ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 194, 2011-07-20 10:00

דני דנון: קיימנו מספר דיונים, ביקשנו לראות את הנתונים, זה מה שאנחנו עושים היום, ויש הרבה דיבורים, הרבה ברכות.

דני דנון: אנחנו גם מסיירים הרבה בארץ.

דני דנון: יש מקומות שהתרשמנו מנתונים יפים, כמו בקרית אונו ואריאל, שהראו לנו באמת שילוב אמיתי של יוצאי אתיופיה.

דני דנון: במקומות אחרים, אני חייב להגיד פה בצורה ישירה, מתהדרים בסטודנטים יוצאי אתיופיה, אבל כשמסתכלים על הנתונים שמציגים לפנינו, מתהדרים בהם בצורה נלוזה.

דני דנון: בפועל המספרים הם מספרים יבשים.

דני דנון: מוסדות אקדמיה: הטכניון, האוניברסיטה העברית, שאני נמנה על בוגריה, כשאתה מסתכל על המספרים אתה שואל את עצמך איפה פה השילוב?

דני דנון: איפה פה הסיוע?

דני דנון: הדבר הזה מקומם, ואני רוצה היום לראות מה הכשלים.

דני דנון: אני דיברתי גם בנושא עם שר החינוך, שעדכן אותי שהיום יש שלו.

דני דנון: אנחנו נשמע עליה בודאי בישיבה.

דני דנון: לגבי מתן תגמול למוסדות, שילוו את יוצאי אתיופיה, יזכו לתקציבים.

דני דנון: אבל לפני שאני אתחיל, אני אבקש, כהרגלינו, ממרכז המחקר והמדע של הכנסת, שעושה את העבודה.

דני דנון: אורלי אלמגור-לוטן תתחיל ופלורה תשלים.

אורלי אלמגור-לוטן: קודם כל נתונים כלליים על מספר הסטודנטים.

אורלי אלמגור-לוטן: יש בערך אלף תשע מאות סטודנטים יוצאי אתיופיה, שהם 1.09% מכלל הסטודנטים, לעומת אחוז יוצאי אתיופיה באוכלוסיה שהוא כאחוז וחצי.

אורלי אלמגור-לוטן: אני אראה עוד פעם במסמך את כל הנתונים.

אורלי אלמגור-לוטן: תחומי הלימוד העיקריים זה רוח, חברה, חינוך, פחות למדעים.

אורלי אלמגור-לוטן: רק נתון שקופץ בעיני, יש היום רק ארבעה סטודנטים יוצאי אתיופיה בלימודי רפואה, מתוך הסטודנטים לרפואה.

אורלי אלמגור-לוטן: בקרב מקבלי תארים בשנת הלימודים האחרונה, קיבלנו נתונים מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אורלי אלמגור-לוטן: בתשס"ט 0.7% ממקבלי תואר ראשון ו- 0.3% ממקבל תואר שני היו יוצאי אתיופיה.

אורלי אלמגור-לוטן: המספרים של מקבלי תארים אלו אמנם מספרים נמוכים, גם יחסית לשיעור שלהם באוכלוסיה, וגם יחסית לשיעור שלהם בקרב הסטודנטים, אבל אנחנו רואים עלייה בשנים האחרונות בעיקר בתואר ראשון, בתשס"ה זה היה 0.4%.

אורלי אלמגור-לוטן: המספרים קטנים.

אורלי אלמגור-לוטן: אבל כן רואים איזשהו גידול בשנים האחרונות.

אורלי אלמגור-לוטן: יש רק איזושהי הסתייגות, חשוב להגיד, בעיקר לגבי התארים המתקדמים שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מאוד מדגישה, שבעצם ההגדרה של יוצאי אתיופיה, זה מי שנולד באתיופיה או הוריו נולדו באתיופיה.

אורלי אלמגור-לוטן: יכול להיות עיוות, במיוחד כשמדובר במספרים קטנים.

אורלי אלמגור-לוטן: כי בעצם זה כולל גם מי שמשפחותיהם ישראליות, ששהו באתיופיה ונולדו, כשהמשפחה היתה בשליחות באתיופיה.

אורלי אלמגור-לוטן: זו לא האוכלוסייה, שמדברים עליה כאן.

אורלי אלמגור-לוטן: ולכן כשמסתכלים על התארים המתקדמים, שזה מספרים מאוד נמוכים, בעיקר בלימודי תואר שלישי, זה קצת מוטעה.

אורלי אלמגור-לוטן: כי המספרים שרואים הם יותר גדולים מהמציאות הקיימת בשטח, כי לא כולם באמת "אתיופים".

אורלי אלמגור-לוטן: גם בחלוקה בין מכללות לאוניברסיטאות רואים מגמה, שהיא דומה למה שקורה בכלל האוכלוסייה, שזה מעבר.

אורלי אלמגור-לוטן: המקום של המכללות יותר גדול---

דני דנון: את יכולה להגיד לי מי האוניברסיטה במקום הראויה לציון והראויה לגנאי?

דני דנון: והמכללות גם הראויה לציון והראויה לגנאי.

פלורה קוק-דוידוביץ: אנחנו יכולים להגיד, שבחיפה שיעור יוצאי אתיופיה בסטודנטים הוא הגבוה ביותר בקרב האוניברסיטאות.

דני דנון: אז הם ראויים לציון מבחינתנו?

פלורה קוק-דוידוביץ: אבל אפשר להגיד, שהאוניברסיטה הזאת היא הקטנה מבין האוניברסיטאות.

דני דנון: מבחינת מספר כמותי?

פלורה קוק-דוידוביץ: השיעור הם כ-1.4% בקרב האוכלוסייה---

דני דנון: לא, אני חושב שהאחוזים פה זה בעייתי.

דני דנון: כי המספרים פה נמוכים בכדי לדבר על אחוזים.

דני דנון: ראיתי בטכניון, יש ,0.16% אני לא יודע אם זה רבע סטודנט או חצי סטודנט.

פלורה קוק דוידוביץ: בחיפה יש 160 סטודנטים לכלל התארים.

דני דנון: אוקי.

דני דנון: לעומת אוניברסיטת ירושלים שהיא בתחתית האוניברסיטאות.

פלורה קוק-דוידוביץ: יש בה 75 סטודנטים.

דני דנון: ובמכללות?

פלורה קוק-דוידוביץ: האמת, אפשר להגיד שהמרכז האוניברסיטאי בשומרון הוא---

דני דנון: 210 ,212

פלורה קוק-דוידוביץ: כן, בכל אחד מהשנים ובכל אחד מהתארים יש בו מספר בוגרים רב.

דני דנון: ולאחר מכן, קריית אונו?

פלורה קוק-דוידוביץ: כן, בה יש באמת אבל, תכנית מיוחדת לשילוב יוצאי אתיופיה.

אורלי אלמגור-לוטן: ביקשנו לבדוק את נתוני הפסיכומטרי, בגלל המקום, שיש לפסיכומטרי בקבלה למוסדות להשכלה גבוהה.

אורלי אלמגור-לוטן: הזמנו איזשהו עיבוד מיוחד מהמרכז הארצי לחקר והערכה.

אורלי אלמגור-לוטן: מה שוני הנתונים לגבי הפסיכומטריים?

אורלי אלמגור-לוטן: קודם כל יוצאי אתיופיה נבחנים פחות, ניגשים פחות לבחינה.

אורלי אלמגור-לוטן: אחוז אחד מהנבחנים בבחינה הפסיכומטרית בשנים האחרונות, היו יוצאי אתיופיה.

אורלי אלמגור-לוטן: לעומת האחוז באוכלוסייה, שהוא כאחוז וחצי.

אורלי אלמגור-לוטן: מה שיותר בולט הם הפערים בציון, יש פער של 108 נקודות בין ציון הפסיכומטרי הממוצע של יוצאי אתיופיה לבין ציון הפסיכומטרי הממוצע של כלל הנבחנים.

אורלי אלמגור-לוטן: הפער הזה נשאר זהה פחות או יותר בכל התחומים, גם באנגלית גם במילולי וגם בכמותי.

אורלי אלמגור-לוטן: אי אפשר להצביע על זה, שיש איזו שהוא תחום אחד, שיש איתו בעיה.

אורלי אלמגור-לוטן: אני רוצה רק להעיר פה, שבשונה משפות אחרות, אין בחינה פסיכומטרית בשפה האמהרית.

אורלי אלמגור-לוטן: אני לא עם הכובע להגיד האם זה משפיע או לא, אבל רק לדוגמא, יש מבחן פסיכומטרי בשפה הספרדית.

אורלי אלמגור-לוטן: נבחנים בו, אני לא זוכרת האם 100 ומשהו או 200 ומשהו תלמידים בשנה.

אורלי אלמגור-לוטן: מספר קטן של תלמידים, יש מבחן מותאם בשבילם.

קריאה: יוצאי אתיופיה לא מדברים אמהרית.

אורלי אלמגור-לוטן: לכן אמרתי, אני לא בכובע להגיד אם זה יעזור או לא יעזור.

אורלי אלמגור-לוטן: אבל אני חושבת שזה כן מעניין לציין את זה שזה לא קיים.

אורלי אלמגור-לוטן: יש מבחן משולב שיש בו תרגום של מילים קשות לכל מיני שפות, לרבות אמהרית.

אורלי אלמגור-לוטן: רק להגיד, שמבחינת הציונים, הציונים של יוצאי אתיופיה ילידי ישראל יותר מתקרבים כבר.

אורלי אלמגור-לוטן: זאת אומרת הפער קטן בינם לבין הציון הממוצע של כלל הנבחנים.

אורלי אלמגור-לוטן: כשמדובר ביוצאי אתיופיה, שאחד מהוריו, יליד הארץ זה כבר כמעט מגיע לאותה רמה.

פלורה קוק-דוידוביץ: התייחסנו גם במסמך לנתונים שאיתם מגיעים סטודנטים יוצאי אתיופיה להשכלה גבוהה, זו בעצם תעודת בגרות.

פלורה קוק-דוידוביץ: ב-2010 כן מצאנו שיעורים, שקרובים לעשרים אחוזים בין אוכלוסיית יוצאי אתיופיה לבין אוכלוסיית התלמידים הכללית.

פלורה קוק-דוידוביץ: גם ציינו, שתעודת בגרות לא מבטיחה קבלה לאוניברסיטה ועל הסטודנטים לעמוד בתנאי קבלה.

פלורה קוק-דוידוביץ: ב-2010 רק כחמישית מתלמידים יוצאי אתיופיה היו זכאים לתעודה שאפשרה להם ללמוד באוניברסיטה.

פלורה קוק-דוידוביץ: זאת לעומת כמחצית מאוכלוסיית התלמידים.

פלורה קוק-דוידוביץ: התייחסת בתחילת דבריך לתנאים של האוניברסיטאות, שמסייעים להשתלבות.

