוצעת של הסטודנטים – 80 אחוז מהסטודנטים עובדים, וזה נתון מאד משמעותי.

איציק שמולי: ההוצאה הממוצעת של הסטודנטים נעה בסביבות ה – 3,500 שקל, הנה, אפשר לראות את זה בבולט השלישי, כ – 3,400 שקלים.

איציק שמולי: כלומר, על אף העובדה ש – 80 אחוז, כ – 80 אחוז מהסטודנטים עובדים תוך כדי הלימודים, עדיין הם לא מצליחים להדביק את ההוצאות, וזה נתון שצריך להדאיג את כולנו.

איציק שמולי: מטבע הדברים, בחודשי הקיץ, השכר הממוצע של הסטודנטים עולה מכיוון שיש להם יותר זמן פנוי, והם יכולים לעבוד יותר שעות.

איציק שמולי: 55 אחוז מהסטודנטים מקבלים סיוע כלכלי מההורים.

איציק שמולי: יש לנו יסוד סביר להניח שחלק ניכר מהם לא היו יכולים לצלוח את דרכם באקדמיה אלמלא התמיכה הזאת של ההורים.

איציק שמולי: אנחנו יודעים להגיד שכ – 5 אחוז מהסטודנטים מגיעים מאשכול 1, 2, שזה אשכול סוציו – אקונומי הנמוך ביותר.

איציק שמולי: ייאמר לזכות הות"ת, מל"ג, וכמובן שר החינוך, שנעשים כל הזמן ניסיונות גם להגדיל את היקפי הסיוע, וגם להתאים אותם בצורה טובה יותר, למשל, עד לפני כמה שנים חלק ניכר כספי הסיוע ניתן בצורה של הלוואות שהסטודנטים פשוט לא השתמשו בהם, עשו שם כל מיני הסטות למענקים ודברים מהסוג הזה, שבעצם הגבירו את היקף השימוש בכספי הסיוע.

איציק שמולי: אתם יכולים לראות גם את גובה הסיוע הכלכלי לאורך שנת לימודים.

איציק שמולי: כמו שאמרתי, המספרים מדברים בעד עצמם.

איציק שמולי: מבחינת תחבורה – כ – 42 אחוז מהסטודנטים נוסעים בתחבורה ציבורית.

איציק שמולי: לפרוייקט: חופשי סטודנטיאלי, שעליו דיברנו הרגע בועדת כלכלה, שמעניק לסטודנטים כ – 50 אחוז בתחבורה ציבורית, 50 אחוז הנחה בתחבורה ציבורית, יש חלק גדול בהצלחה של הדבר הזה.

איציק שמולי: יש לנו בעיה קשה בכל מה שקשור לתחבורה ציבורית בינעירונית, זה בעיה שנוגעת בעקר למוסדות בפריפריה, ולכן, כצעד משלים, אנחנו כרגע שואפים, בעזרתו של שר התחבורה, וועדת הכלכלה של הכנסת, לקדם תחבורה ציבורית מוזלת גם ברובד הבין עירוני.

איציק שמולי: 40 אחוז מהסטודנטים מגיעים לקמפוס עם מכונית או בקטנוע, ו – 16 אחוז ברגל.

איציק שמולי: אני מניח שזה לא מתחבר פה ל – 100 אחוז, אז 4 אחוזים נוספים זה בקטנוע.

איציק שמולי: מבחינת מילואים – כ – 40 אחוז מהסטודנטים משרתים במילואים.

איציק שמולי: אגב, אני כרגע בשירות מילואים, ואני מקבל סמסים מהמ"פ.

איציק שמולי: אז מכאן אני ממשיך לקו.

איציק שמולי: אז אולי זה דוגמא חיה, אבל הסטודנטים לפני כשבוע, אדוני היושב ראש, אתה הזכרת שהיה כאן יום המילואים בכנסת, ובאמת יכולנו לשמוע מהקמל"ר עצמו עד כמה הסטודנטים מהווים מרכיב מאד משמעותי מכל מערך המילואים של צה"ל.

איציק שמולי: נקודה אחרונה שבה אני מבקש לגעת במצגת הזאת, ובעיני היא המשמעות האמיתית של היותנו סטודנטים, היא המעורבות החברתית.

איציק שמולי: חלק מרכזי מלהיות סטודנט זה לא רק לרכוש השכלה גבוהה, ולהרחיב את האופקים, זה גם להיות מעורה בכל מה שקורה סביבך, וכשדברים לא נראים לך אז גם לעשות משהו בנידון.

איציק שמולי: לכן, כבדרת קבע ניתן לראות שהסטודנטים תורמים לחברתם.

איציק שמולי: מרבית הסטודנטים מעורבים היום חברתית.

איציק שמולי: ניתן לראות את הנתונים על הלוח.

איציק שמולי: 25 אלף סטודנטים פעילים בפרויקטים של פר"ח.

איציק שמולי: אין לנו את הנתון של סטודנטים שמתנדבים ללא תמורה, אבל אנחנו יודעים להגיד שההיקפים הם די גדולים.

איציק שמולי: אני מניח שאנחנו נבדוק את זה בסקר הבא.

איציק שמולי: גם ברמה של ההתאחדות, זה קו שאנחנו מאמצים אותו, בסך הכל הסטודנטים די מאוחדים בכל העולם בכמיהה שלהם ליצירתה של חברה שוויונית ומוסרית יותר.

איציק שמולי: בכל חברה יש דברים שניתן לתקן.

איציק שמולי: אנחנו רואים שהמדינות ערב, כל המהפכות שקורות היום זה מי שמוביל אותם בעיקר צעירים וסטודנטים.

איציק שמולי: ישראל היא אומנם עדיין לא מצרים, אני מקווה שגם לא תהיה בדרך לשם, או לוב, אבל גם כאן אנחנו, יש דברים שמציקים לנו מעת לעת, ואנחנו, כשהם עולים לסדר היום אנחנו גם אומרים, וגם עושים, וגם מוחים, בנוגע לאותם הדברים.

איציק שמולי: דוגמאות מהחודשים האחרונים: המאבק של העובדים הסוציאליים, מאבק הנכים, מאבק תמלוגי הגז, ומאבק חוק האברכים.

איציק שמולי: אני מניח שעם חלקם חברי הכנסת מסכימים, עם חלקם חברי הכנסת לא מסכימים, אבל עצם העניין שכשסטודנטים משהו בוער בהם ולא נראה להם, הם קמים ואומרים, ומביעים את מחאתם, זה משהו שצריך לברך עליו.

איציק שמולי: אנחנו יודעים, חוץ מלמחות אנחנו יודעים גם להירתם, אדוני השר, למשימות לאומיות.

איציק שמולי: ההתאחדות לקחה על עצמה שתי משימות לאומיות, גם את כל עניין הטיפול הממשלתי בניצולי השואה.

איציק שמולי: זה פרוייקט שהסטודנטים מוציאים אל הפועל, וגם כל עניין קידום ההסברה הישראלית בעולם בעזרת הפורום שבו אנחנו יושבים: איחוד הסטודנטים האירופאי.

איציק שמולי: זה משהו שאנחנו מאמינים שיש לנו יתרון יחסי בו, ולכן אנחנו פועלים בו ללא לאות.

איציק שמולי: זהו אדוני השר, ואדוני היושב ראש.

איציק שמולי: אני באמת מודה לכם על הדיון החשוב.

איציק שמולי: נכבדי, חברי הכנסת, גם לכם אני צריך להביע את תודתי.

איציק שמולי: הועדה הזאת תמיד קשובה ופתוחה לסטודנטים, ועל כן אני מודה לכם.

איציק שמולי: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אני חושב שבאמת אנחנו באים ועושים סיכום של מה יש לנו בפועל בארץ מבחינת גם פעילות שלכם, אפשר לראות שאתם באמת קיבלתם החלטות נכונות בהיבט אסטרטגי, מה באמת התאחדות הסטודנטים בכלל, מבחינת העיסוק וייצוג הסטודנטים, אם זה נושאים חברתיים, ואם זה נושאים שהם נושאים כלכליים, ולא רק שכר לימוד, שאני חושב שזה היה מהות, נגיד, בשנות תחילת ה – 2000 וסוף שנות ה – 90', שבאמת ציבורית כבר לא היה ברור מה תפקידה של הארגון המייצג.

