ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 186, 2011-07-06 10:00

דני דנון: אנחנו בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

דני דנון: פותחים את הדיון.

דני דנון: אני אדבר בעברית, but those of you who just made aliya or are thinking about making aliya, you can speak in English.

דני דנון: אני מעדיף לדבר עברית.

דני דנון: אבל מי שמדבר עברית, גם קצת עברית, אני אשמח שזה יהיה בעברית, אבל אם מישהו רוצה להתבטא ולא מדבר בעברית, You can speak English.

דני דנון: אנחנו מארחים היום את הסלון הבינלאומי של תל-אביב.

דני דנון: מדברים על הליכי קליטת עולים, היה לי את הכבוד להופיע לפני כמעט שנה, בפני הפורום הנכבד, ג'יי וטרי, שהם בעצם היוזמים והמארגנים, ואריאל, כמובן.

דני דנון: הזמינו אותי ושמחתי לפגוש עולים שמגיעים לארץ, גרים בישראל, משתלבים בחברה, עם כל הקשיים.

דני דנון: רק אני אספר על חוויה אחת שהיתה לי עם החברים הנחמדים והציונים.

דני דנון: אני הזמנתי אותם לישיבה בעיריית תל-אביב, יחד עם ראש העיר רון חולדאי, מתוך מטרה להציג את הבעיות של העולים שמגיעים ממדינות המערב, לתל-אביב, בעיות של דיור, לימודים, תחבורה.

דני דנון: בישיבה השתתפו נציגים שונים.

דני דנון: היו נציגים מקהילת יוצאי אתיופיה מיפו ג', שהציגו את הבעיות שלהם, שהיו שונות כי הם באו ממקום אחר ומרקע שונה.

דני דנון: אני חושב שזה היית אתה, ג'יי, שבאת ואמרת: "אחרי ששמעתי את הצרכים של העולים יוצאי אתיופיה, אני לא מדבר על הבעיות שלנו, אני רוצה לראות איך אנחנו עוזרים לעולים החדשים שבאו מאתיופיה".

דני דנון: יישר כוח גדול על הנכונות לתרום, אבל אני כן רוצה בישיבה היום, ללמוד מההצלחות, על הדברים הטובים, גם הדברים שאפשר לשפר מבחינת הפעילות של משרדי הממשלה, של הכנסת, לראות איך משכפלים את ההצלחה ורואים עולים איכותיים.

דני דנון: אני אומר זאת בלי דו"ח של מרכז המידע, כל מי שעולה או מי שנמצא בחדר זה, מדובר בעניין של ימים או חודשים, עד שהוא נהפך להיות נכס לחברה הישראלית.

דני דנון: בין אם זה מבחינת התרומה לחברה, מבחינת ההכנסה, תשלומי המיסים, התנדבות, ולכן אם היינו רואים עוד אלפים מגיעים, היינו מאוד שמחים.

דני דנון: אני רוצה לבקש מג'יי לפתוח ולומר מספר מילים, לאחר מכן, אני גם מבין שיש פה אנשים שהם מועמדים לעלייה, הייתי רוצה לשמוע אולי ממועמד או ממועמדת לעלייה, מה ההתלבטות כרגע, מה עוצר או מה החששות, ממישהו שעדיין לא החליט, למרות שיש פה, אני יודע, אוכלוסייה שכבר החליטה ועלתה, יש פה גם חבר'ה שעדיין נמצאים על הגבול.

דני דנון: אז ג'יי שולץ, בבקשה.

ג'יי שולץ: So first I'd like to thank the committee, I'd like to thank MK Danny Danon who officially has become the best friends of the Tel Aviv International Salons.

ג'יי שולץ: This is our third meeting together and I wanted to thank his commitment to supporting young international life in and Tel Aviv specifically.

ג'יי שולץ: I also wanted to thank Mati Gil, close friend of the Salon, for helping organize this not just once but twice, so thank you very much.

ג'יי שולץ: Being that my Hebrew isn't so good and we'd like this to be on the record, I'd like to introduce my cofounder of the salons, Terry Newman, to say a few words about the salons in Hebrew.

טרי ניימן: שלום, בוקר טוב.

טרי ניימן: הסלון הבינלאומי הוקם לפני כשנתיים, כדי לתת חלון לכל הקהילה הבינלאומית, כדי לתת חלון וחשיפה לקהל הבינלאומי בתל-אביב, לבעלי ההחלטה פה.

טרי ניימן: החברים שלנו הם בערך 70% בינלאומיים, המשמעות היא בינלאומי זה או מישהו שהוא עולה או מישהו שהוא בא לארץ לחצי שנה, שנה, כדי לעשות התמחות פה, מישהו שעובד בתוך אחת השגרירויות בתל-אביב.

טרי ניימן: אנחנו גם בערך 30% ישראלים, שבאיזה שהוא שלב בחיים שלהם או שהם עבדו בחו"ל או המשפחה שלהם היתה בחו"ל.

טרי ניימן: בעיקר, אנחנו מנסים לתת סוג של Networking בצורה של חו"ל, פה.