פלורה קוק-דוידוביץ: אז גם כמובן הגורם המרכזי, שמסייע הוא מינהל הסטודנטים במשרד לקליטה ועלייה, מסייע במימון שכר הלימוד במשך כל שנות הלימודים בתכניות סיוע אקדמיות.

פלורה קוק-דוידוביץ: גם האוניברסיטאות עצמן והמכללות האקדמיות.

פלורה קוק-דוידוביץ: ראינו שהנושא הזה מצוי על סדר יומן, הן כן משקיעות משאבים.

פלורה קוק-דוידוביץ: אם כן, אנחנו רואים תכניות עתידיות גם לסיוע אקדמי כמו שצינת גם במכללת רופין וגם בקריה האקדמית קריית אונו, שם יש מסלולים ייחודיים לקבלת סטודנטים יוצאי אתיופיה להם יש את הנתונים המתאימים.

פלורה קוק-דוידוביץ: גם יש הקלה בתנאי הקבלה בחלק מהאוניברסיטאות וגם במכללות האקדמיות, למעשה הכיוון הוא, להקל בהתחשבות בציונים הפסיכומטריים, ולאפשר קבלה גם עם ציונים נמוכים יותר.

דני דנון: ראיתי בנתונים על אחוז הנשירה הגבוה יחסית.

פלורה קוק-דוידוביץ: זה דיברנו על מכינות ופחות---

דני דנון: מה קורה שם בנתונים?

פלורה קוק-דוידוביץ: במכינות הקדם אקדמיות הנתון, שקיבלנו זה נשירה של כתשעה אחוזים לומדים.

דני דנון: מה זה לעומת---?

פלורה קוק-דוידוביץ: הנתון הזה לא נמסר לנו.

פלורה קוק-דוידוביץ: האמת שלא נערכנו לנושא הזה.

פלורה קוק-דוידוביץ: לגבי אחוזי הנשירה באוניברסיטאות, אין לנו את הנתון הזה לפנינו.

דני דנון: וכולם מסרו מידע.

דני דנון: מי מסר מידע?

פלורה קוק-דוידוביץ: חסר לנו מידע של אוניברסיטת תל אביב במחקר שלנו מקרב האוניברסיטאות.

פלורה קוק-דוידוביץ: מקרב המכללות ענו כשליש---

דני דנון: שלא העבירו נתונים.

פלורה קוק-דוידוביץ: כן.

פלורה קוק-דוידוביץ: המכללות האקדמיות---

דני דנון: למה הם לא העבירו?

פלורה קוק-דוידוביץ: לא התקבלה סיבה.

קריאה: האם בדקתם את המכללות לחינוך?

פלורה קוק-דוידוביץ: פחות.

פלורה קוק-דוידוביץ: התייחסנו לכלל המערכת להשכלה גבוהה.

פלורה קוק-דוידוביץ: לחינוך אין לנו נתונים במסמך הזה, למרות שבמינהל, אני יודעת שיש נתונים על שיעור יוצאי אתיופיה שלומדים במכללות לחינוך, אני חושבת שהוא יחסית נמוך, פחות מעשרה אחוזים.

פלורה קוק-דוידוביץ: אבל שוב, אין לי את הנתונים לפני.

קריאה: פחות מעשרה אחוזים ממה?

פלורה קוק-דוידוביץ: מכלל הסטודנטים יוצאי אתיופיה בשנת הלימודים תשע"א.

פלורה קוק-דוידוביץ: אבל הנתון הוא כרגע לא לפני.

אורלי אלמגור-לוטן: מילה על חו"ל, ממש בשתי שורות, קודם כל הזכרת קודם את העניין של תקצוב האוניברסיטאות ומוסדות אחרים להשכלה גבוהה, שיקבלו סטודנטים אתיופיים.

אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו בדקנו, אפשר לראות את זה בחלק השני במסמך, תוכניות שקיימות במדינות שונות לעידוד קבוצות שנמצאות בתת ייצוג בהשכלה גבוהה.

אורלי אלמגור-לוטן: אין קבוצה שהיא דומה בדיוק אותו דבר, זה בדרך כלל מתייחס לקבוצות מיעוט שונות ורואים בחלק מהמדינות, או שיש איזושהי הנחייה כללית, כמו בבריטניה שאומרת למוסדות להשכלה גבוהה, אתם צריכים לבנות תכנית לקידום כל מיני אוכלוסיות שנמצאות בתת ייצוג.

אורלי אלמגור-לוטן: תציגו את התכנית הזאת, תציגו נתונים סטטיסטיים על הסטודנטים האלו, ותראו את ההתקדמות שלכם.

דני דנון: יש מקומות שיש גם חובה, שיש מכסות.

אורלי אלמגור-לוטן: המכסות הן בעיקר ברמת האוניברסיטה או לחלופין ברמת תחומי לימוד מסוימים, גם אפשר לראות פה, אם ראינו ברפואה מספר נמוך של סטודנטים אז בקנדה למשל מתייחסים לזה כתחומי, אז ראו שיש מיעוט סטודנטים ילידים במשפטים וברפואה.

אורלי אלמגור-לוטן: יש ממש רשימות באוניברסיטאות השונות של תכניות לעידוד סטודנטים ילידים ללמוד את המקצועות האלו, מדברים גם על תנאי הקבלה של הסטודנטים, כל מיני הקלות או שירותים, לעזור להם במהלך הלימודים.

אורלי אלמגור-לוטן: על מלגות שייעודיות לסטודנטים האלה.

אורלי אלמגור-לוטן: אני חושבת שאם אתה מדבר ברמת המדינה, באוסטרליה, למשל, יש מלגות פדראליות לסטודנטים ילידים.

אורלי אלמגור-לוטן: כלומר המדינה מממנת את הלימודים, לא של כולם, אלא של חלק מהם.

אורלי אלמגור-לוטן: מה שמאוד בלט, יש שם סעיף אחד שממש ראינו אותו חוזר בכמה מדינות, זה העניין של תמיכה במימון של המדינה ושיעורי עזר לסטודנטים.

אורלי אלמגור-לוטן: זה בדרך כלל סטודנטים שהם ילידים או מקבוצות מיעוט.

אורלי אלמגור-לוטן: בין אם על ידי מישהו מהאוכלוסייה שלהם, שאז גם יש כאן סוג של קואוצ'ינג ובין אם על יד סטודנט כללי שהמדינה משלמת זאת.

אורלי אלמגור-לוטן: מספר שיעורים מסוים בשנה, שהמדינה משלמת כדי לעזור להם לצלוח את התואר.

דני דנון: תודה.

פלורה קוק-דוידוביץ: היתה פה שאלה על מכללות להוראה.

פלורה קוק-דוידוביץ: בשנת תשס"ט שיעור הבוגרים היה 6.7% במכללות להוראה.

קריאה: שזה יותר גבוה ממה שקיים באוניברסיטאות?

פלורה קוק-דוידוביץ: לא.

פלורה קוק-דוידוביץ: בפילוח הזה, באוניברסיטאות זה 42% מקרב כלל הבוגרים לתואר ראשון.

פלורה קוק-דוידוביץ: 51% במכללות, וכשבעה אחוזים במכללות להוראה.

דני דנון: אני רוצה לבקש מעופר אופן, ראש מנהלת הסטודנטים, להתייחס לדברים שהוצגו פה ולשאול האם לדעתך הבעיה היא בתנאי הקבלה?

דני דנון: במימון?

דני דנון: או בליווי?

דני דנון: אם אני צריך למקד היום, איפה לשים את האצבע?

דני דנון: אם תוכל להתייחס לזה בבקשה.

עופר אופן: אני פשוט חושב שהבעיה היא לא כל כך גדולה.

עופר אופן: אני חושב שהנתונים בהחלט מראים תמונת מצב לחלוטין מעודדת.

עופר אופן: בטח בהשוואה למה שהיה לפני כמה שנים.

עופר אופן: בטח אם אנחנו מסתכלים על מגמה, מספר הסטודנטים הולך וגדל.

עופר אופן: מספר המסיימים הולך וגדל.

עופר אופן: אני חושב שהנתונים פה טיפה חסרים.

עופר אופן: למשל, שאלת על הטכניון, קצת נתונים על תואר ראשון.

עופר אופן: להערכתי יש שם קרוב לעשרים סטודנטים שלומדים לתואר ראשון.

עופר אופן: כך שתמונת המצב---

דני דנון: מה קורה בתל אביב, שלא נמצאים פה?

עופר אופן: אני תיכף אגיע גם לתל אביב וגם לאוניברסיטה העברית, שם באמת תנאי הקבלה טיפה יותר קשים.

עופר אופן: אבל יש תכניות חדשות שפיתחו גם במהלך שנה שעברה וגם לקראת שנת הלימודים הבאה, שהולכות לתקן את המצב הזה.

עופר אופן: אני יכול גם לתת איזשהו תמונת מצב, למשל על הסטודנטים לרפואה, יש כרגע רק ארבעה שלומדים רפואה.

עופר אופן: אני לא יודע כמה אנשים יודעים, אבל יש מעט מאוד סטודנטים לרפואה בכלל בארץ.

עופר אופן: כך ששיעור הסטודנטים לרפואה מכלל יוצאי אתיופיה הוא טיפה יותר נמוך משיעור הסטודנטים מכלל האוכלוסייה.

עופר אופן: הוא אמנם עדיין לא זהה, אבל אני חושב שזה נתון מאוד מאוד יפה.

עופר אופן: אני רוצה גם להגיד מילה על נתוני הנשירה.

עופר אופן: נתון מוחלט שבדקנו בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אך לפני מספר ימים לגבי סטודנטים יוצאי אתיופיה.

עופר אופן: במהלך שמונה או תשע השנים האחרונות למעלה משבעים אחוז מהם סיימו את הלימודים וזכאים לתואר, בהשוואה לאוכלוסייה הכללית בארץ, זה בהחלט יפה מאוד, זה משתווה.

עופר אופן: אני לא זוכר בדיוק את הנתונים לגבי כלל האוכלוסייה, אבל לדעתי זה דומה מאד לכלל האוכלוסייה שלומדים לתואר ראשון, כך שהנתונים מאוד מאוד מעודדים.

עופר אופן: יש באמת מוסדות שבהם תנאי הקבלה הם טיפה שונים, מתייחסים לפרמטרים שונים מלבד ציון פסיכומטרי ותעודת בגרות, בעיקר במכללות, שבהם באמת הקבלה היא על סמך פרמטרים שהם בחנו לעצמם והחליטו לקבל אותם.

עופר אופן: ואנחנו רואים שיש הצלחה לא מבוטלת של הסטודנטים האלו בלימודים.