אלכס מילר: אז באמת ניתן לראות שאתם עושים עבודה נפלאה בכל מה שקשור לייצוג סטודנטים, בפעילות חברתית, בפתרון הבעיות.

אלכס מילר: יש עוד כמה דברים שאני חושב שכדאי לקדם אותם, ובאמת זה כבר עניין שאנחנו יכולים לחשוב עליו ולעשות את הדיונים האלה בהיבט נקודתי.

אלכס מילר: אני מעביר את זכות הדיבור לשר החינוך, חבר הכנסת גדעון סער.

אלכס מילר: כך שאנחנו נוכל גם להתקדם, ויש לנו רשימת דוברים, ולאט לאט אנחנו נוכל להתקדם גם שם.

גדעון סער: תודה אדוני היושב ראש.

גדעון סער: אני רוצה בראשית הדברים לשבח אותך, כי לרשות ועדת החינוך הגיע בקדנציה הזאת, אני חושב שככה אתה גם רואה את עצמך, כנציג אמיתי של ציבור הסטודנטים.

גדעון סער: גם היה לך, היו לך זכויות ביוזמה, ובחקיקה של חוק זכויות הסטודנט, ואתה ללא ספק מחובר היטב לצרכים של ציבור הסטודנטים, ואני חושב שאין לציבור הסטודנטים, לא יכול להיות לו נציג יותר טוב בראש הועדה הזאת.

גדעון סער: אני מקווה רק שאם יתגלו מחלוקות כאלה ואחרות, תוכל לשמוע על אובייקטיביות.

גדעון סער: זה החשש היחידי שלי.

אלכס מילר: אנחנו תמיד לוקחים דברים בפרופורציה.

גדעון סער: על כל פנים, שבחים על הכינוס הזה.

גדעון סער: אני גם רוצה לשבח את התאחדות הסטודנטים.

גדעון סער: היו לי מספר מפגשים עם נציגי הסטודנטים, צריכים להיות לי בראשות יושב ההתאחדות, איציק שמולי, וגם בראשות היושב ראש הקודם, ואני רואה בסטודנטים שותפים למערכת ההשכלה הגבוהה.

גדעון סער: זאת אומרת, זאת נקודת המוצא שאיתה יצאנו, ולא בכל הדברים הצלחנו להגיע לאיפה שרצינו.

גדעון סער: היו לנו הישגים מסויימים, אבל זאת נקודת המוצא.

גדעון סער: ואנחנו רואים שאיפה שאנחנו פועלים בתחום החינוך וההשכלה הגבוהה, אני מדבר, אולי גם זה יוצא נכון יום אחרי ההסכמות בנושא החטיבות העליונות עם ארגון המורים, איפה שעובדים ברצון משותף לקדם מערכת, הרבה יותר קל להשיג הישגים, ובעבר, בעיקר המערכת הזאת של ההשכלה הגבוהה הייתה מערכת משוסעת, לא רק בעמידה של סטודנטים מול האוצר, אלא גם האוצר מול המערכת של ההשכלה הגבוהה.

גדעון סער: האוניברסיטאות נגד המכללות.

גדעון סער: המרצים, הסגל הבכיר, הסגל הזוטר.

גדעון סער: אנחנו, בקדנציה הזאת משתדלים לפעול בגישה קצת שונה.

גדעון סער: היו לנו מספר הסכמות.

גדעון סער: הייתה לנו הסכמה עם ציבור הסטודנטים שכללה גם הסכמה מסויימת בסוגיית שכר הלימוד עד תשע"ג, אם אינני טועה.

גדעון סער: באותה מסגרת אנחנו גם סילקנו איזה שהיא מחלוקת שהייתה תולדה של הקדנציה הקודמת, והעברנו, כאקט של רצון טוב, סכום של 100 מיליון שקלים לסטודנטים עבור מחלוקת שנגעה לשנות לימוד קודמות, תשס"ט ו – תש"ע כמדומני.

גדעון סער: ולא, זה מצד אחד הגענו להסכמה ואנחנו מכבדים את ההסכמה הזאת.

גדעון סער: לא הצלחנו להגיע לרפורמה משותפת למרות שאני חייב לומר שהיו מאמצים כנים מצד כל הצדדים כדי לנסות ולהגיע.

גדעון סער: הנושא הזה היה מאד מורכב.

גדעון סער: בוודאי אם היינו מגיעים להסכמה גם עם ציבור הסטודנטים, המערכת הייתה היום עוד יותר חזקה.

גדעון סער: ואני מצטער על זה, אבל לא הצלחנו, ואני לא התייאשתי מהרצון להגיע להבנה כזאת.

גדעון סער: בסך הכל הסטודנטים הם הצרכנים של מערכת ההשכלה הגבוהה מצד אחד, אבל מצד שני – הם גם הציבור שבחלקו יתפתח ויגיע לעמדות בתוך המערכת של ההשכלה הגבוהה, ובמובן הזה, הם הנהנים כאשר מערכת ההשכלה הגבוהה מצוייה בתוך תהליכים של שיפור, ובתוך תהליכים של רפורמות.

גדעון סער: ואנחנו בסך הכל היום מתקדמים בהרבה מאד דברים, גם מזרימים משאבים, גם משנים הרבה מאד דברים שהיו קפואים הרבה מאד שנים, ממודל תיקצוב שלא היה רלוונטי, ושלא קידם מצויינות במחקר והוראה, ועד למהלכים של שקיפות, למשל, בנושא השכר באוניברסיטאות, שזה דבר שהוא בסופו של דבר, מאד חיוני למערכת, והסטודנטים הם, בסופו של דבר ה – .

גדעון סער: end user אנחנו תוך מספר ימים, אדוני היושב ראש, נודיע על הזוכים הראשונים במהלך של מרכזי המצויינות, מהלך שהצגנו גם בפני הועדה הזאת שבמסגרתו יוקמו באוניברסיטאות שלנו 30 מרכזי מצויינות במהלך השנים, של תכנית החומש.

גדעון סער: אני יכול כמובן לתת דוגמאות רבות.

גדעון סער: מגמת דברי היא להצביע על זה שבסופו של דבר, כאשר המערכת מתקדמת, ולמשל, משפרת את היחס בין מרצה למספר סטודנטים בכיתה, שזה דבר שהיה בהידרדרות מתמדת בעשור הקודם לפחות, אז בוודאי שהסטודנטים הם הנהנים מכך.

גדעון סער: יש הרבה מאד נקודות שקידמנו ביחד עם נציגי הסטודנטים.

גדעון סער: למשל: הנושא של סטודנטים במילואים.

גדעון סער: המועצה להשכלה גבוהה בראשותי אימצה כללים להתאמות לסטודנטים במילואים.

גדעון סער: אנחנו נמצאים היום לקראת סיום בניסוח המשפטי של הכללים.

גדעון סער: אחר כך הם יתפרסמו ברשומות, אחרי שברמה העקרונית הם אושרו על ידי המועצה להשכלה גבוהה.

גדעון סער: הכללים האלה, בהתאם למנדט שהמחוקק נתן, ואתה בוודאי היית מעורה גם בנושא הזה בשעתו, קובעים שורה של דברים: רכז מילואים בכל מוסד.

גדעון סער: אפשרות להשתתף בקורסים חוזרים בעקבות שירות מילואים.

גדעון סער: מועדים מיוחדים למבחנים.

גדעון סער: הגשת עבודות לסטודנטים ששירתו במילואים, ושורה של דברים שנוגעים להשלמת חומר, למלגות, למעונות, לנקודות זכות.

גדעון סער: ואני חושב שבתחום הזה הייתה התקדמות רבה.

גדעון סער: יש היום יותר מועדות, ואנחנו בהחלט דוחפים את השלמת המשימה על דרך של פרסום הכללים.

גדעון סער: אנחנו הגדלנו את מכסת פר"ח גם לחיילי מילואים.

גדעון סער: יש כאלה שאמרו שהסכום הוא לא סכום דרמטי, סכום של 1,000 שקל לסטודנט.

גדעון סער: העלות הכוללת היא עלות של קצת יותר מ – 3 מיליון שקלים.

גדעון סער: אבל אני חושב שזה משתלב באותה מגמה שדיברתי עליה.

גדעון סער: נכנסנו למהלך של הקלות שנוגעות לסטודנטיות בהיריון.

