ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 473, 2011-08-31 09:30

אלכס מילר: חברים, רבותי, תודה רבה.

אלכס מילר: אני רוצה לפתוח את ישיבת ועדת החינוך.

אלכס מילר: הנושא – היערכות פיזית לפתיחת שנת הלימודים תשע"ב, אנחנו בתאריך 31.8.2011, א' באלול תשע"א.

אלכס מילר: רבותי, אנחנו נפתח היום ישיבה, נמצא כאן איתנו מנכ"ל משרד החינוך, ד"ר שמשון שושני, ואנחנו נעבור אחד אחד ונשמע את כל הסוגיות.

אלכס מילר: בנוסף לכך, בגלל שאנחנו נמצאים בחג, אני גם קבעתי שאת הישיבה בנושא של פתיחת שנת הלימודים וההיערכות במגזרים הלא יהודיים, אנחנו נעשה בשבוע הבא בישיבה נוספת, בגלל שקיבלתי פנייה גם מיושב ראש הכנסת וחברי כנסת אחרים שביקשו לדחות את הישיבה הזאת, לא יכולנו לדחות בגלל שזה נקבע כבר מזמן, אבל נעשה גם ישיבה מיוחדת בשבוע הבא ב-שבעה בחודש, לכל העניין של ההיערכות לפתיחת שנת הלימודים ותיקון של אותם סוגיות קלות במגזר הלא יהודי, זה בשבוע הבא.

אלכס מילר: אנחנו תיכף נשמע ממשרד החינוך מבחינת המצב בשטח.

אלכס מילר: חשוב שתהיה גם התייחסות, כמובן, לכל הסוגיות האחרונות שהחזירו אותנו קצת למציאות הלא פשוטה של מדינת ישראל וזה דרום הארץ וכל העניין של המיגון.

אלכס מילר: הייתה ישיבה בוועדת הכספים.

אלכס מילר: ראינו בעצם שהתקציב למיגון הדרום, של כל מוסדות החינוך, בסך הכל, אם אנחנו עושים את ההערכה הגסה ביותר, יעמוד קרוב ל-90 מיליון שקל.

אלכס מילר: אמרתי גם אז שאני לא מאמין שתקציב המדינה יקרוס מההוצאה התקציבית הזאת, והחשיבות למול ההוצאה היא כמובן עוברת את כל ההתלבטויות שיכולות להיות בין המשרדים וגם ביקשנו מהממשלה לקבוע איזה משרד ייקח על עצמו אחריות מלאה על כל העניין של המיגון וכל הסיפור הזה משום מה, מתגלגל בין משרד הביטחון למשרד האוצר והעניין הזה הוא פשוט עובר כל גבול.

אלכס מילר: הילדים שבאמת בזמן החופש נחשפו למצב הלא פשוט וגם בתי הספר.

אלכס מילר: בית ספר נפגע בבאר שבע ועוד מקום באשקלון שנפגע.

אלכס מילר: כמובן שלא יכולים להרשות לעצמנו מצב כזה שזה יישאר פתוח.

אלכס מילר: בנוסף לכך, גם העניין השני שחשוב לציין, שאותם הילדים הלומדים בבתי הספר בדרום צריכים להיות גם מחוזקים נפשית אל מול המצב שהם נמצאים במצב לא פשוט וכמובן שהדבר היקר ביותר שהם צריכים להתעסק בו – זה לימודים ולא בחששות.

אלכס מילר: זה בעניין הדרום.

אלכס מילר: בעניין של כל אותם הליקויים שמשרד החינוך מכיר אותם והיה צריך לטפל בהם לקראת שנת הלימודים, נשמע אם יש הערות גם מבחינת השלטון המקומי, הורים, מורים וכל מי שמתעסק בתחום.

אלכס מילר: נושאים הקשורים להסעות וכל אותם ההסדרים, בריאות, זה אכן העניינים החשובים ביותר וכמובן שלאחר שאנחנו שמע כאן את אותם הטיעונים, יכול להיות שבעוד תקופה קצרה נעשה ישיבת עדכון על כל מה שיעלה כאן בישיבה, נושא של הבטיחות וכל מה שאנחנו מדברים על ההיערכות הפיזית.