עופר אופן: אני יכול להגיד גם שלגבי שנה הבאה, אני יודע שגם באוניברסיטת בר אילן גם באוניברסיטת העברית וגם באוניברסיטת תל אביב מתפתחות תכניות כאלה, של קבלה על בסיס נתונים שונים מהפסיכומטרי ומהבגרות, נתונים נוספים שנלקחים בחשבון.

דני דנון: זו החלטה רק של המוסד האקדמי?

עופר אופן: ההחלטה היא של המוסד האקדמי.

דני דנון: זה תלוי ברצון הטוב של המוסד, אם הוא רוצה לקבל או לא?

עופר אופן: המחויבות היחידה של המועצה להשכלה גבוהה היא שהסטודנט יהיה בעל תעודת בגרות מלאה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לשמוע את ריבה אביעד, מנהלת האגף לחינוך מבוגרים, לגבי המשרד.

דני דנון: אני יודע שהשר אמר לך, אנחנו מודעים?

דני דנון: אנחנו יכולים לעשות שינויים?

דני דנון: את יכולה להאיר את עינינו לגבי מה נעשה כרגע במשרד?

ריבה אביעד: , אני מוכרחה לציין, אני אחלק את המכתב של הכנסת על המסמך הזה, מעבר לזה שהוא נותן תיאור מצב הוא גם מבחינתנו לפחות כלי עבודה אנחנו יכולים לקחת אותו ואת הדברים, שמופיעים פה ליישם---

דני דנון: בהחלט.

דני דנון: אבל קחו בחשבון, שעוד שנה אנחנו נבקש מסמך נוסף, באחריותכם ובאחריותנו לראות שהוא יהיה שונה.

ריבה אביעד: במכינות הקדם אקדמיות, למדו בשנת תשע"א תשע מאות ושבעים ושמונה תלמידים.

ריבה אביעד: במסמך מופיע תשע מאות תשעים ושבעה, יכול להיות שזה הנתון שנתתי לפלורה.

ריבה אביעד: המכינות הגדולות ביותר הן קודם כל לוינסקי, בה לומדים מאה ארבעים ותשעה יוצאי אתיופיה.

ריבה אביעד: בספיר לומדים מאה שלושים ושניים יוצאי אתיופיה.

ריבה אביעד: אחר כך באריאל, במכינה הקדם אקדמית תשעים וארבעה יוצאי אתיופיה.

ריבה אביעד: באחווה, תשעים ואחד יוצאי אתיופיה.

ריבה אביעד: במכללת אשקלון, שבעים ושניים יוצאי אתיופיה.

ריבה אביעד: זאת אומרת, בגדול, יש מכינות שבהן אין אף אחד אבל ברוב המכינות הקדם אקדמיות הם משולבים.

ריבה אביעד: 186 מהם הם דחויי שירות.

ריבה אביעד: 158 דחויי שירות, מפני שהם לומדים במסגרת תכנית קדמה.

ריבה אביעד: קדמה היא תכנית לקידום מוכנות אישית ליוצאי אתיופיה, ומגיעים למכינה הקדם אקדמית מיד לאחר שהם מסיימים את האולפן הראשוני ולומדים שם במשך כתשעה חדשים, משלימים בגרויות ואז הם מתגייסים לצבא ואחר כך משתתפים בלימודים אקדמיים.

ריבה אביעד: עשרים ושמונה מהם דחויי שירות, חלקם ילידי הארץ, מיעוטם ילידי אתיופיה, כשהם מגיעים למכינה הקדם אקדמית מיד לאחר סיום הלימודים בתיכון ולומדים שם בין שנה לשנה וחצי, אחר כך מתגייסים במסגרת ישיבת הסדר, ומסיימים את הלימודים, לצערי חלק מהם עוזבים את המכינה.

ריבה אביעד: אני רוצה להגיד משהו לגבי התקצוב.

ריבה אביעד: כל יוצא אתיופיה שלומד במכינות הקדם אקדמיות מקבל בנוסף לשכר הלימוד ולדמי לימוד רגילים, לפי כל מיני קריטריונים, כמו שאר הסטודנטים שלומדים במכינות הקדם אקדמיות.

ריבה אביעד: הוא מקבל גם מעטפת מיוחדת ליוצאי אתיופיה, שהמקסימום שלה לשנה הוא 6100 שקל.

ריבה אביעד: המעטפת הזאת מתייחסת למימון מעונות, להכוון מקצועי ואקדמי, להסעות ונסיעות, אז הוא יכול או מעונות או נסיעות.

ריבה אביעד: קורס הכנה לפסיכומטרי, אבחון לקויות למידה, שעורי עזר, ספרי לימוד.

ריבה אביעד: אם במכינה יש מעל לשלושים יוצאי אתיופיה, אז עם כל תלמיד מקבלים גם 600 להעסקה של רכז ליוצאי אתיופיה במכינה הקדם אקדמית.

ריבה אביעד: הסכום המקסימאלי הוא כאמור 6100 שקל של סיוע נוסף.

דני דנון: את הנתונים אנחנו יכולים לקרוא.

דני דנון: אותי מעניין איך קוראים לעוד מכללות ולאוניברסיטאות להפוך, איך נקרא לזה, רוצות יוצאי אתיופיה?

דני דנון: זאת אומרת, שיהיה להם את הרצון הזה להשקיע ולהתאמץ.

דני דנון: אנחנו רואים שמי שמשקיע ומתאמץ מצליח.

דני דנון: השאלה, מה המשרד עושה בתקצובים או בתקנות, שזה יקרה בכל המקומות?

ריבה אביעד: רוב התקציב של המכינות הקדם אקדמיות אינו בא מן המשרד.

ריבה אביעד: הוא בא ממשרד הביטחון ומן הות"ת, וראיתי פה את נועה בינשטיין מהות"ת שנמצאת כאן.

ריבה אביעד: 60 מליון מגיעים ממשרד הביטחון.

ריבה אביעד: בין שלושים לשלושים וחמישה מגיעים מן הות"ת.

ריבה אביעד: המשרד מתוקצב לכל הנושא של המכינות הקדם אקדמיות בפחות משמונה מליון שקל.

ריבה אביעד: אני מחייכת, זה מעלה חיוך על כולם.

ריבה אביעד: השר מינה בתחילת שנה, בסוף שנה שעברה---

דני דנון: מי נציגת הות"ת פה?

דני דנון: שלום, מה שמך?

נועה בינשטיין: נועה בינשטיין.

דני דנון: בואי, תצטרפי רק לשולחן, כי אולי את תוכלי לקדם אותנו בנושא של התמריצים לאוניברסיטאות, שקולטות יותר יוצאי אתיופיה?

דני דנון: אני יודע שיש עבודת מטה.

דני דנון: אני לא יודע איפה זה עומד.

דני דנון: רק משפט סיכום ריבה.

ריבה אביעד: השר מינה בשנה שעברה ועדה לבחינת כל נושאי המכינות.

ריבה אביעד: זה דוח הועדה בראשה עמד ירום אריאב, ואחת המסקנות שלה, והיא מחייבת ואנחנו התחלנו לעבוד על זה עם הות"ת, היא להגדיל את מספר התלמידים יוצאי אתיופיה עד ל-1500 בתוך שש שנים.

ריבה אביעד: אז זאת המשימה שעומדת כרגע בפנינו.

ריבה אביעד: בשבוע הבא מתקיימת ישיבה עם הות"ת ואני מניחה שאנחנו נתבקש להכין גם- - -

דני דנון: נועה בבקשה.

דני דנון: מה תפקידך בות"ת?

נועה בינשטיין: אני מרכזת מאגף התקציב.

דני דנון: אנחנו רוצים לדעת, השר גם אמר לי שיש כוונה לעשות מהלכים יותר אגרסיביים, שהמוסדות להשכלה גבוהה יפעלו בצורה יותר נמרצת לקלוט יוצאי אתיופיה, השאלה היא איפה זה בא לידי ביטוי אצלכם?

דני דנון: אם בכלל.

נועה בינשטיין: אצלנו עידוד יוצאי אתיופיה מתבטא בעיקר במכינות.

נועה בינשטיין: כמו שריבה ציינה, זה מעטפת תמיכה ומי שלומד במכינה הוא עדיין לא סטודנט, הוא תלמיד.

נועה בינשטיין: התמיכה בהם מתבטאת, העיקר זה, שהם ישיגו תוצאות יותר טובות, שיקדמו אותם לקראת עמידה בתנאי הסף ללימודים של המוסדות להשכלה גבוהה.

דני דנון: השאלה שלי, למה שיהיה אינטרס למוסד אקדמי לקלוט יותר יוצאי אתיופיה?

דני דנון: אני מאמין, ואולי נחליט על זה היום, שיהיה סעיף תקציבי, מבחינת התקצוב של הות"ת שאם יש לכם יותר יוצאי אתיופיה יהיה לזה פקטור בתקצוב.

דני דנון: כי אם לא, אז יש לאריאל רצון טוב, ולקרית אונו יש תכנית, וכל אחד עושה את הרצון הטוב שלו.

דני דנון: השאלה איפה האמירה שלכם בנושא בעניין התקצובי?

נועה בינשטיין: בעניין התיקצובי, כיום אין לנו אמירה ספציפית ליוצאי אתיופיה, רק לתמיכה במכינות.

נועה בינשטיין: המועצה להשכלה גבוהה התחייבה במסגרת תכנית החומש הקרובה לתמוך בשתי אוכלוסיות ספציפיות, שזה חרדים וערבים.

נועה בינשטיין: בנוסף לזה הות"ת תומכת, וזה תמיכות שמגיעות בצורה עקיפה גם ליוצאי אתיופיה.

נועה בינשטיין: מפני שהתמיכות שלנו מחולקות על בסיס סוציו אקונומי, ולא על בסיס מוצא.

נועה בינשטיין: זה ברור לי, שיש בזה אמירה מסוימת.

דני אדמסו: את מציעה לי להתחרד?

דני אדמסו: או להיות ערבי?

נועה בינשטיין: לא, לא.

נועה בינשטיין: אז תן לי להסביר את כל המערך שקיים.

נועה בינשטיין: כמובן אפשר לומר עליו הרבה דברים.

דני דנון: אני חושב שלא תוכל להיות גם יוצא אתיופיה וגם חרדי וגם ערבי.

דני אדמסו: הכי מסודר.

נועה בינשטיין: הות"ת תומכת בהרחבת הנגישות לפריפריה, זו תכנית שעובדת בחדרה, בנתניה, בריכוזי יוצאי אתיופיה ברחבי הארץ, זו תכנית שהתקציב הכולל שלה הוא עשרה מליון שקלים.

נועה בינשטיין: בנוסף הות"ת תומכת דרך הקרן לסיוע, שם יש מאה מליון שקלים, בסטודנטים.

נועה בינשטיין: שם אנחנו יודעים, הרבה סטודנטים אתיופים נתמכים.