גדעון סער: גם פה התאחדות הסטודנטים הייתה מאד פעילה, ובעצם הלכנו, והייתה גם סגנית השר לא הגיעה, אבל אני אומר לשבחה שהיא בהחלט דחפה את הנושא הזה שהתקדם בשני אופנים: אנחנו העברנו כבר חקיקה בקריאה ראשונה, בכנס החורף, בכנס הקודם של הכנסת, לפני היציאה לפגרה, והחקיקה הזאת הסמיכה את המועצה להשכלה גבוהה לקבוע כללים לכלל המוסדות ביחס לסטודנטיות בהיריון, שאגב, יהיו שותפים בה גם נציגי הסטודנטים עצמם.

גדעון סער: ובין היתר נקבעו התאמות במועדי מבחנים ועבודות.

גדעון סער: במקביל, ועדה נוספת בראשות נשיאת אוניברסיטת בן גוריון, פרופ' כרמי, סיימה לגבש דו"ח שממליץ על שורה של פעולות, ולמעשה, אני לא רוצה להיכנס לכל הפרטים, אבל בהחלט יש המלצות מפורטות שאנחנו במתווה הזה מקדמים אותן.

גדעון סער: אנחנו הגדלנו את קרן הסיוע לסטודנטים ל – 50 מיליון שקלים.

גדעון סער: הכנסנו בתוך הפרמטרים של הקצאת כספים פרמטרים שנוגעים לשירות לסטודנט, כמו למשל: מה שדיברתי קודם: היחס בין הסגל לסטודנטים, כדי, בסופו של דבר, לתמרץ את המוסדות לשפר את הפרופורציה הזאת, וגם במודל שפּוּתח בות"ת שנוגע לכספי בינוי ולהקצאה שלהם, פרמטר מרכזי הוא יחס בין מספר סטודנטים לבין שטח, כדי לשפר את שטחי הלמידה והמחקר בקמפוסים.

גדעון סער: העברנו תקנות בנושא נגישות.

גדעון סער: אנחנו רוצים לקבוע התאמות לסטודנטים בעלי מוגבלויות.

גדעון סער: גם קבענו תקציב מיוחד לזה.

גדעון סער: היום זה במשרד המשפטים נמצא.

גדעון סער: אנחנו גם מתקדמים בנושא של לקויות למידה.

גדעון סער: יש כבר היום פעילות במרכזים בתוך הקמפוסים, אבל יש ועדה, בראשות ד"ר ליאורה מרידור, שמסיימת את העבודה שלה, ואנחנו בהתאם נשלים התקנה של תקנות.

גדעון סער: אינני יודע, נדמה לי שהם גם יגיעו לועדה בראשותך, אדוני היושב ראש, וזה בוודאי יהיה נושא חשוב.

גדעון סער: אני גם רוצה לנצל את המעמד הזה לשבח את ציבור הסטודנטים בשני נושאים עיקריים: הנושא הראשון, בעצם שניהם צוינו על ידי יושב ראש ההתאחדות, הוא נושא של מעורבות חברתית.

גדעון סער: אני חושב שציבור הסטודנטים צריך להיות מעורב, צריך להיות איכפתי, צריך להיות ציבור שמזדעק לנוכח עוולות חברתיות, וזאת מגמה, לפי דעתי, טובה.

גדעון סער: אז תמיד יכולים להיות ויכוחים על כל נושא ונושא אם זה נכון, אם זה לא נכון, אבל כמגמה זה בוודאי דבר נכון.

גדעון סער: הנקודה השנייה היא ההשתתפות הפעילה בארגונים בינלאומיים של סטודנטים, ואני יודע שהסטודנטים אירחו השנה את ארגון הסטודנטים של מדינות אגן הים התיכון.

גדעון סער: אנחנו מדינה שההתמודדות שלה במערכת ההסברה היא לא קשורה בכלל לאיזה ממשלה מכהנת באיזה תקופה.

גדעון סער: היא דבר רציף.

גדעון סער: זו לא פעילות שיכולה להתבצע רק על ידי נציגים דיפלומטיים, היא פעילות שנוקטים בה היום יוזמות ברמות שונות, וסטודנטים שיש להם עולם מושגים משותף עם סטודנטים במדינות מתקדמות, יכולים לשחק פה תפקיד חשוב, ואני גם משבח את זה, וגם קורא להגביר את המגמה הזאת.

גדעון סער: הנקודה השנייה שאני חושב שהסטודנטים צריכים לשקול אולי כמדיניות של הנהגת הסטודנטים, שהייתה, אגב, מאד פעילה גם במשא ומתן שלקחנו, במהלך שהיום אנחנו מקדמים, של העברת המכללות להוראה לאחריות תקציבית של ות"ת, שבמסגרתו כבר יש שניים, או שלושה תהליכים של איחודי מכללות שהחלו, תהליך מאד מורכב, אבל מאד חשוב, והתייחס בעצם לחשיבות שבה רואים הסטודנטים את הפרופסיה של ההוראה.

גדעון סער: היום אנחנו נמצאים באיזה שהיא נקודה, שאנחנו מזהים אותה גם בציבור, כהתחלה של עלייה בביקוש להוראה.

גדעון סער: אחרי הרבה מאד שנים שהיו תהליכים הפוכים.

גדעון סער: אנחנו ראינו השנה עלייה של 30 אחוז בהסבה של אקדמאים להוראה, ואני מייחס את זה למספר דברים, גם למהלכים, גם להסכמי השכר החדשים עם המורים, אבל גם למגמה אמיתית שקיימת בחברה הישראלית שנובעת מההבנה של החשיבות של ההוראה, והחשיבות של החינוך לעתיד שלנו.

גדעון סער: אני חייב להגיד גם שבעקבות המהלכים של הרפורמה גם השכר הוא שכר שונה, עכשיו הגענו לחטיבה עליונה עם המהלכים של הרפורמה, ואני חושב שמכאן אני רוצה לקרוא לציבור הסטודנטים, ולקרוא למנהיגים של ציבור הסטודנטים, וגם לא רק לציבור הסטודנטים שלומד חינוך, או לומד במכללות להוראה, אלא לכלל ציבור הסטודנטים, לשקול לקחת את הדבר הזה כדגל, כיוון שבסופו של דבר 1 – אני חושב שזה מקצוע עם הכי הרבה סיפוק.

גדעון סער: 2- זה מקצוע עם הכי הרבה השפעה על החברה ועל העתיד שלה.

גדעון סער: אני חושב שאם הסטודנטים ייקחו את זה כדגל ובדגש על ללכת להוראה בפריפריה, גם חברתית וגם גיאוגרפית, זה מאד ישתלב עם מגמות שגם היום הממשלה דוחפת אותם, הם גם קיימות היום בחברה הישראלית, ובסופו של דבר, אלה הדברים הכי חשובים, לפי דעתי, לעתיד המדינה.

גדעון סער: בסך הכל אני רוצה לברך את ציבור הסטודנטים ביום הזה.

גדעון סער: יכול להיות שבעתיד ועדת החינוך צריכה, אדוני היושב ראש, לשקול להעתיק את הישיבה הזאת, שהיא ישיבה חשובה לציון יום הסטודנט, לאחד מימי הסטודנטים בקמפוסים שמתקיימים.

אלכס מילר: כן, אבל זה בשעות הערב.

גדעון סער: יש בהם הופעות.

גדעון סער: אני לא חושב שיש בתקנון הכנסת, מהתקופה שהייתי פרלמנטר יותר פעיל, מגבלה על כינוס ועדת החינוך בשעות הערב, או אפילו מעבר לשעות הערב, ואני מודיע מראש שאם יזמינו אותי לישיבה כזאת אני אגיע.

אלכס מילר: אני, תראה, אני אקבל את זה, אבל בשביל שלא להסתבך עם כל מוסד ומוסד, כי אז זה אחר כך, אתה יודע.

גדעון סער: תעשה סבב.

אלכס מילר: לא, אני קודם כל אני מתחיל איתם.

אלכס מילר: קודם כל שיבואו ויעשו.

אלכס מילר: הגיע הזמן, אחרי כל אותם 20, 30 שנה שהם עושים ימי סטודנט כל אחד בנפרד, פעם אחת שיעשו משהו, אתה יודע, מרוכז.

אלכס מילר: יום סטודנט לאומי, בצורה גלובלית, שיעשו כולם ביחד, ואז אנחנו נגיע ונעשה את זה.