אלכס מילר: אז אני מציע שנתחיל עם משרד החינוך, כמובן.

אלכס מילר: גם חשוב שתהיה התייחסות לסעיפים שקשורים לרפורמת 'אופק חדש', שבעצם מצביעים על כך שברפורמה יש התחייבות לשיפור חדרי המורים, איפה שכמה מורים, אותם המורים שנמצאים בתוך הרפורמה, צריכים לתת מענה לילדים.

אלכס מילר: השאלה אם באמת המקומות, איפה שהם היו צריכים לתת את המענה, הם באמת יכולים ובנויים בצורה שמאפשרת את זה.

אלכס מילר: אז גם שם אנחנו נשמח לקבל התייחסות.

אלכס מילר: ואם יהיו שאלות נוספות, אני מאמין שבסוף הישיבה גם המנכ"ל יוכל להתייחס.

קריאה: אפשר לבקש מראש התייחסות, או רק אחרי שהוא גומר?

אלכס מילר: אני נותן בעצם את הדברים הכלליים, ואם תרצה, כך או אחרת תהיה פתיחה של משרד החינוך ותהיה גם סגירה של הישיבה על ידי משרד החינוך, מבחינת כל ההערות שיהיו כאן.

אלכס מילר: נמצא איתנו גם יו"ר מפעל הפיס וכל החברים הנוספים שהגיעו כאן להתייחס, ברוכים הבאים.

אלכס מילר: בבקשה, אדוני המנכ"ל, נתחיל אתכם.

שמשון שושני: אדוני יושב הראש, תודה רבה.

אלכס מילר: דרך אגב, רבותי, לקחו לי את הפטיש משום מה, אני לא יודע למה.

שמשון שושני: פגרה.

אלכס מילר: אז אני מציע שתשמרו כאן על השקט, כי אין לי עם מה לדפוק על השולחן.

שמשון שושני: כ-1,558,000 תלמידים יתחילו מחר את שנת הלימודים ולפי בקשת הוועדה, אנחנו חילקנו את כל נושא פתיחת שנת הלימודים לשתי ישיבות.

שמשון שושני: בישיבה הראשונה אנחנו מבקשים לדון בהיבטים הלוגיסטיים, תומכי מערכת החינוך, שיש להם משמעות לפתיחת שנת הלימודים ובישיבה לאחר מכן, ישתתף בה גם שר החינוך, אנחנו נדון בשינויים היותר עקרוניים שנחוצים במערכת.

שמשון שושני: אז באופן כללי, אנחנו ננסה לכסות את נושא הבינוי, השיפוצים שנערכו.

שמשון שושני: בשנה שעברה גם היה לנו היבט מסוים של הקפאת בינוי ביהודה ושומרון.

שמשון שושני: יש לנו נושא של היערכות המערכת שלנו לרעידות אדמה; היו כמה נושאים שהיו קשורים בהסעות של תלמידים.

שמשון שושני: נקבל סקירה קצרה על ביטחון ובטיחות ומאבטחים במוסדות החינוך.

שמשון שושני: על טענות שנשמעות תמיד בנושאי בריאות התלמיד.

שמשון שושני: בשנה שעברה הייתה קבוצת הורים שהתלוננה מאד על זה שלא זכו לסיוע במקרים של מצבים שיש בהם סיכון חיים, ונעסוק גם אולי בנושא הזנה, שנמסור אינפורמציה מסוימת ואחר כך, אם יהיו שאלות ותשובות, נענה לשאלות ולתשובות הספציפיות.

שמשון שושני: יגאל איננו, אז נתחיל אולי בנושא ---

קריאה: הוא יצא לרגע לשיחה עם השר.

שמשון שושני: טוב, אז אריה.

אלכס מילר: אם תוכל אדוני המנכ"ל, לגבי העניין שפתחתי איתו, בכל מה שקשור לדרום הארץ.