נועה בינשטיין: אבל שוב, זה לא קרן או תקציב ייעודי ליוצאי אתיופיה, כמו שהרחבת הנגישות בפריפריה היא לא ייעודית לזה.

נועה בינשטיין: אבל אלו תכניות שהכוונה שלהם להגיע לאוכלוסיות שאנחנו רוצים לעודד.

נועה בינשטיין: אני שוב אסייג ואציין, שזה לא דברים שמגיעים למוסדות אלא מגיעים לסטודנטים עצמם.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני לא מסופק מהתשובה כי אני רוצה לראות מהלכים שיוצרים אינטרס אצל המוסדות, שיהיה אצלם יוצאי אתיופיה.

דני דנון: לא שאם יש להם עכשיו, אז אתם מקבלים את הסיוע לסטודנט.

דני דנון: אני רוצה תמרוץ, שכמו שהם יודעים, שאם יש להם סעיף מחקרי, וסעיף של...

דני דנון: לא יודע את הקריטריונים שלכם בעל פה, אבל שבתוך הקריטריונים שקיימים, יהיה גם את הקריטריון הזה.

נועה בינשטיין: אני מתנצלת שלא הייתי בתחילת הדיון, יש תור ענק בכניסה לכאן.

נועה בינשטיין: אבל יש מאלה חלוקה לא פורמאלית ולמיטב ידיעתי מינהל הסטודנטים מטפל ברוב ההטבות שעוברות ישירות למוסדות.

נועה בינשטיין: במובן הזה הוא מעין מתפעל ות"ת קטן לצורך יוצאי אתיופיה ולפעילויות דומות שאנחנו עושים לקידום ערבים וחרדים.

נועה בינשטיין: גם היקף הכספים, אם תשווה אותם, הוא מכובד מאוד.

נועה בינשטיין: אז זאת אחת מהסיבות שאנחנו לא נכנסים לשם, מפני שיש גוף ממשלתי שכבר מטפל בזה.

דני דנון: ואתם, עופר, נותנים תקצוב למוסדות שקולטים יותר יוצאי אתיופיה?

דני דנון: אני שם בצד את העזרה לסטודנט.

דני דנון: אוקי?

דני דנון: עזרה לסטודנט מבורכת, חשובה, טובה.

דני דנון: אני רוצה ליצור אצל ראשי המוסדות, הנתונים שהוצגו פה מבישים, את האינטרס לשנות את זה.

דני דנון: השאלה היא אם אתם בתקצוב שלכם, יש מרכיב כזה?

עופר אופן: אין מרכיב שככל שתקלוט יותר סטודנטים יוצאי אתיופיה, כך תקבל תקציב יותר גדול.

עופר אופן: אבל יש בהחלט מלבד הסיוע בשכר לימוד, מלבד מרכז הקידום, מלבד התמיכה האישית לסטודנט בשיעורי עזר ודברים כאלה, יש כרגע כבר שנה שלישית, מה שנקרא תכניות מתכנית החומש הממשלתית לקליטת יוצאי אתיופיה, שבו אנחנו פונים למוסדות, ומציעים להם לבנות תכניות ייחודיות לאוכלוסיה האתיופית.

עופר אופן: ושם ככל שיש יותר יוצאי אתיופיה התקצוב הוא הרבה יותר גדול, התמיכה היא הרבה יותר גדולה.

עופר אופן: הכיוון מאוד מאוד גדול בתכניות השונות שקיימות בכל מוסד.

עופר אופן: כל מוסד לפי הצורך שלו מקבל, ועל פי כמובן---

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לפנות לנציגי אריאל, פרופסור זיניגרד רקטור אריאל, ואחריו פרופסור שחם דיקן הסטודנטים.

דני דנון: לא להגיד דברים טובים על מה שאתם עושים, כבר קיבלתם את המחמאות בנתונים.

דני דנון: לא צריך להרחיב.

דני דנון: אני רוצה שתתמקד בסוגיה שלנו, על האם אתה מקבל מענקים נוספים, תקצוב נוסף?

דני דנון: ומה צריך לעשות בנושא הזה?

מיכאל זיניגרד: שתי מילים אני חייב להגיד, שאנחנו שמחים וגאים בזה שיש לנו מאתיים ושישה סטודנטים יוצאי אתיופיה ויש לנו קרוב למאה שלומדים במכינה.

מיכאל זיניגרד: ויש לנו סטודנטים שלומדים לתואר שלישי.

מיכאל זיניגרד: בתכנית MBA יש לנו בוגרת אחת, וזו תכנית חדשה.

מיכאל זיניגרד: יש שני סטודנטים שלומדים לתואר שני.

מיכאל זיניגרד: גם בעבודה סוציאלית יש סטודנטים שלומדים לקראת תואר שני, ולפי איכות הסטודנטים האלה, חלק מהם גם ימשיכו ואני בטוח שילמדו גם לקראת תואר שלישי.

מיכאל זיניגרד: אם אנחנו משווים בין בוגר ובין המועמד, והאוניברסיטאות כאן מקפידות על זה שסף הקבלה צריך להיות אחיד, ומבחינה אקדמית זה קדוש ויפה, שזה צריך להיות ככה.

מיכאל זיניגרד: אבל צריך לעשות מאמץ ולעזור לאנשים עם תנאי קבלה נמוכים יותר.

מיכאל זיניגרד: אנחנו עושים את זה.

מיכאל זיניגרד: פרופסור שחם ישלים ויגיד על זה.

מיכאל זיניגרד: אני לא ראיתי איזושהי תמיכה מיוחדת, ששאלת לגבי מספר הסטודנטים, אני לא רואה שמשהו כאן מכוון לעזרה.

מיכאל זיניגרד: חוץ מזה, שנותנים, כל הכבוד ותודה למינהל הסטודנטים שנותנים תמיכה לסטודנטים אישית אבל לא כל כך מכבדים את הדברים האלה, אני חושב שכאן יש בעיה גם ציונית וגם בעיה חברתית מאוד קשה.

מיכאל זיניגרד: בגלל שהעלייה מאתיופיה זה סיפור אחד מהמרתקים, בתולדות מדינת ישראל.

מיכאל זיניגרד: וטוב ויפה להגיד, שהנה, יופי, מה עשינו, ואיך עשינו---

דני דנון: יש לי שאלה, איזה תקציבים יש לכם שזה פר סטודנט, נגיד לעולים.

דני דנון: יש דברים אחרים שאתה יכול להקביל, שהמוסד מקבל תקצוב---

מיכאל זיניגרד: הפרופסור שחם יתייחס לזה.

מיכאל זיניגרד: אני רק יכול להגיד שאנחנו , כמו גם בדברים אחרים, אנחנו מחפשים תקציבים פנימיים.

מיכאל זיניגרד: ידוע לכולם, אם יש עוד מוסד שהוא מממן מבפנים את הרכז שיש לנו, רכז מצוין, והוא יושב לצדי -נודגיה אבבה ואנחנו מממנים אותו.

מיכאל זיניגרד: כידוע לכם, משרד הקליטה מממן רק את המדריכים ואנחנו עושים את זה.

מיכאל זיניגרד: שמואל יפרט לגבי התקציב הפנימי.

מיכאל זיניגרד: איני יודע אם אתם מכירים את הספר של החבר סגל שלנו דוקטור אמנון אוחנה, שהוא נקרא כ"דת יציאת אתיופיה" זה דבר כל כך מרתק.

מיכאל זיניגרד: לא יודע אם ראיתם אותו וזה דברים שאנחנו עושים מבפנים.

מיכאל זיניגרד: אז בודאי שתקציב זה דבר חשוב.

מיכאל זיניגרד: בגלל שאיך לגרום לכך או לעזור לאוניברסיטאות ולמוסדות להשכלה גבוהה אחרים.

מיכאל זיניגרד: זו בעיה משותפת, וצריך לטפל בה, אבל תמיד יש את הסיפור של כסף והתקציבים.

מיכאל זיניגרד: ואני רוצה להגיד שגם משרד הקליטה, לא יודע אם שמתם לב למילה הזו "קליטה" זה אבסורד, באנגלית ובכימיה פיזיקאלית יש מושג כזה absorption ויש adsorption adsorption זה ספיחה, זה משהו שנשאר על פני השטח, ולא נכנס פנימה.

מיכאל זיניגרד: אז אני קורא לכולנו, שזה יהיה באמת קליטה ולא ספיחה, בגלל שהם נשארים בשכבה העליונה ולא נכנסים פנימה.

דני דנון: בקשה דיקן הסטודנטים.

שמואל שחם: יש מספר אספקטים לנושא של הצלחה של סטודנטים, שכבר התקבלו ללמוד.

שמואל שחם: לגבי המועצה להשכלה גבוהה, היא מאפשרת קבלה חריגה של עשרה אחוז סטודנטים, כך שאפשר לעשות אפליה מתקנת, גם אם הפסיכומטרי נמוך יותר, אפשר לקבל אותם.

שמואל שחם: השאלה היא מה ההצלחה שלהם בהמשך הלימודים, אנחנו רואים הבדל מאוד בולט, בין אלה שמתקבלים למדעי החברה והרוח, לאלה שמתקבלים ללימודי הנדסה.

שמואל שחם: בפרט, אני חושב, שחלק מהמהלך צריך להיות גם מחשבה, לא רק איך לתקן את האפליה ואת מבנה הבחינה הפסיכומטרית, אלא איך להכין את הסטודנטים, חוץ מהמכינה האקדמית.

שמואל שחם: לגבש, אולי, באופן יותר אינטנסיבי על נושא החינוך התיכוני כדי להכשיר את בוגרי התיכון.

שמואל שחם: זה חלק מהמשימה שעומדת לפנינו,לדעתי, כדי שיצליחו.

שמואל שחם: מדי פעם אני פונה אישית לאלה שעומדים בראש תכניות בהם תנאי הקבלה קבועים.

שמואל שחם: מבקש מהם שיקלטו יוצאי העדה ללימודים, מקבלים אותם, ואחרי זה התוצאה היא כישלון.

שמואל שחם: כי הם לא עומדים בתכניות הקשות.

שמואל שחם: זאת אומרת שלומר למוסד לקבל סטודנט עם סיפי קבלה נמוכים יותר, לפעמים עלול לפגוע בסטודנט.

שמואל שחם: עם כל המאמצים ויש השקעות גדולות מאוד שלנו ואולי לכן יש לנו אחוז גבוה של סטודנטים.

שמואל שחם: אבל בתכניות הייחודיות, שאנחנו מנסים לאפשר, למשל פיזיותרפיה, הפרעות בתקשורת, תכניות שהקבלה אליהם היא מאוד בעייתית, אנחנו בסופו של דבר, נכשלנו בניסיונות שלנו לאפשר קבלה חריגה.