טרי ניימן: הרעיון שמגיעים, יש איזה רבע שעה, חצי שעה של יין, נשנושים, חיבוקים וכו', ואחרי זה יש נאום שהוא תמיד Off the record, בצורה של Chatham House בלונדון, כך שכל נואם שבא, הוא יודע שלא באים כדי להקליט אותו, אלא אם כן הוא אומר לנו אחר-כך, הלוואי שהם לא הקליטו אותי.

טרי ניימן: אנחנו צוות של ארבעה אנשים, יש אריאל, יש ג'יי ויש עוד מישהי שלצערנו הרב היא לא הצליח להגיע היום, ענבל, ואנחנו מגרעין של 30 איש, אנחנו כבר 200 איש וכל פעם שאנחנו מפרסמים אירוע, אנחנו תוך 24 שעות מלאים.

טרי ניימן: אז תמשיכו לבוא, אנחנו שמחים מאוד שאתם ממשיכים לבוא וגם לאלו שבאו מתל-אביב לפה, לירושלים, שמחים שאתם כאן ולדני כמובן, על כל העזרה ותמיכה שלך, ותמשיכו ותודה רבה.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: לפני שאריאל תדבר, אני הייתי שליח של הסוכנות היהודית בארצות-הברית, מספר שנים, וכששואלים אותי מה ההישגים הגדולים שלך מהשליחות, אני לא מדבר על הפגנות ועל פעילות הסברה והיו לנו מאבקים, ההישגים הגדולים שלי זה לראות מספר עולים, לא הרבה, שעלו מפלורידה, גרים בארץ, לומדים, הקימו משפחות.

דני דנון: לכן אני אומר לאלו שמתלבטים, מבחינת מדינת ישראל, כל עולה שעולה למדינת ישראל, זה נכס, וזה חשוב.

דני דנון: אני מאמין שגם חשוב לכם, מבחינה אישית, ואני מכיר את הקהילות שאתם באים, קהילות יפהפיות.

דני דנון: כל המרכזים, כל החינוך, קהילות יפהפיות, אבל אני עדיין אומר פה בצורה גלויה, כאב לשלושה ילדים, שהמקום הטוב ביותר לגדל משפחה יהודית ולגדל ילדים יהודים, זה בארץ ישראל.

דני דנון: עם כל הקשיים והבירוקרטיה והמנטאליות וכל הדברים שאתם נחשפים אליהם, השורה התחתונה היא הקובעת.

דני דנון: אני רוצה לבקש מאריאל ולהודות לה גם, את עושה המון דברים, מעבר לפורום, על דברים שאתם עושים, יישר כוח גדול.

דני דנון: בבקשה, ארואיל.

אריאל שפילר: תודה רבה.

אריאל שפילר: אז תודה, שוב, לדני ולכולכם שבאתם.

אריאל שפילר: אני לא אחזור על מילים של טרי ומה שאנחנו עושים ב- Tel aviv International salon, אבל אני חושבת שמה שהקהילה של דוברי האנגלית, העלייה מהמערב, מה שאנחנו מייצגים זה בעצם עלייה חדשה, סוג אחר של עלייה, עלייה של אנשים שלא באו ארצה כדי למצוא איזה מקלט כמו העליות הקודמות, אלא אנשים שבאו מתוך סיבות אידיאולוגיות, מתוך ציונות, מתוך רצון לבוא ולתרום לחברה הישראלית.

דני דנון: אריאל, אני חייב, בגלל שאת בליכוד, אני מרשה לעצמי היום אתך הרבה דברים.

דני דנון: אני חייב לצאת, אבל מגיע חבר כנסת מהאופוזיציה, רק להראות לכם שההזדהות שלנו אתכם היא חוצת מפלגות, אתם תמשיכו, אני תכף מגיע.

דני דנון: חבר הכנסת דניאל בן סימון, ממפלגת העבודה, והוא ימשיך את הדיון אתכם.

דני דנון: יישר כוח גדול, אתם גם פוגשים ח"כ מקדימה אחר-כך, כולנו בעד מה שאתם עושים.

דני דנון: יישר כוח, תודה.

אריאל שפילר: תודה רבה לכם.

אריאל שפילר: אז אני חושבת שמה שאנחנו צריכים לחשוב זה על איך אפשר למשוך עוד עולים מהמערב לבוא לישראל, מה מושך אנשים שמרוויחים יותר כסף שם, יותר קל מהרבה בחינות שם, הקהילות היהודיות מאיפה שאנחנו באים, לא סובלות כמו שהם סבלו במדינות אחרות.

אריאל שפילר: אז אנחנו צריכים לחשוב על איך להפוך או איך להמשיך להפוך את ישראל למגנט, לאבן שואבת לעולים מהמערב.

אריאל שפילר: אז אני אשמח גם לשמוע מהאנשים כאן רעיונות, איך אפשר לעשות את החיים פה אפילו יותר מושכים לעולים מהמערב.

מתי גיל: First of all, I think we can go to English now, if we want.

מתי גיל: Everybody here speaks English.

מתי גיל: We want to thank, first of all, Dana and her staff; they weren't mentioned.

מתי גיל: But for those of you who are on the organizing, we all understand that we drove them nuts with our list, thank you very much, up until last night, and maybe we can also, and this is Member of Knesset Daniel Ben-Simon.

מתי גיל: חילופי יו"ר – היו"ר דניאל בן סימון

מתי גיל: כל הארגונים השונים, הנציגים של הארגונים שהם לא מהסלון, יש פה אנשים?