אלכס מילר: אנחנו שמענו התייחסות של שר החינוך, איפה אנחנו ---

שמשון שושני: אני מוכן להעיר הערה מאד כוללנית לגבי הדרום, כי האחריות על אבטחת העורף איננה מוטלת על משרד החינוך, אלא ---

יהודית גידלי: אבל יש לנו פה את פיקוד העורף.

שמשון שושני: כן, כן.

שמשון שושני: אלא על פיקוד העורף.

שמשון שושני: אני רק יכול לציין ששר החינוך ואנוכי קיימנו ישיבה עם מטה משרד החינוך בדרום.

שמשון שושני: כל מוסדות החינוך בדרום, שהם בקו הראשון במעגל של , כולם ממוגנים, כולם ערוכים.

שמשון שושני: אין בעיות מיוחדות שאנחנו מכירים אותן.

שמשון שושני: יש איום בשביתה אחת של ראש עיריית שדרות, ואני מקווה שהאיום הזה יוסדר והתלמידים, לא ישתמשו בהם להשגת מטרות שאינן חינוכיות בדיוק.

שמשון שושני: בקו השני, קיימת החלטת ממשלה, במעגל השני, למיגון מוסדות החינוך באופן הדרגתי.

שמשון שושני: על פי האינפורמציה שנמסרה לנו, הוקצב סכום של 3.5 מיליון ₪ לתכנונים השונים, אבל אני מציע שפיקוד העורף הוא שצריך לתת את התשובה בנושא הזה.

שמשון שושני: אני רק יכול לבוא ולומר, שכל מוסדות החינוך בדרום, אני לא מדבר כרגע על ההיבט הביטחוני, שהוא לא באחריות משרד החינוך, מוכנים לפתיחת שנת הלימודים, על פי היערכות מחוז הדרום שנמסרה לנו ביום שני האחרון.

שמשון שושני: אני רק יכול עוד לציין שלמחוז הדרום, לצערי הרב, יש ניסיון רב בהיערכות מסוג כזה ומחוז הדרום בכל מקרה בחירום, יפעיל מערכות חינוכיות שנתנסינו בהן, לצערי הרב, בעבר, ובהצלחה די מרובה.

שמשון שושני: אז זו ההערה הכוללת שלי למחוז הדרום.

שמשון שושני: ואם אדוני ירשה, אז אם יש מישהו מפיקוד העורף כאן, הוא מישהו שמוכן למסור ולהשלים את העניין.

אלכס מילר: אז כמה מילים על העניין הזה, כי הייתה לנו באמת ישיבת ועדת כספים מאד ארוכה בעניין.

אלכס מילר: אם תוכל לעדכן אותנו מבחינת השינויים שחלו בשבועיים שלושה מאז הוועדה, ואז אנחנו נמשיך עם המשרד.

שאלתיאל לביא: טוב, אני שאלתיאל לביא ואני מייצג את המשרד להגנת העורף.

שאלתיאל לביא: אני רוצה לפתוח באמירה מאד כללית, אולי בניגוד למה שאמר המנכ"ל, שכל משרד אחראי בחירום על מה שהוא אחראי בשגרה.

שאלתיאל לביא: והמשמעות היא שמיגון מוסדות חינוך צריך להיות באחריות משרד החינוך, בדיוק כשם ש אחראי למגן את בית חולים ברזילי באשקלון.

שאלתיאל לביא: זאת אמירה כללית שאני מבקש איתה לפתוח.

שאלתיאל לביא: מעבר לעניין הזה, אני מסכים עם מה שאמר המנכ"ל לגבי קו שבעת הקילומטרים ---

שמשון שושני: זה מה שנוהג?

שמשון שושני: מה שאמרת זה מה שנוהג או מה שאתה חושב שצריך להיות?

שאלתיאל לביא: לא, לא ---

אלכס מילר: לא, זה משהו שמתגלגל כבר תקופה מאד ארוכה ---

שאלתיאל לביא: זה מה שנוהג ומה שמאורגן ---

אלכס מילר: בגלל שאף אחד, יש הרבה אשמים אבל אף אחד לא רוצה לקחת אחריות, אז הם תמיד מעבירים את העניין הזה.