שמואל שחם: אז גם בנושא הזה צריך לחשוב.

שמואל שחם: לגבי תמיכה, קיימת תכנית עתידים לתעשייה, שבה הצלחנו להכניס מספר בוגרים לתעשיות היי טק.

שמואל שחם: כאס.

שמואל שחם: פי.

שמואל שחם: ג'י.

שמואל שחם: חברות אחרות קיבלו בוגרים שלנו.

שמואל שחם: היום המסלול הזה נחסם לגמרי.

שמואל שחם: אני חושב שצריך לבדוק למה החליטו במסגרת עתידים לחסום את הקבלה של בוגרי מכללות בפרט.

שמואל שחם: העלו את הסיפים, גם כאן של הפסיכומטרי מעל 600, כך שכיום אין לנו אף סטודנט אחד במסגרת עתידים, וחבל.

שמואל שחם: כי זאת היתה מסגרת מצוינת, והבוגרים הצליחו להשתלב מאוד יפה בתעשייה, שגם זה פרויקט לא פשוט, וצריך לחשוב על זה.

דני דנון: כמה יוצאי אתיופיה הצליחו ---

שמואל שחם: על זה אני מדבר, יוצאי אתיופיה.

שמואל שחם: תכנית נוספת שאנחנו מנסים להרים בעזרת המינהל נקראת תכנית חלוץ.

שמואל שחם: תכנית חלוץ מיעודת לגילאים שעד היום לא מומנו.

שמואל שחם: מגיל עשרים ושמונה ומעלה אין מימון ללימודים אקדמיים.

שמואל שחם: ופתחנו תכנית חדשה שנקראת תכנית חלוץ, שמאפשרת לימודים מעל גיל עשרים ושמונה.

שמואל שחם: אנחנו מאוד מתקשים לגייס סטודנטים לתכנית הזו.

שמואל שחם: אני חושב, שצריך לעשות פה מאמץ מקרב העדה להסביר את החשיבות ואת ההזדמנות החד פעמית הזאת, כדי לאפשר גם לכאלה, שבגילאים יותר גבוהים להשתלב באקדמיה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: הגיעה נציגות מאוניברסיטת תל אביב, אליה מהרט.

דני דנון: את מוזמנת להצטרף.

דני דנון: קודם כל, לא קיבלנו נתונים ממרכז המידע והמחקר של הכנסת לגבי מספרים.

דני דנון: יש לך מספרים שאת יכולה להציג בפנינו?

אליה מהרט: אציג את עצמי.

אליה מהרט: קוראים לי אליה ואני רכזת אחראית על ענייני יוצאי אתיופיה.

אליה מהרט: יש לנו כמה תכניות: אחת, זה מתחיל בשלב המכינה ובליווי עמותת "אחד לאחד" שגם היא נמצאת פה.

אליה מהרט: לנו, בעצם מגיעים עשרים סטודנטים מיוצאי אתיופיה, בלי קשר למועמדים שרוצים להתקבל, ולא להשתייך לפעילות הליווי של העמותה.

אליה מהרט: העמותה הזו, מלווה אותנו ברמה כלכלית, אקדמית כל הסיוע, שהם צריכים, יש להם רכז בנפרד.

אליה מהרט: זה בשלב המכינה.

אליה מהרט: בשלב האוניברסיטה, יש לנו שתי תכניות קיימות.

אליה מהרט: אחת, תכנית "אדמס" שהיא מיועדת לאנשים, מעבר להעדפה המתקנת של העשרה אחוזים, שמתקבלים לאוניברסיטה בהעדפה המתקנת.

אליה מהרט: מדובר על קבוצה שיש להם ספק קבלה.

דני דנון: אני רוצה לדעת נתונים, אם יש לך.

אליה מהרט: אוקי, היום לומדים באוניברסיטת תל אביב 74 סטודנטים לתואר ראשון, ו33 בתואר שני.

אליה מהרט: החל משנה הבאה, אנחנו פותחים תכנית חדשה, שנקראת תכנית "שקד" בשיתוף עם "קרן רוטשילד-קיסריה" שבעצם מתקבלים מועמדים על בסיס תעודת בגרות מצטיינת בלבד.

אליה מהרט: זאת אומרת, מועמדים, שציון הבגרות שלהם הוא מעל 95.

אליה מהרט: בכל שנה יתקבלו עשרים חבר'ה למשך שלוש שנים.

אליה מהרט: כרגע, בלי קשר לקבלה של מועמדים בתכנית "אדמס" מתקבלים בערך כל שנה בסביבות השלושים או ארבעים.

אליה מהרט: זאת אומרת שהחל משנה הבאה יהיו שלושים סטודנטים בשנה הראשונה.

אליה מהרט: חשוב לי לציין, שרוב הסטודנטים יוצאי אתיופיה, משולבים במקצועות ההנדסה, הבריאות, מדעי החברה , פרה-רפואי .

אליה מהרט: גם הסטודנטים בתואר שני מלווים על ידינו.

אליה מהרט: אנחנו מקבלים אותם בצורה חריגה לאוניברסיטה.

אליה מהרט: זה פחות או יותר המצב.

דני דנון: תודה.

דני דנון: יפת אלמו יו"ר נציגות הארגונים.

דני דנון: בקשה.

יפת אלמו: תודה רבה.

יפת אלמו: ראשית כל אני רוצה להודות ליו"ר של ועדת העלייה והקליטה, על השאלות הענייניות, וגם הדרישה שלך מהמוסדות, אני חושב, שאתה עושה עבודה נפלאה, ועל כך אני מודה לך.

יפת אלמו: שנית, אני רוצה לספר לכם על דוגמה אישית.

יפת אלמו: כשעליתי לארץ התקבלתי לאוניברסיטה לרפואה עם מוטיבציה ענקית, אני מגיע כעולה חדש ונתנו לי את המבחן של הפסיכומטרי.

יפת אלמו: אמרו לי הערכה של 450 קיבלת, אתה לא תתקבל.

יפת אלמו: ככה סגרו את העתיד, עד עכשיו לא יורד הכאב הזה.

יפת אלמו: לכן, אני קורא לאוניברסיטאות- פתחו שעריכם לאנשים הראויים להשתתף.

יפת אלמו: המבחן הפסיכומטרי איננו מבחן נכון.

יפת אלמו: היום יש לי תואר שני במדעי היהדות ובחינוך, אז אמרו לי: אתה לא תצליח, אתה לא תגיע לכלום.

יפת אלמו: אמרה מי שיעצה לי, היום לא הייתי עושה זאת.

יפת אלמו: עובדה, זה לא נכון.

יפת אלמו: ולכן, בקשה, פיתחו שעריכם.

יפת אלמו: המבחן הפסיכומטרי הוא מבחן הכשלה, כך אני קורא לזה, זה מבחן הכשלה לאנשים שלא יהיו שותפים למהלך התפתחות שלהם.

יפת אלמו: העובדה שהיום, למה יש אוניברסיטה ישראלית?

יפת אלמו: אם לכולם היתה היכולת להשתתף באוניברסיטאות, היו משיגים הישגים נאים.

יפת אלמו: ולכן הדברים היו יכולים להיות שונים.

יפת אלמו: אני רוצה לפנות למכללות שהם באמת, בתנאים מסוימים מקבלים אותם ובעיקר קרית אונו.

יפת אלמו: אני רוצה להודות באמת מכל הלב.

יפת אלמו: למה אני מודה לקרית אונו?

יפת אלמו: לא רק שהם מקבלים ומכינים אותם וגורמים להם לסיים, אלא מלמדים אותם גם למצוא עבודה.

יפת אלמו: אחד הדברים שמכשיל היום בקרב העדה, אלה שסיימו, אפילו שיש להם תואר שני, עובדים בשמירה.

יפת אלמו: אין להם עבודה אחרת.

יפת אלמו: ולכן, הצעירים אומרים תואר שני ואין עבודה.

יפת אלמו: למה לי להשקיע ?! דבר נוסף, למה אלה שהתחילו ללמוד במכינה עוזבים את המקום?

יפת אלמו: משום שיש בעיה.

יפת אלמו: מינהל לסטודנטים מסייע במילגה בסכום של 600 שקל .

יפת אלמו: לפני חמש עשרה שנה ,בתקופה שאני למדתי, קבלתי סיוע בכום זה ועד היום הסכום לא השתנה.

יפת אלמו: שנית, למשרד הקליטה, יש תהליך מימון של 300 אחוז.

יפת אלמו: נניח סטודנט , שנה אחת למד מתוך 300 אחוז מאה אחוז הוא ניצל, ועכשיו, יש לו בעיה.

יפת אלמו: אם הוא יוצא, למה לא לתת לו לחזור ללמוד לסיים?

יפת אלמו: אומרים לו, אתה יצאת אתה לא תתקבל.

יפת אלמו: ואז מעיפים אותו.

יפת אלמו: לא שואלים למה הוא יצא?

יפת אלמו: אנחנו יודעים, יש להם ועדה.

יפת אלמו: הועדה היא לא בודקת באמת.

יפת אלמו: סטודנט מתחיל ללמוד, ואז יש בעיה של שכר לימוד, אתם יודעים שזה שמיים וארץ, אני חושב, שזו העזרה כולם יכולים לומר ---

דני דנון: משפט לסיום.

יפת אלמו: אני קורא למינהל הסטודנטים לתקן את העיוות שישנו.

יפת אלמו: לתקן ולעשות.

יפת אלמו: שנית, לקדם את נושא החינוך שהנו הבסיס לכל.

יפת אלמו: ולבסוף אני רוצה להודות לזאב שמנהל את התכנית של קרית אונוהמצליחה בזכותו, כל הכבוד.

דני דנון: אני אודה לך גם בזה שסיימת עם זאב, כי זאב הוא הדובר הבא.

דני דנון: עו"ד זאב קאסו מקרית אונו.

דני דנון: אני חייב לומר שהיית מבין החלוצים שהתעסקו בנושא של שילוב יוצאי אתיופיה.

דני דנון: אני רוצה לתת לך את זכות הדיבור.

דני דנון: בבקשה זאב.

זאב קאסו: תודה רבה.

זאב קאסו: לפני שתים עשרה שנה באתי לקריה האקדמית אונו ללמוד כסטודנט יחיד, ראיתי שבאמת ---

דני דנון: היית הראשון?

זאב קאסו: בין הראשונים.

זאב קאסו: באתי ללמוד וראיתי שאין אף אחד שם.

זאב קאסו: באתי ליו"ר הקריה האקדמית הרטמן, אמרתי לו, שמע יש פה פוטנציאל.

זאב קאסו: חבל הצעירים שלנו מסתובבים בחוץ.

זאב קאסו: פסיכומטרי הוא המחסום העיקרי לאוניברסיטאות, שיכלו להיות עורכי דין או רואי חשבון.

זאב קאסו: אמר לי, בוא נצא.