דנה גורדון: אתה תציג את עצמך והם יציגו את עצמם בהמשך.

מתי גיל: אני גם עולה מארצות-הברית, עולה ותיק אמנם, בגיל 12 באתי מארצות-הברית, מאוהיו, ירושלמי, גר עכשיו בתל-אביב, עבדתי כמה שנים עם אבי דיכטר, פה בכנסת בממשלה, אני עכשיו עובד בטבע.

דניאל בן-סימון: הנה עולה שנקלט.

דניאל בן-סימון: באופן מלא ומוצלח, נכון?

מתי גיל: כן.

מתי גיל: יותר קל, אני מודה, כשאתה בא עם כל המשפחה, אני מודה.

דניאל בן-סימון: אתה לבד?

מתי גיל: לא, אני עם ההורים.

דניאל בן-סימון: עלית לבד?

מתי גיל: עליתי בגיל 12 עם ההורים והאחים.

מתי גיל: יותר קל ככה.

דניאל בן-סימון: יפה מאוד, בבקשה.

אריאל שפילר: אני עליתי מקנדה לפני, בדיוק, בשבוע הבא זה יהיה 12 שנים, אני גרה בתל-אביב, אני בין המייסדים של ה- Tel aviv International salon.

אריאל שפילר: בין היתר אני מעורבת בכל מיני דברים אחרים.

אסף איזק: אני ישראלי, אני מייצג את אשתי.

אסף איזק: אשתי עלתה לארץ לפני תשע שנים, לבד, מגיל 17, בלי עברית, בלי משפחה.

דניאל בן-סימון: מאיפה?

אסף איזק: מדינה קטנה בברית-המועצות לשעבר, עלתה בלי שפה, בלי כלום.

אסף איזק: היום נשואה, ילד בדרך, עבודה, הכל סדר.

אסף איזק: נקלטה.

דניאל בן-סימון: והיא שלחה אותך לייצג אותה?

אסף איזק: קודם כל, אני שלחתי את עצמי.

דניאל בן-סימון: אני רוצה לדעת מה מהות היחסים.

דניאל בן-סימון: אתה באת בכוחות עצמך, לבד, לייצג אותה, יפה מאוד, כל הכבוד.

דניאל בן-סימון: בבקשה.

מיכאל ליבוביץ': בוקר טוב לכולם, אני אציג את שנינו.

מיכאל ליבוביץ': שמי מיקי וזו איילת, אנחנו עובדי הסוכנות היהודית, הוזמנו למפגש הזה ואנחנו קודם כל מברכים עליו, כל מפגש שבו עולים צעירים, במיוחד תל-אביבים כי אנחנו פרויקט תל-אביבי, עולה לירושלים וזוכה להכרה.

מיכאל ליבוביץ': אז אנחנו מברכים אותו, בוודאי של עולים חדשים.

מיכאל ליבוביץ': אנחנו מנהלים מיזם חדש, לקליטה של עולים חדשים, תיירים יהודים וחניכי תוכניות בישראל שמגיעים לתל-אביב.

מיכאל ליבוביץ': אני מניח שחלק מהדברים שיועלו פה ואנחנו עשינו הרבה מאוד סשנים כאלו, רק לא בכנסת, חלק גדול מהדברים שעלו פה הם חלק ממבנה הפרויקט שלנו, שאולי בהמשך הישיבה אנחנו גם נציג אותו.

מיכאל ליבוביץ': אני רוצה להגיד משהו אחד כי יש פה חר'ה שחלק גדול מהם אנחנו מכירים אותם כלקוחות שלנו.

מיכאל ליבוביץ': נושא של עלייה הוא נושא מאוד מאוד מאוד מורכב ונורא קל לדבר על הצלחות וזה תמיד נורא יפה לראות חבר'ה מוצלחים, אבל אני חייב לומר שעדיין אנחנו צריכים לטפל בבעיה המרכזית, שזה כמות גדולה מאוד של עולים, במיוחד צעירים, במיוחד בתל-אביב, שלמרות כל האירועים וכל הדברים שקורים וארוחות השבת והכל, בוחרים בסופו של דבר מייאוש לעזוב את ישראל ואני חושב שבטח בוועדה הספציפית הזו, צריכים להעלות ולדבר ולשים את הדברים על השולחן, על התהליכים והדברים שצריכים לעשות כל משרדי הממשלה, כולל הסוכנות היהודית, על-מנת לסייע בתחום הזה.

מיכאל ליבוביץ': תודה.

דניאל בן-סימון: בבקשה, אפשר גם באנגלית, בצרפתית?

דניאל בן-סימון: כל שפה שמצויה בשוק.

בארי וייס: Barry Weiss, with my wife Dorraine.

בארי וייס: We made aliya three years ago to Yerushalayim.

בארי וייס: We live in Abu Tor.

בארי וייס: And we're here hoping to get some better input to the situation and get reality exposed throughout the world.

Ben Simon: You look happy.

Ben Simon: Are you happy?

Barry Weiss: Yes.

Dorraine Weiss: And I'm Dorraine Gilbert Weiss.

Dorraine Weiss: We made aliya to be near the grandchildren, but we ended up so busy that they have to make appointments to see us.

Dorraine Weiss: I do several things; I'm a matchmaker and I've gotten six couples engaged.