אלכס מילר: שמענו, בגלל זה אנחנו גם דרשנו ---

שמשון שושני: אבל אם מפעל הפיס מוכן לקחת את האחריות, אני חושב שזה בסדר גמור.

אלכס מילר: טוב, רבותי, אני רק מקווה מאד שפינג פונג כזה בין המשרדים לא יפריע לילדים.

שאלתיאל לביא: הנקודה השנייה שאני מבקש להדגיש זה לגבי קו שבעת הקילומטרים, כמו שאמר המנכ"ל.

שאלתיאל לביא: אכן, כל בתי הספר מוגנו באופן מלא, למעט מספר גני ילדים ששם עדיין יש ליקויים שמתוקנים.

שאלתיאל לביא: הכוונה היא שבתוך חודשיים-שלושה גני הילדים האלה יטופלו, והכל נעשה בפיקוח של משרד הביטחון.

שאלתיאל לביא: הדבר הנוסף, וזה קו ה-.

שאלתיאל לביא: השר להגנת העורף סיכם עם ראש הממשלה, פנה לראש הממשלה וסיכם איתו, על מיגון של שני גושי מוסדות חינוך, אחד באשקלון ואחד בנתיבות.

שאלתיאל לביא: הוקצה לצורך העניין הזה תקציב של 80 מיליון ₪, מתוכו 30 מיליון מתקציב המשרד להגנת העורף, עוד 50 מיליון מתקציב האוצר.

שאלתיאל לביא: נכון שעכשיו מתבצע תכנון שהל עניין הזה.

שאלתיאל לביא: הכוונה היא שעם סיום התכנון לצאת לעבודה, ובתקווה שעד סוף שנת הלימודים הקרובה, הביצוע יסתיים.

שמשון שושני: פשוט אני לא מבין, כל התקציב הזה, כל האחריות הזאת – של מי היא?

שמשון שושני: בניגוד למה שאמרת קודם.

שאלתיאל לביא: האחריות, אני אומר עוד פעם, האחריות ---

שמשון שושני: מי מביא את הכסף?

שמשון שושני: מי האחראי על הביטחון?

שאלתיאל לביא: אני לא אחראי על הכסף כל כך.

שאלתיאל לביא: האחריות למיגון מוסדות החינוך היא של משרד החינוך.

שאלתיאל לביא: נעשה פה מהלך של השר להגנת העורף, שפנה לראש הממשלה והמליץ לבצע פעילות של מיגון, מעבר למה שכבר נעשה.

שאלתיאל לביא: אושר לזה תקציב, הדבר נמצא כרגע בשלבי תכנון ואנחנו מקווים שעד סוף ---

שמשון שושני: התקציב יהיה במשרד החינוך או במשרד להגנת העורף?

שאלתיאל לביא: התקציב, אני אומר עוד פעם, מתוך התקציב, אני לא בקיא ---

שמשון שושני: שאלתי שאלה פשוטה, אתה לא יכול לענות עליה?

שמשון שושני: איפה התקציב?

שמשון שושני: במשרד להגנת העורף או במשרד החינוך?

שמשון שושני: אני לא בקיא מאיפה זה הולך לאיפה זה הולך.

שמשון שושני: אני יודע שהחלוקה היא 30 מיליון ₪ מתקציב המשרד להגנת העורף, ו-50 מיליון ₪ מתקציב האוצר.

שמשון שושני: הכל הולך לטובת מיגון אותם בתי ספר.

קריאה: מי מחזיק את הכסף?

קריאה: זה עובר למי?

אלכס מילר: רבותי, תקשיבו, מה שהוא טוען, שהם בעצם מביאים איזה שהוא צעד של תוספת של 80 מיליון ₪.

אלכס מילר: אני גם קצת לא מובן לי המספרים, כי אנחנו רק לפני שבועיים ישבנו בוועדת הכספים.

אלכס מילר: ההערכה הכללית למיגון של כל הדרום, כולל באר שבע, כולל אשדוד – היה 90 מיליון שקל.