זאב קאסו: יצאנו.

זאב קאסו: תוך חצי שנה גייסנו צעירים וצעירות, מוכשרים ומוכשרות.

זאב קאסו: ביניהם חבר הכנסת מולא, סגן אלוף ציון שימקור ועוד רבים אחרים, שהם יועצים משפטיים בכל מיני מוסדות, חברות, גימנסיות, בנקים.

זאב קאסו: למעלה ממאה עשרים בוגרים, נכון לעכשיו, נרשמו לתכנית.

זאב קאסו: אני לא מקבל את הטענה שכשהולכים לפקולטות יוקרתיות או לפקולטות קשות החבר'ה לא מצליחים.

זאב קאסו: זה לא נכון.

זאב קאסו: אני יכול להגיד לכם מניסיון שלי.

זאב קאסו: אני כבר שתים שנה בתכנית, אין דבר כזה.

זאב קאסו: אם נותנים את הסיוע המתאים, שיעורי תגבור ועזרה כלכלית, כמו שאמר חברי הרב יפה, מעונות, אין שום סיבה שהוא לא יצליח.

זאב קאסו: אני לא מסכים, אדוני היו"ר, שזה כישלון להכניס אותם לתכניות יוקרתיות.

זאב קאסו: עובדה, חלקנו במחזור הראשון חמישים צעירים וצעירות יוצאי אתיופיה.

זאב קאסו: עשרים וחמישה למינהל עסקים והתמחויות שונות, ראיית חשבון, מימון ושוק ההון, פרסום ושיווק מערכות מידע, עשרים וחמישה למינהל עסקים, אמרתי לכם, ובהתמחויות שונות.

זאב קאסו: עשרים וחמישה למשפטים.

זאב קאסו: כולם סיימו, אדוני היו"ר, בהצלחה.

זאב קאסו: אני יכול להגיד דוגמאות, , חבר הכנסת שלמה מולא הוא אחד מהם.

זאב קאסו: ציון שימקור אחד מהם ועוד.

זאב קאסו: הזכרתי את הרשימה הארוכה שהם עובדים בבנקים וחברות פיננסיות.

זאב קאסו: אדוני היו"ר, הקריה האקדמית לא מקבלת תקציב מהמדינה.

זאב קאסו: היא מוסד פרטי.

זאב קאסו: הקריה מממנת ומסבסדת כל שנה למעלה משני מליון שקל לתכנית יוצאי אתיופיה.

זאב קאסו: יוצאי אתיופיה שמשלמים היום בסיוע של מינהל לסטודנטים שכר לימוד שווה ערך לאוניברסיטה.

זאב קאסו: סטודנט יוצא אתיופיה משלם רק דמי רצינות, במירכאות, כאלפיים שקל בעשרה תשלומים, על מנת שירגיש חלק שותף במוסד האקדמי.

דני דנון: מהו מספרלומדים, בשנה שהסתיימה?

זאב קאסו: בקריה האקדמית לומדים כרגע 140 סטודנטים, ביניהם 40 לתואר שני.

זאב קאסו: קצינים, קצינות, בסדיר, במילואים.

זאב קאסו: בנוסף, אדוני היו"ר, אנחנו נותנים מעטפת נוספת.

זאב קאסו: זה לא מספיק.

זאב קאסו: כולנו, כל המוסדות שנמצאים פה, אחרי שלוש שנים-ארבע שנים, ואם זה תואר שני עוד שנתיים, כולם יכולים להעניק תואר.

זאב קאסו: אין שום סיבה שסטודנט שלמד במוסד שלוש שנים לתואר ראשון, ארבע שנים או חמש שנים לתואר שני לא יקבל תואר.

זאב קאסו: המבחן האמיתי שלנו הוא ההשמה.

זאב קאסו: מה עשינו בזה שאנחנו הענקנו תואר לארבעים סטודנטים?

זאב קאסו: זה לא מספיק, צריך גם לדאוג להם להשמה.

זאב קאסו: אני מתחבר, שוב, למה שאמר הרב יפת.

זאב קאסו: אם אנחנו לא ניתן לאותם בוגרים תואר ראשון ותואר שני תעסוקה במקצועות ---

דני דנון: מה האחוזים?

דני דנון: יש לכם מעקב אחרי---

זאב קאסו: 97% בוגרי יוצאי אתיופיה, כולם מיושמים במקצועות, שהם התמחו בהם.

זאב קאסו: כעורכי דין, כרואי חשבון, כבוגרי פיננסיות.

זאב קאסו: אם אני חוזר לאותו נקודה, שאמר הרב יפת---

דני דנון: אפשר לחזור על המשפט הזה של 97?

זאב קאסו: 97% מבוגרי התכנית, כולם מיושמים בתעסוקה הולמת.

זאב קאסו: ותעסוקה הולמת זאת אומרת, במקצועות שהם התמחו בהם, במקצועות שהם למדו.

דני דנון: עכשיו את ם עובדים על זה?

זאב קאסו: בודאי.

זאב קאסו: אנחנו עוקבים אחד על אחד.

זאב קאסו: אם עורכי דין אז עורך דין אם הוא רואה חשבון אז רואה חשבון וכן על זה הדרך.

זאב קאסו: מאוד חשוב לא רק לשלוח אותם ללמוד תואר.

זאב קאסו: זה לא מספיק.

זאב קאסו: צריך לדאוג גם לעתיד ע"י הקמת מנגנון שנקרא השמה.

זאב קאסו: דאגנו שכל מרצה בקריה האקדמית אונו ייקח על עצמו לדאוג לסטודנט מהיום הראשון שנכנס למוסד להשכלה הגבוהה עד היום אחרון בו מסיים.

זאב קאסו: , ללוות אותו במשך שלוש שנים, וגם לדאוג לו אחרי זה להשמה.

זאב קאסו: , החל מהתמחות,

זאב קאסו: אם מדובר במשפטים, עד למציאת תעסוקה.

זאב קאסו: ואני רוצה לסיים במה שאמר הרב יפת, זה מאוד חשוב.

זאב קאסו: אחוז הסטודנטים יוצאי אתיופיה ירד בשנים האחרונות, כי הדוגמה שלנו היא דוגמא לא טובה.

זאב קאסו: הדוגמה האישית, שמביאים האקדמיים אינה טובה.

זאב קאסו: אחרי תואר ראשון ושני ופקולטה כל כך יוקרתית, ואתה עובד בשמירה?

זאב קאסו: ! זו דוגמה אישית?

זאב קאסו: ! לכן, למה לי ללמוד?

זאב קאסו: אדוני היו"ר בכל מקום לגיוס סטודנטים אליו אני מגיע אומר הסטודנט: עזוב , בחייאת, תעזוב אותנו.

זאב קאסו: תן לי להיות בשמירה, לעשות את הכסף.

זאב קאסו: ארבע שנים אני אחכה לך עם קרן השתלמות, 60,000 אלף שקל, אני רוצה לראות אותך, אתה עכשיו מסיים תואר ראשון, אם לא תחזור לשמירה?

זאב קאסו: זה מה שהם אומרים.

זאב קאסו: תודה רבה אוני היו"ר,

זאב קאסו: שנתת במה לדיון באמת חשוב ותודה רבה לכולם.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני אבקש מהדוברים האחרים לקצר בדברם, אנחנו צריכים להתקדם לקראת סיום.

דני דנון: ד"ר אברהם נגוסה, בקשה.

אברהם נגוסה: תודה אדוני היו"ר, אני מברך את היו"ר.

אברהם נגוסה: כל הזמן עולים נושאים מרכזיים, באמת בוערים ומובאים לדיון וזה מאוד חשוב לנו.

אברהם נגוסה: , כמי שעבר את המסלול והשתלם באקדמיה, אני מכיר בדיוק מה הולך שם ואת הבעיות, יש לנו שלושה מחסומים.

אברהם נגוסה: מחסום אחד, שכולכם הזכרתם, זה הפסיכומטרי.

אברהם נגוסה: המבחן הפסיכומטרי לא מתאים כל כך, בעיקר מבחינת התרבות.

אברהם נגוסה: הפסיכומטרי נבנה באוריינטציה מערבית, ולכן זה מחסום בשבילנו.

אברהם נגוסה: שתיים, המחסום השני זה המחסום הכלכלי.

אברהם נגוסה: מה שמינהל לסטודנט נותן לא מספיק.

אברהם נגוסה: ולכן הסטודנטים שיש להם מוטיבציה ויכולת ללמוד, בגלל הפחד, והקושי הכלכלי אינם יכולים להצטרף.

אברהם נגוסה: אז יש מציאות שחיילים שהיו בקרבי ביחד נפגשים בשערי האוניברסיטה.

אברהם נגוסה: האתיופי כשומר והאחר כסטודנט למשפטים או רפואה.

אברהם נגוסה: אז זו המציאות שאנחנו רואים בגלל המחסום הכלכלי.

אברהם נגוסה: המחסום השלישי, הוא המחסום שאין מודל לחיקוי בקהילה.

אברהם נגוסה: האח הקטן אומר אתה למדת, עשית השקעת ארבע שנים ויותר ואתה שומר בקפיטריה.

אברהם נגוסה: את זה אני יכול להשיג גם בלי ללמוד.

אברהם נגוסה: אם אנחנו לא נתמודד ולא נמצא פתרון, אדוני היו"ר, ברמה מדינית, למנוע את שלושת המחסומים האלו אז כמה שנדבר, כמה שנדון, בשטח זה לא ישתנה.

אברהם נגוסה: ולכן, צריך לראות ברמה מאד מאוד גבוהה, משר האוצר, שר החינוך, ראש הממשלה ואנשי מפתח בעניין, יו"ר ועדת העלייה והקליטה קביעת מדיניות והתמודדות עם שלושת המחסומים.

אברהם נגוסה: מה שמינהל לסטודנט נותן, אני יודע ועברתי בעצמי.

אברהם נגוסה: רבותי, זה לא פיתרון 600 שקל לחודש.

אברהם נגוסה: זה לא פיתרון.

אברהם נגוסה: ולכן, גם אם תקרא לו תוכנית חומש, זה לא פיתרון, אני מכיר גם בתל אביב את המלגות, כל מיני סיוע, זה גם לא פיתרון.

אליה מהרט: אני רוצה להתייחס, אני כן מסכימה לגבי שלושה חסמים.

אליה מהרט: אני רואה אותם במקומות אחרים: אחד, זה תעודת בגרות.

אליה מהרט: מה שזאב ציין פה לגבי מכללות, רוב המכללות הם לימודים, שקשורים במדעי החברה.

אליה מהרט: צריך להבין את זה.

אליה מהרט: ובאוניברסיטאות הלימודים מתמקדים בהנדסות, במקצועות של פרה- רפואיות, המקצועות הפרקטיים.