Ben Simon: But you look happy too.

Dorraine Weiss: We didn't know that we'd be so much happier,

Ben Simon: Okay.

Ben Simon: Excellent.

Ben Simon: All right.

Dorraine Weiss: We're very happy to be here.

Ben Simon: Thank you very much.

סאם גרונדוורג: שלום, אני מהקונגרס היהודי העולמי.

סאם גרונדוורג: אני גם עולה לא כל-כך חדש מפלורידה, מיאמי ביץ'.

סאם גרונדוורג: אנחנו מאוד שמחים להשתתף, תודה רבה.

דן דייקר: אני מזכ"ל חדש של הקונגרס היהודי העולמי, עליתי לפני 21 שנה, מרגיש עדיין כמו עולה חדש, במובנים מסוימים.

דן דייקר: מאוד מאוד מברך על היוזמה של טרי ואריאל וכל החבר'ה פה, ואנחנו בקונגרס היהודי העולמי, מכיוון שאחת מהמפקדות יושבות עכשיו פה בירושלים, מתכוונים להיות הרבה יותר פעילים פה בקרב העולים וגם ישראלים ותיקים, במה שקשור לעניינים חיוניים למדינת ישראל ועתידה.

דניאל בן-סימון: אתה רוצה להגיד גם משהו?

דניאל בן-סימון: בבקשה.

דני סימן: אני סמנכ"ל משרד ההסברה והתפוצות.

דני סימן: I'm also an immigrant.

דני סימן: Yom Haatzmaut was 40 years from the .

דני סימן: And I'm also very happy.

דניאל בן-סימון: רועי, מה אתה עושה פה?

רועי נתן: קודם כל, אני פה, הוזמנתי כחוקר של המכון לתכנון של העם היהודי.

רועי נתן: אני עוסק במחקר של אינטרנט, בתחום שלא קשור לעלייה, אלא בתחום שמעודד עלייה, הרבה יהודים בכל רחבי העולם.

רועי נתן: אני עוסק במחקר של אנטישמיות ודה-לגיטימציה של ישראל ברשתות חברתיות בעולם, באתרים והדבר שמאפיין את העבודה של המכון ושלי במיוחד, זה יצירה של כלי מדיניות, איך מתמודדים עם הסוגיה הזאת.

רועי נתן: את הנושא של העלייה והקליטה אתה הרי יודע שאני מכיר לפני ולפנים, למרות שאני אף פעם לא עשיתי עלייה.

רועי נתן: אני יליד יפו.

רועי נתן: אוהב את מדינת ישראל ושמח לראות פה עולים.

דניאל בן-סימון: יפה מאוד.

רבקה ברימר: Rebecca Brimmer.

רבקה ברימר: I'm the CEO of Bridges for Peace.

רבקה ברימר: We're doing hasbara work for and the Christian world, raising money for Christian projects.

רבקה ברימר: We've helped 38,000 Jews make aliya from the .

רבקה ברימר: And glad to be here.

Daniel Ben-Simon: Thank you very much.

נויה גוברין: ביחד אתי זאב גרשינסקי, ואנחנו מייצגים את ארגון נפש בנפש.

נויה גוברין: אני מזהה פה הרבה מאוד עולים שלנו, ואני מקווה שגם עולים לעתיד.

Sharon Altshul: I'm very sorry, but I don't speak Hebrew yet and I can't understand everything that you said.

Noya Govrin: Okay, I'll say it in English.

Noya Govrin: I'm a sabra but I'll say it in English since I'm anyway, I'm representing Nefesh B'Nefesh.

Noya Govrin: But Nefesh B'Nefesh basically, this is what we are doing: We are helping and facilitating.

Noya Govrin: We are an aliya facilitator of the young, retirees, families, any age that you can think about.

Noya Govrin: We deal every day and we focus on young people, because we understand that this is the future of , this is the people we want to see, like, every other … We organize, we have a lot of events outside of , in the , , just dedicated for young people.

Noya Govrin: We have events in Tel Aviv and other places.

Noya Govrin: We put a lot of emphasis on soldiers and basically the issue of young people, especially in Tel Aviv.

Noya Govrin: We know that when a young person is making aliya to , he has his friends, he has a place to go to meet in the shul, to meet on Friday on kiddush, but especially Tel Aviv is something that I'm happy to hear and to learn more about what you're doing and I'm happy about this meeting.

Noya Govrin: Thank you very much.

דניאל בן-סימון: Thank you very much.

דניאל בן-סימון: בבקשה.

Sharon Altshul: My name is Sharon Altshul.

Sharon Altshul: I made aliya five years ago from , but I lived in and and various places first.

Sharon Altshul: And I was very upset living in Yerushalayim that I didn't have a car, and I'm walking around and everything I would see was never something that the world sees.

Sharon Altshul: So I started taking pictures and photoblogged the real Jerusalem streets and every week, at least once a twice a week, what's really going on, what's really happening, like the dancing in the streets at Kikar Zion and the shuk and Mahane Yehuda.

Sharon Altshul: The world doesn't see that, because no matter how many thousands of people, only violence and blood gets in the international press.

Sharon Altshul: So I do some of the good things so the world can see not everything is violence and bad and dangerous in Yerushalayim.

Jonathan Muller: Hi.