אלכס מילר: אם אתה עכשיו מדבר איתי רק על נתיבות ואשקלון ואתה מגיע כבר לסכום של 80 מיליון שקל, אז איך בעצם תוך שבועיים התקציב של 15 מיליון קפץ ל-80 מיליון?

זבולון אורלב: בגלל שלא יודעים מי אחראי, זה העניין.

קריאה: הוא אומר שמשרד החינוך.

אלכס מילר: סליחה רבותי, אתם שכחתם שאתם אצלי בוועדה?

אלכס מילר: זה לא דיון פתוח עכשיו.

אלכס מילר: כרגע נציג משרד העורף מדבר.

אלכס מילר: מנכ"ל משרד החינוך, בגלל שהתייחסו למשרד החינוך כאחראי לעניין הזה, העיר את ההערה שלו, חברי הכנסת יכולים, כל השאר, אנא מכם לשבת בשקט, כי אחרת אנחנו לא נתקדם.

אלכס מילר: כן.

שאלתיאל לביא: אני אומר עוד פעם, אני לא בקיא לחלוטין בתוך החלוקה של כל התקציבים שמדוברים.

שאלתיאל לביא: אני מעביר פה את עמדת השר להגנת העורף, כפי שנאמרה.

שאלתיאל לביא: התקציב של 30 מיליון אני יודע שהוא בא מתקציב המשרד להגנת העורף.

שאלתיאל לביא: לאיפה הוא הולך, באיזה צינורות וכל הדברים האלה, אני לא יודע להגיד.

אלכס מילר: אוקי, תודה.

אלכס מילר: סיימת?

שאלתיאל לביא: נקודה אחרונה שאני מבקש לומר, זה שגם לנו יש עניין שכל בתי הספר בקו ה- ימוגנו.

שאלתיאל לביא: מדובר פה בעניין שצריך להתקבל בהחלטת ממשלה וכמובן שזה מחייב גם את משרד החינוך לתת יד ולתת כתף לקידום העניין הזה.

אלכס מילר: לתת יד ולתת כתף, אתם מתכוונים לתקציב?

שאלתיאל לביא: בין השאר.

אלכס מילר: אוקי, הבנו אותך.

אלכס מילר: טוב.

אלכס מילר: אנחנו נתקדם.

זבולון אורלב: אתה אומר 'טוב', כאילו נחה דעתך.

אלכס מילר: לא, תשמע, אני ---

זבולון אורלב: אני יותר מודאג ממה שהייתי לפני הדיווח.

אלכס מילר: חכה, אתה עוד לא שמעת את הסיכום.

אלכס מילר: בבקשה, אדוני המנכ"ל, אני מציע שנתקדם.

שמשון שושני: אני אקשר את העניין הזה כבר לכל בינוי מוסדות החינוך ואיפה עומד המשרד, גם במחויבות שלו למיגון מוסדות חינוך, ומה מעמדו בכל העניין.

שמשון שושני: אז יגאל, בבקשה.

יגאל צרפתי: קודם כל, לתת גם סקירה קצרה לאחור.

יגאל צרפתי: כפי שידוע, בטווח של השבעה קילומטרים, משרד החינוך הוטל עליו לבנות בתי ספר ממוגנים, הוא תוקצב על כך, העניין הזה עוגן בהחלטת ממשלה ואכן שלושה עשר בתי ספר ממוגנים מלא, בשלבי סיום, בחלקם כבר לומדים.

יגאל צרפתי: עכשיו, לגבי הנושא הנוסף ---

זבולון אורלב: וגני ילדים?

יגאל צרפתי: גני ילדים נבנו באמצעות פיקוד העורף.

יגאל צרפתי: זאת אומרת, אנחנו לא התעסקנו בעניין הזה של גני ילדים.

יגאל צרפתי: חלוקת העבודה הייתה כזאת שאנחנו לוקחים את עצמנו את הגידול הטבעי.

יגאל צרפתי: זאת אומרת, כל המיגון של גני הילדים והבנייה שלהם, נעשתה על ידי פיקוד העורף.