אליה מהרט: היום אנשים רוצים להיות מהנדסים, אנשים רוצים להיות רופאים.

זאב קאסו: בקריה האקדמית זה מינהל עסקים, ראיית חשבון ומשפטים.

אליה מהרט: אוקי.

אליה מהרט: בן אדם נדרש והיה והגיע למקומות האלו, הוא צריך תעודת בגרות מסוימת.

אליה מהרט: חמש יחידות פיזיקה, חמש יחידות ביולוגיה.

אליה מהרט: לילדים מתוך הקהילה שלנו אין את זה.

דני דנון: לא, לא, אני לא מסכים --

אברהם נגוסה: אני לא מדבר על בחירה חופשית של כל אדם במקצוע בו הוא רוצה להתקדם, אני לא נכנס לזה.

אליה מהרט: החסם הראשוני, עוד לפני הפסיכומטרי, היא תעודת הבגרות.

אליה מהרט: 20% מקבלים תעודת בגרות, שמתאימה לאוניברסיטה.

אליה מהרט: אז איפה כל השמונים אחוז?

אליה מהרט: עוד לפני שהם ניגשים לפסיכומטרי, רוב המוסדות פה עושים תכניות מצוינות ליוצאי אתיופיה, מלווים אותם, ונותנים הדרכה---

דני דנון: תודה.

אברהם נגוסה: אני מסכים איתך, אני כל הזמן אומר, גם כדי שיהיה לנו יותר שישתלמו באקדמיה, צריך להתחיל מגן ילדים, מיסודי, מתיכון, מהבגרות.

אברהם נגוסה: אין ויכוח, אנחנו כל הזמן אומרים את זה.

אברהם נגוסה: אבל גם מי שהגיע, אותם עשרים אחוז שהצליחו, גם הם לא משתלבים.

אברהם נגוסה: זה בגלל המחסומים האלו.

דני דנון: תודה רבה .

דני דנון: אני רוצה לבקש מיעל ארן, מהאוניברסיטה הפתוחה.

יעל ארן: אני רוצה לציין כמה נקודות.

יעל ארן: ראשית לנו אין תנאי קבלה, לא פסיכומטרי ולא בגרות.

יעל ארן: אנחנו מוסד אוניברסיטאי עם ארבעים אלף סטודנטים, ואין לנו תנאי קבלה.

יעל ארן: אצלינו לא צריך בגרות ולא צריך פסיכומטרי.

יעל ארן: אנחנו לא יכולים להצביע על מספר סטודנטים אתיופיים שיש לנו משום שאנחנו לא עושים בחינות לסטודנטים יוצאי אתיופיה.

יעל ארן: בדרך כלל, אפשר להגיד מספרים יותר מדויקים כאשר יש מכינות מסודרות.

יעל ארן: אבל אני בכל זאת, כבר כמה שנים כמנהלת פרויקט של יוצאי אתיופיה ירושלים, שממנו אפשר ללמוד הרבה מאוד דברים.

יעל ארן: גם במצב שאין תנאי קבלה ונכנסים סטודנטים ללא צורך בתנאי קבלה, יש לסטודנט האתיופי קשיים לימודיים, שקשורים לקשיי שפה וגם קשיים תרבותיים וחברתיים.

יעל ארן: אנחנו באוניברסיטה הפתוחה, מממנים את הסטודנטים האלה מתחילת התואר ועד סופו ולא מקבלים על זה שום תקציב מאף גורם.

יעל ארן: לא מהות"ת ולא משום גורם.

יעל ארן: האוניברסיטה הפתוחה מממנת קבוצה ייחודית של סטודנטים אתיופיים, אני יכולה להגיד לכם שאחוז הנשירה יחסית גבוהים.

עופר אופן: סליחה, אני לציין שסטודנטים מהאוניברסיטה הפתוחה מקבלים מימון מלא של שכר הלימוד.

יעל ארן: לא, אנחנו נותנים להם מלגות.

יעל ארן: הסטודנטים שבפרויקט שלנו מקבלים מלגה מהאוניברסיטה הפתוחה מתחילת התואר ועד סופה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: בנצי פרצלן מהאוניברסיטה העברית, אתם מופיעים פה בתור ציון לגנאי כאוניברסיטה שיש בה הכי מעט סטודנטים יוצאי אתיופיה.

דני דנון: למה ומדוע?

בנצי פרצלן: אני רוצה להגיב.

בנצי פרצלן: הבעיה היא לא לקבל את הסטודנטים, הבעיה היא שהם יצליחו בלימודים ויסיימו את הלימודים.

בנצי פרצלן: ויסיימו ברמה כמו כולם ושלא יהיו לנו סטודנטים מסוג א' וסטודנטים מסוג ב' הדבר לא טוב לקהילה האתיופית ולא טוב לחברה.

בנצי פרצלן: לאוניברסיטה שלנו יש כשלושה סוגי סטודנטים.

בנצי פרצלן: יש לנו סטודנטים אתיופים שעומדים בכל תנאי הקבלה ולומדים בלימודים הרגילים.

דני דנון: מעט מאוד.

בנצי פרצלן: נכון.

בנצי פרצלן: יש סטודנטים שקרובים לסף הקבלה ואנחנו מגדירים אותם כראויים לקידום.

בנצי פרצלן: חמישה אחוז מהתלמידים מהאוניברסיטה העברית שאינם עומדים בסף הקבלה, הם בעצם מוגדרים ראויים לקידום, שאצלנו, כל סטודנט אתיופי, אנחנו לא שולחים אותו לאגודה לקידום החינוך, אלא מגדירים אותם כך, וישנה קבוצה, שבעצם על ידי מיונים אחרים, חושבים שהם יכולים להצליח בלימודים, אבל צריך להבטיח להם את המעטפת המתאימה.

בנצי פרצלן: מה קורה באוניברסיטה העברית בשנה הבאה?

בנצי פרצלן: האוניברסיטה העברית מקבלת עשרים סטודנטים שלא עומדים בסף הקבלה בכל תחומי הלימוד.

בנצי פרצלן: אני רק יכול להגיד לכם, שיש לנו שני מועמדים לרפואה, שעכשיו עושים את בחינות המיון.

בנצי פרצלן: למה האוניברסיטה העברית החליטה לעשות את זה ולשתף פעולה בנושא הזה?

בנצי פרצלן: כי הובטחה מעטפת.

בנצי פרצלן: למעטפת הזאת יש מספר שותפים.

בנצי פרצלן: קודם כל מינהל הסטודנטים.

בנצי פרצלן: מינהל הסטודנטים מבטיח להם את שכר הלימוד, מבטיח להם את שכר המעונות ו600 שקל לחודש למחייה.

בנצי פרצלן: אני מסכים פה עם מה שנאמר ש-600 שקל למחייה זה לא מספיק, כי כרטיס חופשי חודשי חופשי עולה חצי.

בנצי פרצלן: כשראיתי את הדבר הזה פניתי לאוניברסיטה ומצאנו מקורות והבטחנו עוד אלף שקל לכל סטודנט למשך עשרה חדשים בשנת הלימודים.

בנצי פרצלן: כדי שבאמת נוכל להדגיש את העניין הזה.

בנצי פרצלן: זה הצעד הכלכלי.

בנצי פרצלן: אחר כך יש את הצד הלימודי.

בנצי פרצלן: נמצא תורם בעזרת פון פוירשטיין המוכן לעזור בנוסף למימון של מינהל הסטודנטים, בליווי ייעוץ חברתי, ביישום חוגים.

בנצי פרצלן: לדוגמה, בחודש הבא הם עוברים סדנאות מיוחדות, הכנה ללימודים.

בנצי פרצלן: כל הדברים האלו עולים כסף שלאוניברסיטה אין מאיפה לממן.

בנצי פרצלן: עלתה פה השאלה, האם ות"ת צריך לתת כספים מיוחדים לאוניברסיטה?

בנצי פרצלן: צריך להבין, שהאוניברסיטה לא רוצה את הכספים לעצמם.

בנצי פרצלן: הכספים האלה צריכים להיות מושקעים בתלמידים האתיופים.

בנצי פרצלן: ואז, אם אנחנו נשקיע בהם בליווי צמוד בלימודים, במעקב בחונכות אישית, בעזרה בלימודים, יש סיכוי סביר מאוד שהם יסיימו את הלימודים.

בנצי פרצלן: כך רואה את זה האוניברסיטה.

בנצי פרצלן: היא, בנוסף למה שהיא מקבלת היום, החליטה לקבל עשרים סטודנטים, כפי שאמרתי, בבר אילן התכנית הזאת גם קיימת ואני חושב שהיא מצליחה.

בנצי פרצלן: במידה וזה יצליח, במידה ויימצאו המשאבים המתאימים, אני מקווה, שהתכנית הזו תתרחב במשך השנים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: חייבים לעשות בדק בית רציני, ולראות---

ישראלה פנטה: שאלה לאדוני.

ישראלה פנטה: התקבלתי לתואר שני אצלכם, תואר שני בפסיכולוגיה קלינית ורציתי לשאול, האם יהיה מדור, גוף, שירכז וילווה אותי, לא כחלק מהתכנית של פוירשטיין והקבוצה של העשרים חבר'ה, אלא כסטודנטית באוניברסיטה?

בנצי פרצלן: דיקן הסטודנטים אצלנו מטפל באוכלוסיות שנצרכות לעניין הזה ,אפשר לפנות אליהם, בין היתר הם מטפלים בסטודנטים האתיופים.

בנצי פרצלן: דבר נוסף שאנחנו השגנו, לתכנית של פוירשטיין יוכלו להצטרף גם סטודנטים שהתקבלו במסגרות אחרות.

בנצי פרצלן: זה היה אחד התנאים של משרד הקליטה וגם שלנו.

דני דנון: אני רק רציתי לומר, שאתם צריכים לעשות בדק בית הרבה יותר רציני אצלכם, באוניברסיטה העברית.

דני דנון: וגם כשאתם מגייסים משאבים, פחות בניין ועוד שלושים או חמישים או מאה סטודנטים יוצאי אתיופיה.

דני דנון: זה גם יביא יותר כבוד, וגם יותר תוצאות לאוניברסיטה העברית.

דני דנון: ולכל אוניברסיטה אחרת, אני אומר את זה בצורה גלויה, אני יודע, שאתם מתגייסים גם לפרויקטים האלה, אתם מגייסים.

דני דנון: שימו את זה בראש סדר העדיפויות ויימצאו גם התורמים שכן ייתנו את המימון לנושאים האלה.

דני דנון: זה רק עניין של סדרי עדיפויות של המוסד האקדמי ושל ההנהגה שלו.

דני דנון: בקצרה, נציג הג'וינט טזתא.

טזתא ערמאי: אני רוצה להמשיך את הקו שלו, התכנית שנפתחת עכשיו בירושלים היא תולדה של תכנית שהתחלנו בבר אילן שנה שעברה.