Jonathan Muller: My name is Jonathan Muller.

Jonathan Muller: I'm a student from .

Jonathan Muller: And I'm very glad to be here.

Jonathan Muller: And I don't know, I just grabbed a seat here, so,

Daniel Ben-Simon: You are from?

Jonathan Muller: From .

Jonathan Muller: I'm a student in .

Daniel Ben-Simon: Yes.

Daniel Ben-Simon: Why don't you speak French?

Daniel Ben-Simon: I mean, that's your only opportunity as long as I sit here, because in a few minutes you have to speak English.

Daniel Ben-Simon: And you are studying here somewhere?

Jonathan Muller: So, yes, I'm here just to study in a yeshiva, and then I'll go back to to study, I'm studying at the in , and yeah, enjoying,

Ben Simon: And then come back to .

Jonathan Muller: And then come back to , and this is why I'm here.

Daniel Ben-Simon: Okay, thank you.

קרן פרייסקל: אני עליתי מאנגליה ב- 2000, אני עבדתי בעבר בלשכת הנשיא.

דניאל בן-סימון: יפה מאוד.

Terry Newman: If I speak in English, you will understand as well?

Daniel Ben-Simon: Yes.

Terry Newman: Terry Newman from the Salon.

Terry Newman: I just spoke about it some, but just as we're going around here, two words keep on coming up, which are "young" and "oleh".

Terry Newman: And one of the things that we are trying to change is the language.

Terry Newman: What we keep on talking about is international and community.

Terry Newman: Now, why do I say that?

Terry Newman: We have members of our own organizing team who are not olim, but they see themselves as very much a part of .

Terry Newman: Because they're not olim, we don't say 'You're not welcome here,' no.

Terry Newman: You want to give something to the Jewish people, you want to help the State of Israel, you are welcome.

Terry Newman: And the classic model of aliya is, as Aryeh was saying, people coming in the main from countries whether either their economic opportunities are limited or their political opportunities are limited, or anti-Semitism.

Terry Newman: And they come and is a sense of, it's an escape route.

Terry Newman: For Western aliya, if you look at the world today, you've got about six million Jews living here, about six million Jews living in the States, and about one million Jews spread out.

Terry Newman: And in the main … spread out living in countries like , , , .

Terry Newman: These are not countries where you think 'horrendous countries'.

Terry Newman: These are good countries.

Terry Newman: Okay, thank G-d, if you compare where the Jewish people is today to where it was 50 years ago, Jews are in a good place.

Terry Newman: So it means that when it comes to, now, "Western aliya", it's not a case of a place to run to; it has to be a magnet.

Terry Newman: And because of that, when you think in terms of magnets rather than escape routes, you have to be international.

Terry Newman: Today people are becoming global; it's not just because you've got a BlackBerry or an iPhone; it's because you go, you live two years there, you live three years there, you live five years there.

Terry Newman: The concept of the home has changed completely.

Terry Newman: The concept of the office has changed completely.

Terry Newman: And for us to keep on using the concept of we're going to take Jews from Yemen, we're going to take Jews from the Former Soviet Union to bring them here, it doesn't work anymore.

Terry Newman: And when we had the meeting in Tel Aviv in the presence of the mayor of Tel Aviv and we were speaking about Western olim helping, yes, there were the Gruzini olim and now with the Ethiopian, and they have come and they all stay because, what, they're going to return to ? I mean, but for us the focux has to be international and be community.

Terry Newman: Again, used to have a centralized government that gave people identity.

Terry Newman: Today it's going down to the Westernized model.

Terry Newman: Community has to come from below rather than from above.

Terry Newman: Identity comes from below rather than from above, which means it's civil society that has to lead and focus for all of us here in order to keep people here, in order to keep the whole global concept as international and community.

Jay Shultz: Jay Shultz, also with the Tel Aviv International Salon.

Jay Shultz: You know, for me, five years ago when I moved to Tel Aviv, there was virtually nothing for young internationals in Tel Aviv, there was no this community, and I think that is something we can bring to this country.

Jay Shultz: The point of the Tel Aviv International Salon was to create that something substantive outside of yourself that you can locally contribute to.

Jay Shultz: We do feel that the young internationals bringing our Western education, our international business networks, our ideas of community, our ideas of giving substantively to nonprofits, amutot, charity, is something that I think this country can leverage better and something I think we should be discussing more with the government how you can utilize and leverage the young internationals to (a) help you but also help us contribute and be happier here, and that's what we're about.

דניאל בן-סימון: יפה מאוד.

דניאל בן-סימון: אני אדבר בעברית, ברשותכם, בכל זאת זאת שפת המקום, למרות שבכנסת הזאת יש יותר עולים, כלומר, אנשים שלא נולדו בישראל, מאשר ילידי ישראל.

דניאל בן-סימון: ילידי ישראל הם במיעוט, רובם במפלגה שלי, אבל יש מפלגות שבעצם רוב החברים הם עולים, לכן להיות ישראלי היום הוא לא בהכרח להיוולד בישראל, אלא לעלות לישראל ולהשתתף בעיצובה.

דניאל בן-סימון: זו המדינה אחת היחידות בעולם שאפשר מייד להגיע אליה ולהשתתף בתהליך, של מלמטה להקרין למעלה ולא ההפך.