יגאל צרפתי: אנחנו נוטלים על עצמנו את הגידול הטבעי שנתקלים בו מעת לעת.

יגאל צרפתי: זו חלוקת עבודה מאד ברורה בינינו.

יגאל צרפתי: לגבי הנושא של הרחבת הטווח, הרחבת הטווח, זאת אומרת הטיפול בו והאמצעים למיגון, נדונו וכפי הידוע לנו הם בטיפול מלא של פיקוד העורף.

יגאל צרפתי: משרד החינוך לא יודע להגדיר מה הם צורכי המיגון, הוא גם לא יודע לבצע אותם, כשמדובר באמצעי מיגון ולא בבנייה מחדש.

יגאל צרפתי: אין לנו את הידע הזה, אין לנו את היכולת הזאת, כמו שאנחנו לא יודעים לסלול כבישים ואנחנו לא יכולים לעשות עוד הרבה דברים מהתחום הפיזי.

יגאל צרפתי: ומי שמכיר, וראיתי, יש פה אנשים באמת מאגף התקציבים, את המשימות שמוטלות עלינו בתחום בניית מוסדות החינוך, אז אנחנו גם מתמודדים בתנאי חסר, ומנסים לתת מענים לגידול טבעי ברחבי הארץ, כך שכל הנושא הזה אלף לא מתוקצב על ידינו, לא באחריותנו, ואנחנו לא יודעים איך לבצע אותו.

יגאל צרפתי: זה מעולם לא היה בתחום העשייה שלנו.

יגאל צרפתי: עד כאן לעניין הזה.

יגאל צרפתי: לגבי שאר הדברים, אז קודם כל באמת לבשר שבשנת הלימודים הבאה עלינו לטובה, ייפתחו 44 בתי ספר ברחבי הארץ, במבנים חדשים, שבנייתם הגיעה לידי סיום.

יגאל צרפתי: אנחנו למעשה בשנת התקציב הזאת, סיימנו את תוכנית החומש שהתחילה בשנת 2007, לבינוי כיתות.

יגאל צרפתי: אנחנו נערכים להכנה של תוכנית חומש חדשה, מול כל הגורמים הרלבנטיים, כדי באמת לראות את תמונת המצב העתידית של הצרכים.

יגאל צרפתי: ישנן מספר משימות שעסקנו בהן בשנים האחרונות, וחלקן באמת אנחנו יכולים לציין בסיפוק רב שהגיעו לסיומן, שזה למשל הטיפול באסבסט.

יגאל צרפתי: סקר שערכנו הצביע על צורך בהחלפה של של אסבסט, בעלות של 120 מיליון שקל.

יגאל צרפתי: הדבר הזה, במקום להיות מתוקצב במהלך עשור, תוקצב במהלך של שתי שנות תקציב, ופה באמת תודה גדולה לאגף התקציבים שבא לקראתנו וראה חשיבות של העניין הזה.

יגאל צרפתי: היישום של פינות עבודה לאופק חדש, תוקצבו עד כה 136 מיליון שקל.

יגאל צרפתי: מי שמסתובב בבתי ספר יסודיים, כמובן רואה זאת.

יגאל צרפתי: נושא נוסף שאנחנו מטפלים בו בשוטף, נותנים תשומת לב מאד מיוחדת לכל נושא ההנגשה.

יגאל צרפתי: עד לרגע זה ההנגשה לבעלי צרכים מיוחדים הוקצו כ-40 מיליון שקל רק לשנת התקציב הנוכחית.

יגאל צרפתי: במסגרת ההיערכות לפתיחת השנה הזאת, אנחנו הקצנו 304 מבנים יבילים בסכום של כ-24 מיליון שקל, כדי לתת מענים לגידול הטבעי ברחבי הארץ.

יגאל צרפתי: ונושא נוסף חשוב שאנחנו עוסקים בו, הוא נושא ההיערכות מפני רעידות אדמה, שתוקצבנו על העניין הזה, ונכון לרגע זה אני יכול לומר שכל הרשויות, שמה שמוגדרות אצלנו בעלות רגישות ססמית, על פי סקרים שערכנו יחד עם המכון הגיאולוגי והמכון הגיאופיזי, בעצם אותן רשויות שכולנו מכירים – חצור, קריית שמונה – שיושבות על השבר הסורי אפריקני, תוקצבו כבר.