טזתא ערמאי: התכנית התחילה במחשבה שיש סטודנטים, דבר מדהים, שיש להם ציונים מאוד גבוהים בבגרות אבל הפסיכומטרי שלהם מהווה באמת מחסום, כמו שנאמר כאן, עושים להם את האבחונים של מכון פוירשטיין.

טזתא ערמאי: אגב, אני אשמח שזה יצוין פה.

טזתא ערמאי: כי זה לא מצוין שהתכנית קיימת בבר אילן, האבחונים של מכון פוירשטיין, הם הוכיחו את עצמם בצבא, בקורס סמיר, שהצליחו לשלב יוצאי אתיופיה לתפקידים שהיו חסומים קודם לכן ליוצאי אתיופיה והצליחו לשלב אותם לתפקידים טובים.

טזתא ערמאי: אני חושבת שאותם חבר'ה עכשיו ממשיכים להשתלב.

טזתא ערמאי: ונקודה אחרת שאני חושבת שחשוב לתת עליה את הדעת היא הנקודה שקשורה למכירות.

טזתא ערמאי: יש הרבה יוצאי אתיופיה שמעוניינים ללמוד אבל כשהם מגיעים לאוניברסיטאות ושואלים מה הנתונים שלכם, מעבר לנושא הזה של הפסיכומטרי שהוא מחסום מוכר וברור, אני פוגשת לא מעט סטודנטים, מועמדים לתואר ראשון, חבר'ה שסיימו את המכינה שלהם ותעודת המכינה לא עונה בכלל על הצרכים הבסיסיים או על הדרישות הבסיסיות של המחלקה.

טזתא ערמאי: אני חושבת שצריך לשים לב, כל מי שקשור לנושא של המכינות, צריך לשים לב באמת איפה משקיעים את המשאבים שקשורים למכינה.

טזתא ערמאי: אם נוגעים בזה קבוצות של סטודנטים, שחשוב שיעשו, חמש יחידות במתמטיקה ובאנגלית ובפיזיקה, צריך כן לתת את הדעת ולא לדאוג שהם יעשו חמש יחידות באזרחות או חמש יחידות באמהרית או בכל מקצוע אחר שיעלה את כמות היחידות ולא ייתן שום משמעות לתנאי הקבלה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: שלומית כנרי , מכללת לוינסקי, בקשה.

שלומית כנרי: אני רוצה לעלות בעיה שקשורה למכללות להכשרת מורים.

שלומית כנרי: ככל הידוע לי, יש שלוש תכניות מיוחדות ליוצאי העדה האתיופית במכללות להכשרת מורים, אנחנו רוצים לראות יותר ויותר מורים וגננות בבתי הספר ובגני הילדים.

שלומית כנרי: אם דיברתם על דוגמה אישית, זה מתחיל משם.

שלומית כנרי: הבעיה כרגע היא שהמכללות להכשרת מורים לא מתוקצבות על ידי הות"ת אלא על ידי משרד החינוך.

שלומית כנרי: המודל של משרד החינוך כרגע קונס אותנו, כמכללה על כל סטודנט שאנחנו מקבלים בתנאי קבלה שהם מעט נמוכים.

דני דנון: מה זה קונס?

שלומית כנרי: קונס בתקציב.

דני דנון: תפרטי.

שלומית כנרי: אין לי פה את המספר, זה משמעותי.

דני דנון: זאת אומרת, על כל תלמיד שקיבלתם שלא עומד בתנאים, אתם מקבלים פחות תקצוב.

שלומית כנרי: בשלוש התכניות האלה רוב הסטודנטים---

דני דנון: ואת יכולה להגיד לי מה היקף התקצוב חסר הזה, באיזה היקפים?

שלומית כנרי: הוא קונס אותנו על כל סטודנט.

שלומית כנרי: לא משנה מה מוצאו.

שלומית כנרי: אין לנו אפשרות לקדם אוכלוסיות מיוחדות בלי הקנס הזה, זה מגיע למיליוני שקלים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: יהודה שוורץ אתה יכול להתייחס לנושא הזה ,בבקשה.

יהודה שוורץ: בהחלט.

יהודה שוורץ: אדוני היו"ר, גבירותיי ורבותי.

יהודה שוורץ: אני חושב, שבעמוד 10 בדו"ח שהגברות הנכבדות הכינו לנו, יש מספרים מוחלטים על תשס"ט.

יהודה שוורץ: מדובר על מעל שלש מאות סטודנטים להוראה.

יהודה שוורץ: הניסיון שלנו בקליטת עלייה בשנות החמישים ובשנות השישים מלמד שהכלי החשוב ביותר למוביליות חברתית של עדה מסוימת הוא כניסת השותפים שלה למערכת החינוך.

יהודה שוורץ: לכן אנחנו עושים מאמץ אדיר לקלוט יותר ויותר סטודנטים במכללות.

יהודה שוורץ: הגברת מליבינסקי דיברה על תכניות מיוחדות לאתיופים, תכנית שהיא סגורה בתוך עצמה.

יהודה שוורץ: אבל אנחנו מעדיפים לקלוט את הבוגרים האתיופים בכלל התכניות של המכללות וכפי שאתם יודעים, הסטודנטים הללו במקרים מסוימים לא עומדים בתנאי הקבלה ואנחנו בהחלט מתחשבים בהם.

יהודה שוורץ: הגברת צודקת, שיש קנס גורף על כך, שמכללות קולטות סטודנטים ברמה נמוכה.

יהודה שוורץ: מדיניות של השר לעלות את רמת המורים, אבל מצד שני אנחנו מפצים את המכללות בסכום גבוה יותר מסכום הקנס.

יהודה שוורץ: זאת אומרת---

דני דנון: מפצים על שילוב יוצאי אתיופיה?

יהודה שוורץ: מפצים על שילוב יוצאי אתיופיה על ידי הענקת סכום, שהוא עולה בהיקפו על ---

דני דנון: אתה יכול להגיד לנו במספרים?

אברהם שוורץ: אני יכול להגיד.

אברהם שוורץ: הקנס הוא בערך בסדר גודל של 4000 שקל, והתוספת, שהמכללה מקבלת היא כ- 6000 שקל עבור התלמידים יוצאי אתיופיה.

אברהם שוורץ: מה שאני מבקש לחזק כאן, הדברים שאמר פה הרב יפת שהשילוב של הסטודנטים במערכת החינוך כמורים יכול לעשות את השליחות החזקה ביותר, המשמעותית ביותר להתערות העדה בתוך החברה הישראלית.

דני דנון: את מכירה את התקציב הזה, שלומית?

שלומית כנרי: מכללת לוינסקי לא קיבלה כל תקציב שקשור לעבודה ולמשאבים שאנחנו השקענו בקבוצה הזאת שכלל חונכות אישית וקורסים מיוחדים, קורסי תגבור, ומלגות קיום וסיוע סוציאלי, פסיכולוגי.

שלומית כנרי: כל המעטפת הזו לא קיבלנו עליה כל סכום.

דני דנון: אני מבקש, יהודה, שתבדוק את זה ותעדכן את הועדה.

יהודה שורץ: גברתי, מוזמנת להיות בקשר אישי איתי ולקבל את הנתונים המדויקים.

דני דנון: יהודה, הועדה מבקשת לקבל את הנתונים לגבי שלוש המכללות.

יהודה שורץ: כן, ארבע מכללות, ליתר דיוק.

יהודה שורץ: ארבע מכללות שיש בהן תכניות מיוחדות עם כחמישה עשר, עשרים סטודנטים.

יהודה שורץ: אבל בסך הכול יש מעל 400 סטודנטים במערכת המכללות להכשרת עובדי הוראה.

יהודה שורץ: לא רק בקבוצות המיוחדות, סטודנטים שמפוזרים, כסטודנטים לכל דבר.

דני דנון: אנחנו נבקש לקבל פירוט על כל מוסד, על התקצוב שהוא קיבל, כפי שתיארת.

יהודה שוורץ: יישלח בהקדם האפשרי.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אני רוצה, ברשותכם, לסכם את הדיון במספר מילות סיכום.

דני דנון: אין לכולנו ספק, שההשכלה הגבוהה, הינה מפתח הכרחי למוביליות לקידום חברתי.

דני דנון: הנתונים, שהוצגו בועדה מבישים, ויש לפעול לשינוי המצב באופן מיידי.

דני דנון: מוסדות מכובדים כמו האוניברסיטה העברית ואחרים, לעיתים נשארים במגדל השן.

דני דנון: הועדה קוראת לשר החינוך יושב ראש המל"ג וליו"ר הות"ת פרופסור טרכטנברגר להמשיך בפעילויותיו למען יוצאי אתיופיה, ולשלב באופן מיידי תמרוץ תקציבי למוסדות הקולטים סטודנטים יוצאי אתיופיה.

דני דנון: הועדה קוראת למשרדים הרלוונטיים, לפעול להסרת החסמים, בעיקר בנושא תנאי הקבלה, סיוע כלכלי, וליווי צמוד.

דני דנון: אין לועדה ספק שכל סטודנט יוצא אתיופיה מהווה מקור השראה ודוגמה לכלל צעירי העדה.

דני דנון: אני רוצה להודות לכולם, אנחנו נבקש ממרכז מחקר ומידע שאנחנו מודים לו על העבודה המצוינת, להכין לנו נייר מעקב לשנת הלימודים שאנחנו בפיתחה.

אורלי אלמגור-לוטן: רק אבקש לציין הערה שהיא רלוונטית באופן כללי לעבודת הועדה.

אורלי אלמגור-לוטן: אני עובדת באופן קבוע עם הועדה לקידום מעמד האישה, אין שום אפשרות לעקוב אחר הקידום של אוכלוסיה, אם לא מפורסמים נתונים סטטיסטיים מפורטים לגבי האוכלוסייה הזאת.

אורלי אלמגור-לוטן: אלא נדרש כל פעם לבקש עיבוד מיוחד.

אורלי אלמגור-לוטן: אם אתה רוצה לעקוב אחרי מה שקורה לסטודנטים אתיופיים, צריכים לבקש מהאוניברסיטאות ומהלמ"ס, לפרסם באופן ספציפי, מה קורה עם אותם סטודנטים כקבוצה.

אורלי אלמגור-לוטן: וזה לא קיים היום.

דני דנון: אנחנו נוסיף להחלטות שאנחנו פונים ללמ"ס להכין דו"ח שנתי מפורט לגבי---

אורלי אלמגור-לוטן: פשוט להוסיף עוד פילוח, כמו שעושים לעולים מאפריקה, להגדיר את יוצאי אתיופיה, אולי כקבוצה נפרדת ואז אפשרי לעקוב אחריהם בלי לשלם עבור זה.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: הישיבה נעולה.