דניאל בן-סימון: הייתי לפני שבוע באסיפה הלאומית בצרפת, 577 חברים, אין אף אדם שהיגר לצרפת, שיושב בפרלמנט.

דניאל בן-סימון: פה יותר מ- 50%.

דניאל בן-סימון: עלו לישראל וכבר יושבים חלקם בקבינט המדיני, שמקבל החלטות על כולם, כולל אלו שנולדו בישראל.

דניאל בן-סימון: במובן הזה, זה המשחק הכי פתוח שיש בעולם, זה לבוא לכאן, גם אני עליתי, אני, לא נעים לי להגיד, אבל כולנו, אני כל-כך הרבה שנים פה, שכבר מרגיש גם אני כאילו נולדתי פה.

דניאל בן-סימון: אבל אין דבר כזה, אני ישראלי, אני נולדתי פה.

דניאל בן-סימון: כל מי שעלה הוא בעצם יכול תוך חצי שנה להיבחר לכנסת ולעצב את הערכים והנורמות של כלל הישראלים.

דניאל בן-סימון: שאין שום מדינה בעולם שמאפשרת כרטיס כניסה כל-כך קל וכל-כך מהיר כמו בישראל.

דניאל בן-סימון: זו נקודת זכות.

דניאל בן-סימון: ודבר נוסף, אין מה שהיה פעם, כשאני עליתי לארץ, שכולם התרכזו או כולם התנקזו לזהות אחת וכולם שאפו להידמות למודל הישראלי שעוצב פה, כן דני סימן, בשנות ה- 40 וה- 50.

דניאל בן-סימון: אתה לא חייב, היום.

דניאל בן-סימון: אתה יכול לבוא לכאן, לשמור על שפתך, על מראך, ועל שמך המקורי ולהיות סטניסלב מיסז'ניקוב, ולהיות חבר בממשלה.

דניאל בן-סימון: מה שהיה לפני 30 בלתי עביר.

דניאל בן-סימון: כלומר, יש פה, מתחוללת מהפכה פה, בעזרתם של אלה שהגיעו לארץ ואמרו – רגע אחד, גם כדי להיות ישראלי, אני לא חייב לשכוח מאיפה באתי.

דניאל בן-סימון: ואני לא חייב לשכוח או למחוק את המטען.

דניאל בן-סימון: אמרו לי, כשעליתי, אוח, יש לך מבטא צרפתי.

דניאל בן-סימון: ראיתי בזה עלבון.

דניאל בן-סימון: היום אומרים – וואי, זה כל-כך סקסי.

דניאל בן-סימון: כלומר, לא רק האינטונציה השתנתה, אלא היחס ואפשר לבוא ולראות שר בממשלה עולה לדוכן הכנסת, שר בכיר, ולדבר עברית שהיא כאילו שמתם לאיש אבנים בפה והוא מגלגל את האבנים האלה וזה עובר.

דניאל בן-סימון: כלומר, אנחנו בשלב, מה שנקרא אולי רב תרבותי, או היכולת לתת לגיטימציה לכל דבר.

דניאל בן-סימון: ממרוקו, טורקבניסטן, אוסטרליה, אמריקאי, מבלי להיות מואשם ב-"זרות" במירכאות.

דניאל בן-סימון: הזרות היא ישראלית.

דניאל בן-סימון: לכן, אני חייב לומר שעשינו כברת דרך משנת 70 שבה עליתי לארץ, שהיה צריך לשאוף למודל אחד, באמת.

דניאל בן-סימון: ואתם לא יודעים עד כמה.

דניאל בן-סימון: וכל מי שחרג מקו האמצע הזה, נחשב.

דניאל בן-סימון: ולכן, אני אומר, לא רק המבטא ולא רק התרבות ולא השם, אלא היום, החברה הישראלית מחשיבה כל מורשת כתוספת לתרבות הישראלית.

דניאל בן-סימון: ולכן, לדבר בטלפון עם אימא שלי ולדבר אתה בצרפתית, הייתי צריך לעשות את זה בהיחבא, כדי לא להישמע זר.

דניאל בן-סימון: אבל היום זה ישראלי לחלוטין, שנתניהו מדבר עם אביו באנגלית, הוא ראש ממשלה, אבל הוא מתנהל באנגלית.

דניאל בן-סימון: ולכן אין, זה לא היה פעם, זה נחשב פסול, זה נחשב בונים פרויקט ישראלי חדש.

דניאל בן-סימון: לכן, כל מי שיושב פה, הוא ישראלי מלא.

דניאל בן-סימון: בלי קשר לאם הוא יודע את ההיסטוריה הישראלית או יודע זה, עצם זה שהוא עלה, הוא זה ולכן אני אומר לכם, אין מדינה בעולם שמאפשרת שינוי כזה, לגיטימציה, יש ויכוח בצרפת, באירופה, האם המהגרים צריכים להתיישר על התרבות המקומית או לשמור על זהותם.

דניאל בן-סימון: הם החליטו שהם צריכים להתיישר.

דניאל בן-סימון: אנחנו לא.

דניאל בן-סימון: ואני חושב שאנחנו בכיוון הזה, בכיוון הנכון.