אלכס מילר: זה היה הרעיון ההתחלתי, רבותיי, הייתי שמה.

אלכס מילר: תעשו לי טובה, אתם פעם אחת תעשו את זה כולם ביחד.

אלכס מילר: טוב, אנחנו ממשיכים הלאה.

אלכס מילר: תודה אדוני השר גם על דברי הברכה שלך.

אלכס מילר: כמובן שיש לנו גם אתגרים רבים לפנינו.

אלכס מילר: אין ספק שגם אותם הרפורמות שאתם עושים אנחנו צריכים לראות שהדברים יוצאים לפועל, ובסופו של דבר המטרה היא אותה מטרה של כולנו, וזה להרחיב נגישות, ולחזק את מערכת ההשכלה הגבוהה, ואין מה לעשות, צריך לקבל החלטות אמיצות גם בנושא הזה, והכדור הוא בשני הצדדים: גם בהתאחדות הסטודנטים, וגם במועצה להשכלה גבוהה, אוניברסיטאות.

גדעון סער: אני מנצל רק את ההזדמנות להציע ליושב ראש הועדה, מאחר שבשבוע שעבר ות"ת גם אישרה מודל שהגדיל מאד את תיקצוב המכסות לסטודנטים במכללות, בדגש על מכללות בפריפריה שאם תמצאו לנכון לדון בזה, כי הרי גם זה נוגע גם למוסדות, אבל גם לסטודנטים.

אלכס מילר: או.

אלכס מילר: קיי.

אלכס מילר: טוב.

אלכס מילר: אז אנחנו גם ננצל ההזדמנות לברך כאן אצלנו בועדה אורח, חבר הכנסת שנכנס לא מזמן כחבר כנסת מהמניין, חבר כנסת דורון אביטל.

אלכס מילר: ברוכים הבאים לועדת החינוך, מסיעת קדימה.

אלכס מילר: חברים, אנחנו ממשיכים הלאה.

אלכס מילר: יש לנו כאן את רן לבנה, שהוא ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטת תל אביב, בבקשה.

רן לבנה: צר לי אולי קצת להעיב על השמחה, כיוון שהיו לי שבועיים די עמוסים בתוך המוסד שלי, אבל אדוני שר החינוך, אני אומר את זה גם לחברי יושבי הראש של האגודות, אם למישהו מאיתנו נדמה שהמערכת היא בתאוצה כלפי מעלה, אז זה לא בגלל שהיא בתאוצה כלפי מעלה, אלא היא פשוט באופן יחסי בתאוצה כלפי מעלה לעומת העשור השחון של תחילת שנות האלפיים, ואני לא מדבר על כל מיני נושאים שכל הזמן עולים על השולחן, אם זה הנושא של שקיפות במוסדות, או אם אתמול הפגישה האחרונה שלי הייתה עם דיקן הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב שהסביר לי שבתוך בתי חולים הולכים לפתוח עכשיו, כנראה, תוך כמה שנים, מכללות פרטיות, מה שאומר שסטודנטים שהיום לרפואה, שעושים שנים קליניות, לומדים לצורך העניין באיכילוב, אם לומדים באוניברסיטת תל אביב, בכל מוסד אחר, אז איכילוב יפתח מכללה פרטית אצלו, מאיזה שהיא שלוחה של קפריסין, שהשכר לימוד של 30 אלף יורו.

רן לבנה: אני לא יודע איפה הדברים האלה עומדים.

רן לבנה: אני גם לא מדבר על הנתונים שאיציק הציג, שהם נתונים שהם מחרידים.

רן לבנה: 80 אחוז מהסטודנטים בישראל עובדים, כשאתם בודקים לפי הסקר של ההתאחדות את העובדה שהשכר החודשי הממוצע הוא 3,400 שקל, כשההוצאות הם בסביבות ה – 4,500 שקל, קרי, רובם המכריע של סטודנטים בישראל היום נעזרים או בהורים, או בהלוואות מבנקים.

רן לבנה: המשמעות של זה אומרת, שאם אנחנו רוצים שמדינת ישראל תתבסס על ההון האנושי שלה ב – 20 שנים הקרובות, כי אנחנו לא רוצים כלכלה שתתבסס על גז או על נפט, או על זהב, שחלקם יש לנו וחלקם אין לנו, אז זה אומר שהסטודנט הממוצע שרוצה להשכיל וללמוד ולתרום למדינה לא יכול להשקיע יותר מידי בלימודים שלו.

רן לבנה: אדוני השר, נקודה שהוא אולי לפתחך, או אני מקווה שהיא לפתחך, כמישהו שכן נמצא בעולם הסטודנטיאלי כבר 5 שנים, ומכיר את הגלגולים השונים, ואכן אנחנו נמצאים באיזה שהוא קו עלייה יחסי, דיברת על הנושא של היחס מורה – תלמיד בכיתות.

רן לבנה: כמגדירים למוסדות ציבוריים שהם יתוקצבו לפי יחס מורה – תלמיד ביד אחת, וביד שניה לא נותנים להם תוספת תקציב, הלכה למעשה קונסים אותם כשהם לא מצליחים לעמוד ביחס הזה.

רן לבנה: זה לפחות המצב, אני יודע, במוסד שבו אני לומד, ולפחות בעוד 3 אוניברסיטאות.

רן לבנה: מעבר לכך, מכיוון שבדרך לכאן קיבלתי טלפון מחו"ל, מערן חכים, שהוא יושב ראש ועד הסגל הזוטר באוניברסיטת תל אביב, אז אני מצטער לבשר לכולם שהמשא ומתן הארצי בין ועד הסגל הזוטר לוועד ראשי האוניברסיטאות, או בא כוחו, שהוא היום המנכ"ל של אוניברסיטת תל אביב, התפוצץ, כמו שאני קורא את זה עכשיו, מכיוון שאני כן נמצא בקשר רציף עם ועד הסגל הזוטר, אנחנו הולכים לקראת, כנראה, השבתת לימודים בתחילת סמסטר א', וכבר עיצומים לפחות בשני המוסדות הגדולים: בעברית ובתל אביב בתקופת הבחינות הנוכחית.

רן לבנה: הנושא של הסגל הזוטר, כשמדברים על נושאי הוראה, או על בריחת מוחות, חד וחלק מדברים אך ורק על הסגל הזוטר.

רן לבנה: אני אתן את הדוגמא האישית שלי, אחי, שהוא ציוני בכל רמ"ח איבריו, עושה היום דוקטורט בברקלי, הוא העדיף לעשות את הדוקטורט שלו באוניברסיטת חיפה, אבל מהסיבה הפשוטה שהוא לא רצה לעבוד ב"צומת ספרים" בקיץ, הוא העדיף לנסוע לחו"ל, על אף שהוא רצה להשתקע בארץ.

רן לבנה: כמובן שכולנו מברכים על כל תכנית של החזרת מוחות, ועל כל מרכזי מצויינות.

רן לבנה: התחושה לפחות שלי, מהשטח, ואני לא מתיימר להיות איש אקדמיה, על אף שיוצא לי להיפגש עם די הרבה דיקנים ונשיאי מוסדות, היא שהיום אין מקום לאנשי הסגל הזוטר, הדוקטורנטים, המסטרנטים שנמצאים היום באוניברסיטאות, גם במכללות.

רן לבנה: הפתרון האמיתי לבעיית בריחת המוחות, וגם לנושא בעיות ההוראה באקדמיה, הוא הנושא שלהם.

רן לבנה: מסמך הדרישות שלהם שהם הגישו, מסמך שהוא היה נראה עלוב בהשוואה למסמכים אחרים, מדברים כולה על תוספת של 140 מיליון שקלים, ואין לי ספק שזאת הולכת להיות הנקודה הנפיצה בשנתיים, שלוש הקרובות.

רן לבנה: מיותר לציין, שלפחות במוסדות הגדולים, סגל ההוראה מורכב היום 60, בסביבות ה – 60 אחוז מחברי סגל זוטר ומורים מהחוץ, שהם מאוגדים בוועד הזה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אנחנו ממשיכים הלאה.

אלכס מילר: יש לנו כאן את הדס לוי מהמרכז האקדמי באריאל.

הדס לוי: כבוד השר, יושב ראש הועדה, אלכס מילר, כמו שאיציק ציין אתה שגריר הסטודנטים, בעיקר של הסטודנטים באריאל.