יגאל צרפתי: זאת אומרת יש בידיהן הרשאות ועתה מתנהל מולן תהליך מאד אינטנסיבי ---

זבולון אורלב: 180 מיליון?

יגאל צרפתי: כן.

יגאל צרפתי: ומתנהל הליך מאד אינטנסיבי מולן כדי לקדם את העניין הזה.

יגאל צרפתי: נעשות בדיקות מאד מקצועיות ויורדים לרזולוציות, ואני מקווה באמת שבהקדם אנחנו נוכל לתת דיווחים מהשטח.

אלכס מילר: אתה יכול אולי קצת להכניס אותנו לפרופורציות מבחינת התקציבים, בעניין של שיפוץ, שיפוץ קל וחידוש מבנים והבטיחות?

יגאל צרפתי: תראו, זה עובד ככה, מדי שנה מוציא המשרד שיפוצי קיץ, לפי פר כיתה, פר תלמיד, על פי הקריטריונים שקבועים.

יגאל צרפתי: משה, נדמה לי שזה 56 מיליון ₪ היה השנה, זה עמד על הסכום הזה.

יגאל צרפתי: בנוסף, אנחנו הקצנו לשטח סכום של כ-37 מיליון שקל, שזה חידוש מבנים, שהוא טיפול יותר פרטני במבנים, כשבראש סדר העדיפויות מדובר בטיפול במבנים שנניח עמדו הרבה זמן ריקים, והיה צורך להשמיש אותם לטובת מטרות כמו חינוך מיוחד למשל.

יגאל צרפתי: אז שנה שעברה עסקנו והשקענו הרבה מאד כספים בבניין שעמד 5 או 6 שנים ריק בגבעת עדה, והכשרנו אותו לטובת בית ספר לאוטיסטים.

יגאל צרפתי: השנה אנחנו עושים את אותו דבר בבית ספר אחר במועצה אזורית מטה אשר.

יגאל צרפתי: יש בית ספר נוסף שאנחנו הולכים להזין שם תלמידים משתי מועצות שונות, כדי לחסוך בנייה של בית ספר חדש, אז שם גם נתנו במועצה האזורית מטה אשר ומעלה יוסף, יש איזה שהוא בית ספר, שבאמת בהסכמה ובמשא ומתן עם ראשי הרשויות, אנחנו הגענו למסקנה שיהיה כלכלי יותר להשקיע קצת בשיפוץ, מאשר לבנות למטה אשר בית ספר משלהם.

יגאל צרפתי: זאת אומרת הדברים האלה נועדו בעיקר כדי לתת לנו קורת גג והתקציב הזה זה רוב ייעודו.

זבולון אורלב: מה עם גן הילדים חובה בחברון?

יגאל צרפתי: גן הילדים בחברון, יושב פה אסף, שאני חושב שהוא יכול לעשות דוקטורט כבר על העניין הזה.

יגאל צרפתי: אני לא יודע שיש פריצת דרך בעניין הזה, למעט החלופות שהועלו, אבל כפי הידוע זה הגיע לאקצטנציות הכי גבוהות.

יגאל צרפתי: בוא נאמר ככה, אני עוד לא חתמתי על הרשאה לעניין הזה.

יגאל צרפתי: אני מחכה.

יגאל צרפתי: יש את הכסף לעניין, אבל ברגע שיבשילו התנאים, אנחנו גם מכירים בדחיפות וגם בצורך ואנחנו יודעים היטב איפה לומדים הילדים היום ואלה תנאים שממש לא ראויים ואנחנו מאד רוצים לפתור את הבעיה.

שמשון שושני: תגיד משהו על פינות העבודה באופק חדש, כי נשמעו טענות שלא הוכשרו פינות בבתי ספר מסוימים, באופק חדש.