דניאל בן-סימון: אז זה מה שרציתי לומר, הערה או שתיים על ישראליות ומה זה להיות ישראלי, זה בעצם לבוא לפה מהיום הראשון האדם הזה הופך להיות ישראלי, בלי קשר לשמו, לשפתו, להוריו, למורשת, כל דבר אחר, והמקום הזה מבטא הכי טוב את השינוי שהתחולל פה.

דניאל בן-סימון: הזרות היא חלק מהמקום.

דניאל בן-סימון: זו זרות ישראלית ואיש לא יכול להגיד לך אתה לא מכאן.

דניאל בן-סימון: זה נגמר.

דניאל בן-סימון: תודה לאל, זה נגמר.

דניאל בן-סימון: בבקשה, זה מה שרציתי לומר ואנחנו פותחים.

דניאל בן-סימון: מורין, בבקשה, סליחה.

מורין מאיר: קודם כל, תודה רבה שאמרת מה שאמרת כי עכשיו אני יכולה לדבר בעברית ולהרגיש טוב עם המבטא הצרפתי שלי.

דניאל בן-סימון: אבל אל תיסחפי יותר מדי.

מורין מאיר: עשיתי עלייה משוויץ לפני ארבע שנים, אני פה מטפלת בגלובליזציה של אוניברסיטת תל-אביב, אז גם מה שאתה אמרת על ה- International communities globalization, זה גם קורה ברמה של ה- Higher education, זה גם דרך להביא אנשים מכל העולם לפה, ללמוד פה באנגלית.

מורין מאיר: לצערי, אני לא אומרת את זה באנגלית כרגע, אז אלה שלא מבינים עברית לא מבינים אותי, אבל זאת גם דרך מאוד חשובה להביא אנשים לישראל, שרוצים לבוא כדי ליהנות מהרמה האקדמית שיש לנו להציע להם.

מורין מאיר: וזה גם מוסיף Community שלם של אנשים שבאים לפה לתקופה מסוימת ללמוד מאיתנו.

דניאל בן-סימון: יפה מאוד.

דניאל בן-סימון: עשית את זה עם מבטא לא רע.

דניאל בן-סימון: וזה עובר.

דניאל בן-סימון: בבקשה, הישיבה פתוחה גם בספסלים האחרים, מי שרוצה לבטא מחשבה, דעה, רעיון, כל דבר, בבקשה.

דניאל בן-סימון: רק תציגי את עצמך.

דניאל בן-סימון: I must confess to you: I don't think I'm allowed to run a committee in the Knesset not in Hebrew.

דניאל בן-סימון: I'm not sure.

דניאל בן-סימון: But I'm ready to do it for you if you need.

דניאל בן-סימון: But anyone who wants to say something in any language, it's possible.

דניאל בן-סימון: But I'm not sure.

דניאל בן-סימון: You should know better than me.

דניאל בן-סימון: Otherwise we will be in the Swiss parliament or in the, I don't care.

דניאל בן-סימון: But what I'm saying is that anyone can speak,

Male Speaker: Arabic is okay, right?

Daniel Ben-Simon: Yes, you can speak Arabic the first two words, [Arabic], and then you go to Hebrew.

Daniel Ben-Simon: Still, it's an Israeli parliament.

Daniel Ben-Simon: But there is openness to anything.

Daniel Ben-Simon: What I'm saying: If you have any problem with the language, I mean, I'm ready to say a few words, anything.

Daniel Ben-Simon: But what I'm saying: that anybody can speak any language he wants, including you.

Morin Meir: So it's a blessing that actually I am only there for … because people speak, every Israeli speaks very well in English, and this is why … and we don't have to learn Hebrew, so you speak very … country, which is a great asset.

Morin Meir: But … it's also, I understand it's very important to promote Hebrew, because everybody speaks English … but actually it's, I truly understand your … Israeli parliament … to understand,

Daniel Ben-Simon: You are from?

Female Speaker: From France, but - - -

Daniel Ben-Simon: So why do you have to speak in English?

Daniel Ben-Simon: I mean, it's easier to speak in Hebrew than to speak in English for French, I tell you.

Daniel Ben-Simon: Est-ce que je peux vous le dire, parlez Francais.

Daniel Ben-Simon: Sentez-vous chez vous.

Daniel Ben-Simon: C'est votre langue et c'est kasher.

Daniel Ben-Simon: Moi je parle pas assez bien Francais, mais si je dois parler, je parlerais.

Daniel Ben-Simon: Anybody that wants to speak, please come forth and line up at the microphone here.

דניאל בן-סימון: בבקשה, באגף הזה.

Ari Fruchter: There are a couple of people here that have asked to be able to understand.

Ari Fruchter: And what I want to suggest is why don't we find out who needs translation, and I'd be willing to volunteer to translate from Hebrew.

Daniel Ben-Simon: Are we equipped to do translation?

Ari Fruchter: Hi.

Ari Fruchter: My name is Ari …

Daniel Ben-Simon: We have just a few minutes.

Daniel Ben-Simon: Please be short.

Ari Fruchter: Okay.

Ari Fruchter: One of the biggest successes I've seen in that are bringing us the international sphere is Birthright.

Ari Fruchter: People come here, they become very excited about .

Ari Fruchter: What's next?

Ari Fruchter: They make aliya, they come here, they … finding jobs to communities lacking.

Ari Fruchter: There's a lot of … Birthright.