הדס לוי: אני רציתי להעלות את העניין של מחירי הדיור, מחירי המעונות לסטודנטים.

הדס לוי: לפי ההגדרה היבשה, מעונות הינם שירותי דיור מוזלים לסטודנטים.

הדס לוי: זו ההגדרה הרשמית, אבל לצערנו אנחנו רואים שזה לא מה שקורה במרכז האוניברסיטאי באריאל.

הדס לוי: אני רואה שזה קורה גם בהרבה מוסדות אחרים.

הדס לוי: אני אתן דוגמא: אצלנו ב – 4 שנים האחרונות יש עליה של עד כ – 35 אחוזים במחירי המעונות, ואנחנו מדברים על אריאל, לא על תל אביב או ירושלים.

הדס לוי: חשוב לציין שמדובר בקרוואנים, ובניינים, לא רק בניינים ברמה גבוהה.

הדס לוי: אני חושבת שכדאי לשקול פיקוח גם בעניין הזה, כמו שיש פיקוח של המל"ג על סטודנטיות בהיריון, שמירת היריון, כמו שיש פיקוח על עליית מחירי שכר הלימוד, גם בעניין הדיור, אם אנחנו נמצאים במצב שגם השליטה בדיור עוברת לשליטה חיצונית.

אלכס מילר: את מדברת כרגע על פיקוח מחירים במעונות הסטודנטים?

הדס לוי: כן.

הדס לוי: אני חושבת שגם בעניין הזה צריך להתערב, וצריך לצאת מעבר לאמירה.

הדס לוי: אני מדברת יותר על אכיפה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: יש לנו כאן את יושב ראש של הסטודנטים בעברית, יובל אדמון.

אלכס מילר: כן יובל.

יובל אדמון: רן נגע בנושא של שביתת הסגל זוטר, ...

יובל אדמון: קורה ברגעים אילו ממש, עוד חצי שעה מתחיל באוניברסיטה העברית, אז אני אחסוך לחזור על הדברים.

יובל אדמון: כשבאמת אתמול התבשרנו על החתימה עם המורים התיכוניים על ההסכם, אני רוצה לברך את שר החינוך על הדבר הזה.

יובל אדמון: אני חושב שאחד המהלכים הכי משמעותיים שאתה מוביל, אתה ציינת אותו, זה מהלך שקט שרוב הציבור הוא לא נוגע בו, זה העניין של מעבר המכללות לחינוך לאחריות ות"ת, ובעצם השקעה גדולה בהם גם מבחינת תקציבים, ומשאבים, וכו'.

יובל אדמון: רציתי לגעת בשתי נקודות: 1 – דיברנו על נושא של פריפריה, דובר על זה קצת, על חוסר נגישות כיום של הרבה סטודנטים מהפריפריה החברתית וגיאוגרפית להשכלה גבוהה, ואני חושב שאפשר למנף דווקא את המעורבות החברתית הרבה של סטודנטים לנושא הזה.

יובל אדמון: יש פרוייקטים, אני נחשפתי לפרוייקטים גם באשדוד, בשדרות, גם אנחנו כאגודה התחלנו איזה שהוא משהו קטן בלוד, שסטודנטים שמגיעים מעיירות פיתוח וכל מיני מקומות שעושים פרוייקטים משותפים יחד עם הרשויות המקומיות, עם תיכוניסטים ועם צעירים, ובעצם מהווים דוגמא עבורם, ומלווים אותם, חונכים אותם, ובעצם עוזרים להם להיכנס לתוך האקדמיה.

יובל אדמון: לרוב גם כן יש איזה שהוא ליווי אפילו אחרי זה בהשמה, בתעסוקה לאחר מכן, ואני רואה שזה קורה בהרבה רשויות באיזה שהיא צורה עצמאית, ואולי אפשר לקחת את זה צעד קדימה, לחשוב ברמה הלאומית: איך אנחנו כהתאחדות, כמל"ג, כולם ביחד מנסים ליצור איזה שהוא משהו עם ראייה לאומית שמגשרת על הפערים בתוך הפריפריה, ומשתמשת בסטודנטים לשם כך.

יובל אדמון: נקודה שנייה, אולי נקודה קצת יותר טכנית, אבל בהמשך לנקודה של כל המעורבות, הוצג פה בערך 25 אלף סטודנטים בפר"ח, נדמה לי, ועוד כמה, אני מעריך שזה מגיע לעוד אלפים במסגרות שונות.

יובל אדמון: מעבר לזה, הרי כולנו בטח רוצים להגדיל את כמות המלגות, ואת הסכומים שלהם.

יובל אדמון: אני חושב שגם צריך לחשוב על לפרוץ את המסגרת של מה למשל פר"ח ככלי המרכזי למעורבות של הממשלה, במה מתעסקים?

יובל אדמון: האם זה רק בחניכה של ילדים אחד על אחד סטודנטים, או למשל, פרוייקטים נוספים שכיום צצים, כמו למשל עבודה עם נוער בסיכון בלילות שסטודנטים עושים בבאר שבע, ותל אביב וירושלים.

יובל אדמון: כמו למשל עבודה עם קשישים, ללמד אותם אינטרנט, דברים כאלה.

יובל אדמון: אני שומע על המון יוזמות, ואני חושב שפר"ח הוא כלי מדהים שאפשר לפרוץ איתו לכיוונים חדשים.

יובל אדמון: תודה.

אלכס מילר: מצויין.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: רוני עזורה, אגודת הסטודנטים ויושב ראש בכנרת.

רוני עזורה: קודם כל תודה רבה אדוני שר החינוך, יושב ראש הועדה.

רוני עזורה: מה שיש להגיד, אנחנו פריפריאליים מאד.

קריאה: אתה יושב ראש אגודה, כן?

רוני עזורה: כנרת, בכנרת.

רוני עזורה: אנחנו מאד פריפריאליים, והבעיה אצלנו שמתרכזת בנושא של מגורים, תחבורה מאד חזקה.

רוני עזורה: וזה יוצר השלכות גם בנושא שעכשיו נגעו בו: מלגות הפר"ח, כאשר סטודנטים שגרים, לא גרים במרוכז, פר"ח לא נותן להם מענה בשום מצב של נסיעות, מכיוון שפר"ח מגביל את כמות ההחזר עבור נסיעות, ואת הקילומטרז', וכל הדברים האלה.

רוני עזורה: מה שיוצר אצלנו כמות נרשמים מאד נמוכה למלגות פר"ח מהסיבות האלה, וזה חבל, ואנחנו מאד מנסים לעודד.

רוני עזורה: אצלנו גיוסים לפר"ח נמשכים עד כמעט ינואר, שזה חריג בנוף האקדמי, וזה חבל, כי אנחנו באמת רוצים שיותר ישתתפו, יותר פעילויות, גם להרחיב את הפעילויות למקומות נוספים במסגרת הפר"ח.

רוני עזורה: דבר שני – זה הנושא של אכיפה של ההחלטות המל"ג, והחלטות ממשלה, סלש, חוק זכויות הסטודנט במוסדות האקדמיים.

רוני עזורה: במיוחד אני מדבר על הנושא של זכויות הסטודנטים, וזכויות הנשים בהיריון שכבר נחקקו.

רוני עזורה: לדוגמא: חדר הנקה – זה לא נאכף.

רוני עזורה: כיום המוסד האקדמי אין לו תיקצוב נוסף להקצות את זה, והם פשוט עומדים באיזה שהוא מצב שהם לא יכולים לאפשר את זה, ונשים מניקות אצלנו בשירותים, שזה דבר שלא ייתפס, בעיני לפחות, ולמרות הניסיון של המוסד האקדמי כן לבוא לשתף פעולה, הוא אומר: אין לי מקום.

רוני עזורה: עוד שנתיים ייבנה אולי בניין חדש, אולי אז, אבל כן צריך לפתור את זה ברמה הזאת, כי אני כן חושב שזה המקום שלנו להשפיע.

רוני עזורה: בנושא הכניסה של גורמים פוליטיים למוסדות האקדמיים – אצלנו במוסד האקדמי נאסרה בכלל הכנסה של גורמים פוליטיים, סלש, תאים פוליטיים, סלש, פעילות פוליטית לתוך המכללה.

רוני עזורה: אני חושב שזה דבר שהוא לא נכון.

אלכס מילר: צריך להפריד, תקשיב, צריך להפריד.

אלכס מילר: יש, אתה מדבר על שני דברים שאי אפשר לאחד.

אלכס מילר: קודם כל, יש חוק זכויות סטודנט, ויש לך במפורט כתוב שם: חופש התארגנות וחופש ...

רוני עזורה: נכון.

אלכס מילר: אין בעיה, יש לך את התקדים של אוניברסיטת בן גוריון, יש שמה עתירה, אין שום בעיה עם זה.

אלכס מילר: עכשיו, מה זה: "גורמים פוליטיים"?

אלכס מילר: "גורמים פוליטיים" גם המועצה להשכלה גבוהה, וגם ועדת חינוך קיבלו החלטה שכל העניין הזה צריך להיות מאוזן.

אלכס מילר: מה זה אומר?

אלכס מילר: אוניברסיטה לא יכולה להפוך לכנס של איש כזה או אחר, לאג'נדה אישית שלו.

אלכס מילר: זאת אומרת, אם מחליטים לעשות פאנל אז עושים את זה בצורה מאוזנת: ימין - שמאל ביחד, אין שום בעיה.

אלכס מילר: ברגע שבאים ונותנים במה לבן אדם אחד, לבוא ולעשות מזה איזה שהיא חגיגה קיצונית אחת גדולה, אז שמה אני גם תומך בהחלטה כזו או אחרת של האוניברסיטאות, או מכללות, שבהם הם מחליטים למנוע מהסטודנטים מן שטיפת מוח בצורה כזו או אחרת.

אלכס מילר: עכשיו, גם מהר הולך להיות, דרך אגב, דיון כאן בועדה חינוך, על הופעתו של ראאד סלאח באוניברסיטת תל אביב.

אלכס מילר: מה שאני כן טוען, אם יש לך איזה שהוא עניין שאתה רוצה להעלות, שלא נותנים לעשות ביטוי בהיבט של התארגנות של הסטודנטים כתאים בנושאים שמעניין אותם, אז אני אשמח לקבל, ואנחנו נפתור את זה, בסופו של דבר.

אלכס מילר: אני לא מאמין שיש איזה שהיא אוניברסיטה, או מכללה, שרוצים לדכא את הסטודנטים שלהם שרק יבואו, ילמדו וילכו הביתה.

אלכס מילר: כל אחד שרוצה שיהיה לו פעילות סטודנטיאלית בתוך המוסד, אז צריך באמת, אני לא יודע מה היחסים שלכם עם המוסד, אבל לדעתי זה עניין של שיח.

רוני עזורה: אז זהו, שאנחנו לא דיברנו על הכנסה של חברי כנסת, אנשים פוליטיים לתוך הקמפוס, אלא הכנסה של, באמת, הקמה של תאים בצורה מסודרת, אפשרות כן לבצע, נגיד, כינוסים שסטודנטים מתכנסים בינם לבין עצמם לשיח ציבורי בתוך הקמפוסים.

אלכס מילר: אני לא רואה שיש עם זה, צריכה להיות עם זה איזה שהיא בעיה עם דבר כזה.

רוני עזורה: אתם דיברתם קודם על נושא של משלחות סטודנטים.

רוני עזורה: אני יודע שהאוניברסיטאות הגדולות יש להם את התקציבים, יש להם את האפשרות כן לאפשר את זה.

רוני עזורה: אנחנו מוסד קטן שמכיל כ – 2,500 סטודנטים לכל היותר, המוסד לא יכול לאפשר בכלל שום תיקצוב.

רוני עזורה: אני יכול לספר שבמשלחת האחרונה שכן יצאה לפולין, המוסד לא יכול להשתתף, מכיוון שהוא נמצא במצב כלכלי.

רוני עזורה: אני חושב שכן זה מקום שכן צריך לתת איזה שהוא תיקצוב ייעודי לנושא של משלחות סטודנטים להסברה בעולם, גם למוסדות הקטנים, בהתאם לגודל.

רוני עזורה: לא צריך לתת שווה בשווה, אלא בהתאם לגודל.

רוני עזורה: עכשיו, הנושא של מתן תכניות מעטפת לטיפוח מצויינות בפריפריה – המכללות כן יוזמות כל מיני תכניות כאלה ואחרות של מתן מלגות, אבל אני כן חושב שבפריפריה אנחנו צריכים לפתח קצת יותר מאשר רק לתת מלגת קיום, או מלגה כזו או אחרת, אלא כן לתת איזה שהיא מעטפת, באמת לפתח את האנשים, כי אנשים בפריפריה נפגעים בחינוך, וכל שלבי החינוך שלהם עד שהם מגיעים למכללה, או עד שהם מגיעים לאוניברסיטה, ושם אני חושב שכן אנחנו יכולים לעטוף אותם, את אלה שכן הצליחו לפרוץ את הגבולות האלה, ולעטוף אותם בצורה כזאת שהם יקבלו ערכים מוספים, כחלק ממערכת הלימוד זה של מעטפת טיפוח מצויינות שלהם.

אלכס מילר: או.

אלכס מילר: קיי.

אלכס מילר: ועד ראשי האוניברסיטאות נמצאים כאן?

אלכס מילר: לא נמצאים כאן.

אלכס מילר: דרך אגב, אתה יודע, אם כבר נזכרתי כבר בוועד ראשי האוניברסיטאות, אתה יודע, אני קיבלתי כמה פניות, כבוד השר, שאני גם שקלתי, על איזה שהיא הצעת חוק.

אלכס מילר: אני פשוט לא מבקש ממך התייחסות כרגע, אבל אני אשמח אם גם במשרד תיבדקו את זה מקצועית.

אלכס מילר: אתה יודע?

אלכס מילר: יש אי היגיון במצב שהסטודנטים צריכים לעבור כל אוניברסיטה ואוניברסיטה, ולשלם בכל אחד ואחד את הדמי הרישום.

אלכס מילר: תשמע, אני חושב שבאמת הגיע הזמן, וחבל שהור"ה לא נמצאים כאן, כי אחרת היו עונים לי על העניין הזה על מרכז רישום ארצי, שבאמת כל מי שרוצה להיכנס למוסד אקדמי, מגיש את הבקשה, ופעם אחת הוא משלם.

אלכס מילר: תשמע, אנשים משלמים לפחות פעמיים, שלוש, בכל מיני מקומות.

אלכס מילר: זה מגיע ל – 1,000 שקל רק בשביל להירשם.

אלכס מילר: ואני חושב שבאמת הגיע הזמן, או שיהיה איזה שהוא החזר, באמת, או שזה יהיה מרכז רישום ארצי שיסנכרן את כל הפעילות הזאת.

אלכס מילר: וגם אני חושב שבאמת הגיע הזמן שהמידע, הרי יש חוק חופש המידע, נכון?

אלכס מילר: למה זה לא עובד במוסדות להשכלה גבוהה?

אלכס מילר: ועוד פעם, חבל שוועד ראשי אוניברסיטאות לא נמצאים כאן כדי לענות לי על זה, אבל אנחנו ממשיכים הלאה.

גדעון סער: אדוני היושב הראש.

אלכס מילר: כן, אני רוצה להמשיך הלאה.

גדעון סער: השאלה אם אתה מסכים לשחרר אותי?

אלכס מילר: אנחנו עוד, אני מאמין, עוד רבע שעה מסיימים, אבל אם אתה.

גדעון סער: כן.

גדעון סער: האם אני צריך להתייחס לנקודות שהועלו כאן על ידי הדוברים הקודמים בתמצית?

אלכס מילר: כן, אני אשמח.

אלכס מילר: אז אתה רוצה להתייחס עכשיו?

גדעון סער: אני אגיד דקה, ואני פשוט.

אלכס מילר: בסדר גמור.

גדעון סער: צריך לצאת למשהו עוד לפני ישיבת הסיעה שלנו.

גדעון סער: אבל אני אומר בתמצית לגבי הנקודות שעלו: 1 – לגבי הדברים שאמר יו"ר אגודת הסטודנטים מאוניברסיטת תל אביב – כמעט אין מוסד אקדמי במדינת ישראל שאין לו תוספת תקציב בתשע"א.

גדעון סער: אני מציע לבדוק את הנתונים.

גדעון סער: אני מציע לבדוק את הנתונים מול ות"ת, לקבל את הנתונים בצורה מסודרת מות"ת, אתה תראה, כמעט אין מוסד אקדמי, מכללות ואוניברסיטאות, שלא היה לו תוספת תקציבית.