Ari Fruchter: Maybe there's something … Birthright to really help people that decide to come here and stay here.

Daniel Ben-Simon: Thank you.

Daniel Ben-Simon: You'll get an answer very soon.

Ari Fruchter: I'll just add, what I do, besides working in hi-tech, I'm bringing an artist here named Scott Ratuna, who's going to photograph ..

Daniel Ben-Simon: You want to talk about this?

Daniel Ben-Simon: If you want to get into details, that's okay; we have time.

David Smith: I'd like to apologize; my Hebrew's not fantastic.

Daniel Ben-Simon: Please do.

David Smith: But I'll speak in English.

David Smith: My name's David Smith.

David Smith: I'm 31 years of age.

David Smith: I'm an oleh hadash from .

David Smith: I made aliya eight months ago.

David Smith: I'd never been to before, so I made a blind aliya.

David Smith: But I can tell you that I've been very, very happy.

David Smith: Every day is like a new experience in this country.

David Smith: And one of the most amazing things about being surrounded by Jews is that you find kindnesses from strangers on the street, you know.

David Smith: And as much as Nefesh B'Nefesh, the Jewish Agency, all of these organizations of course do their part in making an oleh's experience successful, it's the sabraim, it's the people that live here that really make an oleh experience possible.

David Smith: Thank you very much.

Daniel Ben-Simon: Thank you very much.

אורן אלטרמן: שלום.

אורן אלטרמן: אני במקור ממישיגן מארצות-הברית, הייתי בניו-יורק חמש שנים לפני שעליתי לארץ, חשבתי על עלייה במשך 16 שנה ובסוף החלטתי להגיע וזו היתה החלטה ממש מצוינת, אני ממש נהנה פה, יש הרבה שבחות.

אורן אלטרמן: ומעבר למה שחבר הכנסת בן סימון אמר, זה שפשוט הממסד פה זה כל-כך פתוח, כל-כך קל לפגוש אנשים וכל יום מגיעה הפתעה וזה מאוד יפה.

אורן אלטרמן: אבל הערה אחת, אולי לגבי האסטרטגיה של משיכת עולים.

אורן אלטרמן: אני ממש מעריך מה שנפש בנפש עושה והוא אמר את זה ממש יפה, ואני חושב שאני מעביר שבחים מכל מיני אנשים פה, שגם נהנו מזה.

אורן אלטרמן: אבל מעבר למה שנפש בנפש עושה, שכאילו מפרסם את הרעיון של עלייה ושם שלטים בכל מקום ומגייס אנשים, אולי יש גם אסטרטגיה שונה פשוט למצוא אנשי מפתח, כאילו סלבס או רבנים או מנהיגי קהילות, אנשי מפתח, sug shel transit.

אורן אלטרמן: ואם אנחנו כאילו נעשה ... ונביא את האנשים האלה, אולי הם יגייסו ויעזרו להביא אנשים אחרים.

אורן אלטרמן: ואם זה אולי אפשר, בטווח הארוך, אולי האסטרטגיה הזאת לא, אולי זה לא ילך בהתחלה, אבל אולי בטווח הארוך ממש אפשר יהיה לעשות Breakout ממהלך כזה.

דניאל בן-סימון: מצוין.

דניאל בן-סימון: תודה רבה.

דניאל בן-סימון: בבקשה, עוד שני דוברים אחרונים, דקה כל אחד.

דניאל בן-סימון: ואז אתם במפגש המרתק הבא.

גיל מרגוליס: עשיתי עלייה לפני שנתיים אבל יש לי פרספקטיבה קצת מיוחדת.

גיל מרגוליס: רציתי לעלות לפני 20 שנה וזה היה מדינה ממש אחרת ועכשיו יש כל מיני תוכניות כמו נפש בנפש, גבהים, כל מיני ארגונים.

גיל מרגוליס: אני חושב שהדבר החשוב שהוועד הזה, אני יכול לעשות, זה הכי חשוב בקשר לעבודה ופרנסה, זה הדבר הכי קשה שעולים עם השכלה גבוהה וזה קצת קשה להכניס ודברים שהממשלה יכולה לעשות עם ארגונים ועמותות, לעזור בקליטה בשוק העבודה, זה הדבר הכי חשוב.

דניאל בן-סימון: תודה רבה.

דניאל בן-סימון: בבקשה.

מרים ברקוביץ': אני עולה ממונטריאול, גם אנגלית, צרפתית, רוסית, עברית ואיטלקית, אני רוצה שכולם ישמעו, So I'll say it in English.

מרים ברקוביץ': I'm a rabbi from the conservative movement.

מרים ברקוביץ': But I think I'm so, it's exciting to be open and international about this, also grab a decent essence of what it is to be Israeli and Jewish and all the other religions of people who live here, not just sort of a modern person, to have your culture.

מרים ברקוביץ': And in the Knesset they have the possibility to hope that there could be more choices of Jewish or religious life instead of just the strictest and oldest and … So,

דניאל בן-סימון: מצוין.

דניאל בן-סימון: כב' הרבנית, תודה רבה.

דניאל בן-סימון: אני רק רוצה לומר שסיימנו את המפגש הזה, היה מאוד נעים, מאוד נחמד, רב לשוני.

דניאל בן-סימון: תודה רבה ולהתראות.