גדעון סער: והתוספת התקציבית היא בתוואי עולה.

גדעון סער: זאת אומרת, השנה נוספו, נדמה לי, 700 מיליון שקלים.

גדעון סער: בשנה הבאה עוד 600 מיליון שקלים.

גדעון סער: זאת אומרת, לאורך החומש זה מצטבר.

גדעון סער: כמובן שהמוסדות שעברו דיאטה, במירכאות, במהלך הרבה מאד שנים, היו רוצים שכל הקפיצה הזאת תהיה בשנה אחת.

גדעון סער: אגב, זה גם לא נכון מהרבה מאד בחינות, אבל אלה הנתונים, ואם תרצה ... יכול להעמיד לך את הנתונים המדוייקים לגבי כל מוסד.

גדעון סער: לגבי הנושא של הסגל הזוטר – תראה, הגיעו להסכמים עכשיו עם הסגל באוניברסיטאות, מה שנקרא: הסגל הבכיר, וגם עם הסגל במכללות, שזה באמת הישג היסטורי, כי זה בכלל לא היה הסכם עד כה.

גדעון סער: יש באמת את הנושא של הסגל הזוטר שעדיין לא נפתר.

גדעון סער: העצה שלי לסגל הזוטר להמשיך בשיחות ולא לנקוט במהלכים שיפגעו בסטודנטים.

גדעון סער: כי בסופו של דבר, אם תינקט שביתה, או יינקטו עיצומים זה יפגע בסטודנטים.

גדעון סער: אתה, כמי שמייצג את הסטודנטים.

קריאה: אני אשבית איתם.

גדעון סער: אז לפי דעתי אתה תפגע בסטודנטים.

גדעון סער: אבל אם אתה רוצה לפגוע בסטודנטים – אתה יכול.

גדעון סער: אני מניח שאתה יכול.

גדעון סער: אבל אני כבר למדתי, אני סיימתי ללמוד.

גדעון סער: לגבי הדברים שאמר יובל – אני מסכים שיש לפר"ח פוטנציאל הרבה יותר רחב מאשר, זאת אומרת, יש פה כיווני התפתחות מאד רציניים בנושא הזה.

גדעון סער: אני מקווה שבזמן הקרוב אנחנו נצא לאיזה שהיא דרך חדשה.

גדעון סער: יש גם את המשרה של מנכ"ל פר"ח שנמצאת בתהליכי איוש, ובסופו של דבר, הראה את זה גם רוני בנקודה אחרת, אבל אני מסכים שהפוטנציאל הוא לא ממומש במלואו, גם כן כסטודנט לפר"ח לשעבר.

גדעון סער: רוני נגע בנקודה של כניסת גורמים פוליטיים למוסדות אקדמיים – אז בתמצית, אני מאמין שצריך בנושאים של חופש ביטוי ללכת כמעט עד הסוף.

גדעון סער: אבל איפה הגבול?

גדעון סער: איפה המקום שבו אנחנו אומרים שזה לא, שחופש הביטוי הוא לא ערך גובר, ויש על זה, כמו שרמז היושב ראש, החלטה של המועצה להשכלה גבוהה בראשותי, משנת 2009, במקרים שבהם יש חשש סביר להסתה לאלימות, או להסתה לגזענות, או להסתה נגד המדינה.

גדעון סער: אני חושב שאלה מקרים שבהם מוסדות אקדמיים צריכים להפעיל שיקול דעת ולא לקיים את זה.

גדעון סער: ולכן אני חושב, אם מותר לי להביע דעה בדיעבד, כי אני לא ידעתי את זה מראש, שאוניברסיטת תל אביב טעתה, ואוניברסיטת חיפה צדקה בנושא של הופעת ראאד סלאח, שהוא גם אדם עם רקורד מסויים, הוא הורשע במה שהורשע, יש עוד תיקים פתוחים.

גדעון סער: בוא נגיד, לא צריך להרחיק בהשערות כשהוא מגיע להרצות מה יהיה תוכן הדברים.

גדעון סער: לכן, לפי דעתי, זאת הייתה שגיאה.

גדעון סער: אני מקווה, בסופו של דבר אנחנו מדינה דמוקרטית, מדינה שצריכה לקחת שוליים מאד רחבים בנושא של חופש ביטוי, אבל אני חושב ששלושת הדברים האלה: הסתה לאלימות, הסתה לגזענות, והסתה נגד המדינה, הם לא דברים שלגיטימי לדרוש שהם יהיו מוגנים.

גדעון סער: אני מתנצל, אדוני היושב ראש שאני צריך לצאת.

אלכס מילר: תודה רבה על דבריך.

גדעון סער: אני מבטיח להשלים את הדוברים הבאים מה שהם אמרו.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: [שר החינוך יוצא]

אלכס מילר: אנחנו ממשיכים הלאה.

אלכס מילר: רבותיי, יש לנו עוד קרוב ל – 20 דקות.

אלכס מילר: אני רוצה להעביר את הזכות דיבור למיכאל טפליצקי, סגן יושב ראש אגודת הסטודנטים בחיפה.

מיכאל טפליצקי: תודה רבה ליושב ראש.

מיכאל טפליצקי: אני אוסיף גם שגם חברת הכנסת חנין זועבי הייתה אמורה להגיע לאוניברסיטת חיפה.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: בוא, אל תפתח את זה, אנחנו כרגע לא דנים על מי כן ומי לא.

אלכס מילר: יש, תיראו, שוב, חברים, אנחנו דיברנו על זה ולא מעט, גם מחר, לדעתי, זה יהיה חלק מהדיונים בועדת חינוך.

אלכס מילר: צריך להבין, צריך להפעיל שיקול דעת, וצריך להפעיל ראש.

אלכס מילר: הבן אדם שהורשע בסיוע לטרור הוא לא יכול להופיע במוסד ציבורי שמחנך, אז צריך קצת זה, אז בסדר, אני באמת, אני מברך אתכם, אבל צר לי על כך, גם קיבלתם, אני חושב, תמיכה של בית המשפט, נכון?

אלכס מילר: הייתה עתירה.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: אבל זה אנחנו נשאיר למחר.

אלכס מילר: בבקשה.

מיכאל טפליצקי: רציתי לברך על החלטת המועצה להשכלה גבוהה להעניק נקודות זכות על שירות מילואים.

מיכאל טפליצקי: מה ששר החינוך דיבר עליו קודם, לדעתי זה מאד מאד חשוב.

מיכאל טפליצקי: אני גאה להגיד שבאוניברסיטת חיפה זה קיים כבר כמה שנים.

מיכאל טפליצקי: אומנם אנחנו רוצים להעביר איזה שהיא רפורמה שתפחית את הימים, אבל זה כבר קיים.

מיכאל טפליצקי: הנושא שאני רוצה לדבר עליו זה כל נושא הדיור והתחבורה, שאנחנו התחלנו את הדיון בועדת הכלכלה ואנחנו נמשיך אותו פה, שזה שני נושאים שקשורים אחד לשני, וכרוכים אחד בשני.

מיכאל טפליצקי: אם תסתכלו על נייר העמדה שהעבירה התאחדות הסטודנטים, אז אוניברסיטת חיפה שמאכלסת 18 אלף סטודנטים בפריפריה הצפונית, יש בה רק 1,100 מיטות, לעומת הטכניון שיש בו 3,600 מיטות, שהוא מאכלס, פחות או יותר, 12 אלף סטודנטים, אם אני לא טועה.

מיכאל טפליצקי: כמובן שהיחס הזה הוא לא סביר.

מיכאל טפליצקי: למספרים האלה צריך להוסיף גם את העובדה שהנהלת האוניברסיטה מעדיפה סטודנטים שמשלמים יותר כסף, קרי, סטודנטים שלומדים מחו"ל, ולכן כמות המיטות הזמינות לסטודנטים היא כאין וכאפס לעומת הביקוש לחדרים לסטודנטים.

מיכאל טפליצקי: גם המחירים הם קצת יותר גבוהים ממה שנכתב בטבלה פה.

מיכאל טפליצקי: אני יכול לתת את הדוגמא של חיפה, ואני מניח שהרבה ערים יצטרפו, הרבה מוסדות אחרים יצטרפו לאמירה הזאת, פרט למעונות, האפשרות של סטודנט להשכיר דירה בסביבת אוניברסיטת חיפה מאד, מאד, מאד בעייתית, משום שהעלות של הדירות היא מאד גבוהה.

מיכאל טפליצקי: הערה לגבי המעונות, הערה כללית, שגם הועלתה פה מכמה מוסדות: חשוב לפקח על הנושא הזה, ואי אפשר להשאיר את הנושא הזה לשיקול דעתו הבלעדית של המוסד.

מיכאל טפליצקי: תודה רבה.

אלכס מילר: או.

אלכס מילר: קיי.

אלכס מילר: בסדר גמור.

אלכס מילר: דרך אגב, אני הולך לבקר אצלכם בחיפה שבוע הבא.

אלכס מילר: מאיפה אתה?

אביעד רוזנפלד: תל חי.

אביעד רוזנפלד: אני רוצה להמשיך את הפריפריה הצפונית.

אלכס מילר: אז בוא תן כמה מילים שנמשיך הלאה.

אלכס מילר: כן איך קוראים לך?

אביעד רוזנפלד: ראשית מברך אותך על כל העזרה, אביעד מתל חי.

אביעד רוזנפלד: על כל העזרה במהלך השנה, ורק רציתי להגיד שבאמת ככל שעולים יותר צפונה אז מצוקת הדיור יותר קשה.

אביעד רוזנפלד: תוסיף לזה בעיות של חוסר תחבורה ציבורית, וחוסר בתעסוקה, זה רק מקשה ללמוד בפריפריה.

אביעד רוזנפלד: מבקשים את התערבותך.

אלכס מילר: או.

אלכס מילר: קיי.

אלכס מילר: טוב.

אלכס מילר: יש לנו כאן את עמיחי גרין.

עמיחי גרין: סליחה, אני מוותר.

אלכס מילר: או.

אלכס מילר: קיי.

אלכס מילר: ויתרת.

אלכס מילר: בסדר גמור.

אלכס מילר: טוב, אז יש לנו דובר של אגודת הסטודנטים, אירית בן חמו.

אירית בן חמו: יושב ראש הועדה, אני רק רוצה לגעת בכמה נקודות על הדברים שכבר נאמרו פה.

אירית בן חמו: בהתייחס לפר"ח – פר"ח הוא לא המיזם החברתי היחיד שיש.

אירית בן חמו: אני חושבת שאנחנו צריכים לפעול לקידום פעילויות חברתיות בתמורה לנקודות זכות כצד ממתיק של שילוב הסטודנטים בחברה.

אירית בן חמו: אני חושבת שהמצב הוא ווין – ווין גם לסטודנטים, גם לקהילה, וזה באמת משהו שאנחנו צריכים לקדם בכל צורה.

אירית בן חמו: בנוגע לפעילות הפוליטית – רק מילה אחת, מכיוון שזה לא האישיו פה, הרוב המכריע של הסטודנטים, אני באה מאוניברסיטת חיפה, אוניברסיטה שהיא מאד טעונה בנושא הזה.

אירית בן חמו: הרוב המכריע של הסטודנטים לא רוצה את הפעילות הפוליטית בשטח הלימודים שלהם.

אירית בן חמו: הסטודנטים רוצים שקט ללמוד, לא להתעסק בדיונים כאלה ואחרים, בטח שלא בהפגנות באמצע האוניברסיטה.

אירית בן חמו: אני חושבת שהחלטה של אוניברסיטת חיפה לעצור את הפעילות הפוליטית למשך חודש, בעקבות האירועים לפני כשבועיים, שלושה, מבורכים, ויש לראות את זה כמצב קבוע לעתיד, על מנת באמת לאפשר לסטודנטים להגיע, ללמוד, להשקיע את עצמם בלימודים.

אירית בן חמו: אני מכבדת כל זכות דמוקרטית של כל אחד להביע את דעתו, אבל לפחות אצלנו זה עובר כמה גבולות שאני לא יודעת אם אנחנו יכולים להמשיך להתנהל ככה כסטודנטים.

אלכס מילר: טוב תודה רבה.

אלכס מילר: טוב, רבותיי, אני רואה שאנחנו מבחינת האורחים סיימנו.

אלכס מילר: אני באמת רוצה לסכם, כי אנחנו מתקרבים לשעה 2, אז בכך, קודם כל ברכות על כל מה שאתם עושים, ואין ספק שזה אף פעם לא יהיה במאה אחוז.

אלכס מילר: זאת אומרת, תמיד יהיה מה לשפר, תמיד יהיה מה לעשות.

אלכס מילר: אני חושב שדווקא עכשיו אנחנו יכולים גם לקבוע שאנחנו ניקח לפחות השנה, או שנה וחצי הקרובים את העניין של טיפול בשני נושאים שלדעתי הם נושאים מאד בוערים כאן מבחינת העולם הסטודנטיאלי, אם זה נושא של דיור, ואם זה נושא של תחבורה.

אלכס מילר: אז אני מציע שאנחנו נקים את הצוות של שדולת הסטודנטים שתעבוד במשותף עם כולכם, ואנחנו נכין איזה שהיא הצעה להצעת חוק שפותרת את שתי הסוגיות האלה, כמובן בכפוף למה שניתן לעשות ואפשר לעשות, אבל אין ספק שבנושא של המעונות אנחנו יכולים להתקדם, ובנושא של התחבורה גם שמה.

אלכס מילר: אני לא יודע עד כמה אנחנו יכולים לשפר מצב בדיור פרטי שמשכירים אותו לציבור כשוק חופשי.

אלכס מילר: אבל צריך גם לחשוב על ההיבטים האלה.

אלכס מילר: אבל לדעתי בשלבים שאנחנו מתקדמים, אם זה מעונות, תחבורה ציבורית מול משרד התחבורה, ואחר כך נחשוב איך אנחנו פותרים גם את המשבר בשוק הפרטי.

אלכס מילר: זה יהיה התקדמות יפה.

אלכס מילר: צר לי על כך שוועד ראשי האוניברסיטאות לא הגיע לישיבה.

אלכס מילר: אני רציתי באמת לשאול על אותם הנושאים שהעליתי אותם כאן, אבל אי נוכחות של אותם נציגים של ועד ראשי האוניברסיטאות מצביע, מבחינתי לפחות, על הסכמתם בקידום הצעות חוק שאני מנסה להוביל.

אלכס מילר: אז אני מעריך שבתקופה הקרובה אני אעלה לועדת שרים שתי הצעות חוק: 1- זה הנושא של מרכז רישום ארצי, שיחסוך לא מעט כסף לסטודנטים, והנושא של חופש המידע במוסדות להשכלה גבוהה, שייתן באמת מענה לכל אותם הבעיות, שגם אתם, דרך אגב, כחלק ממאבקים מתמודדים איתם, אם זה חברות כוח אדם, מכרזים, משלחות, וכל מה שקשור בהיבט הכספי לפחות.

אלכס מילר: אני לא נכנס לעניין של מחקר, ודברים כאלה, זה חופש אקדמי, אבל בדברים ניהוליים אין שום בעיה שהמידע הזה יהיה חשוף לכלל הציבור.

אלכס מילר: בכך אנחנו גם קובעים שאנחנו נקיים כאן דיונים על כל אותם הנושאים שהועלו כאן על ידי החברים, ועל ידי השר, אם זה נושא של מצב הנשים בהיריון ובכלל, במוסדות להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: יש לנו את הסוגיות שהעלינו בעניין של חופש התארגנות.

אלכס מילר: אנחנו נבדוק גם את זה.

אלכס מילר: אני מקווה מאד שהמשבר עם הסגל הזוטר ייפתר כך או אחרת.

אלכס מילר: אנחנו גם נתייחס לעניין זה.

אלכס מילר: אני אדבר עם היושב ראש.

אלכס מילר: אני מקווה מאד שיוכלו להגיע להסכמות, ואנחנו נקיים כאן דיון על שינוי במנגנון הפסיכומטרי שהולך להיות בקרוב.

אלכס מילר: לא חסר עבודה, רבותיי.

אלכס מילר: אני באמת מקווה מאד שכולכם נרתמים לפתרון של כל הסוגיות האלה.

אלכס מילר: מבחינתי אנחנו נמשיך בקו של תמיכה בכל מה שקשור לחיזוק ההשכלה הגבוהה, וכמובן מצבם של הסטודנטים בישראל.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: הישיבה הזאת נעולה.