יגאל צרפתי: תראו, המציאות שבה אנחנו נתקלים כשאנחנו ממקמים פינות עבודה, היא שלפעמים אין לנו את השטח לטובת העניין הזה בבית ספר קיים.

יגאל צרפתי: אז אופציה מיידית ויחסית זולה, היא להציב מבנים יבילים בחצרות בתי הספר.

יגאל צרפתי: אופציה נוספת, שהיא יותר צורכת זמן, זה הרחבת בית הספר בהתאם, כדי שיוכל באמת להכיל את אותן פינות.

יגאל צרפתי: עכשיו, במהלך הדרך אנחנו נתקלנו ברשויות שלא היו מוכנות לקבל מבנים יבילים מסיבות כאלה ואחרות, או שהלכו להליך של בנייה מלכתחילה.

יגאל צרפתי: אנחנו מבחינתנו, לכל אותן רשויות, אומרים ואמרנו בכל פורום שהוא, שלא להסס ולקחת את פתרון הביניים בדמות המבנה היביל, כי הליך של בנייה באמת הולך זמן וזו אותה פרוצדורה לבנות , אשר צורך תהליך של בנייה של .

יגאל צרפתי: אז לכן אנחנו מאד בעד, כדי ליישם את העניין.

יגאל צרפתי: אז אולי בהזדמנות זו, מילה שאנחנו גם נערכים בהקשר הפיזי לרפורמה של 'עוז לתמורה', כי גם פה יש השלכה פיזית לכל המהלך הזה.

יגאל צרפתי: וכמובן, בבתי ספר שאנחנו נהיה מאותגרים על ידי העתר שטחים, אז הפתרון הזמין, המיידי – קיים, וכמובן אנחנו תמיד מכניסים את המוסדות הללו להליך של תכנון ובניית קבע, ומה שחשוב בעיקר זה, שבתי הספר הללו הם בעצם, הדבר הזה הולך להיות מוטמע בפרוגראמה הפיזית שלהם.

יגאל צרפתי: זאת אומרת אדריכל שיקבל היום פרוגראמה מאיתנו, הוא בעצם יודע שיש פונקציות חדשות שהוא צריך לתת עליהן את הדעת.

יגאל צרפתי: זהו, באופן כללי.

יגאל צרפתי: כמובן שאותן פינות הן גם כן מצוידות בכל הפסיליטיס ---

שמשון שושני: התאמה של חדרים קיימים, לא פינות.

יגאל צרפתי: ההתאמה של החדרים הקיימים, שוב, אנחנו נמצא את עצמנו במציאות של חללים באיכויות שונות ואנחנו ניתן מענים כדי להכשיר את החללים האלה לתנאים נאותים לתלמידים.

אלכס מילר: הכל ככה נראה לי קצת יותר מדי מעורפל.

אלכס מילר: אפשר לשמוע האם אפשר ואם אתה צריך לבדוק, אז תבדוק לקראת סוף הישיבה או באמצע.

אלכס מילר: אני רוצה לשמוע נתונים.

אלכס מילר: איפה אנחנו, כמה ילדים היום מקבלים את המענה של הסיוע על ידי אותם מורים וכמה לא, בגלל שיש להם בעיה מבחינת העניין – איפה הם צריכים לשבת.

אלכס מילר: יש לך איזה שהוא נתון?

אלכס מילר: כמה ראשי רשויות סירבו להכניס את המענה הזה שאתם מענים ואז אין מענה לילדים.

אלכס מילר: עדיין אנחנו מדברים, הרי הכל, תראו, זה עניין של חבילה.

אלכס מילר: הרי בסופו של דבר המדינה נותנת תקציב, שהתקציב הזה כפוף לרפורמה.

אלכס מילר: את הרפורמה צריך לבצע, הילדים צריכים לקבל מענה.

אלכס מילר: אם אתה בא ואומר שבגלל סירוב של כך וכך, של גורם נגיד ברשות המקומית, או שזה המבנה, שהוא לא מספיק טוב, אין תוכנית.

אלכס מילר: לכמה מקומות אנחנו יודעים בוודאות שבכלל לא יהיה שם פתרון ויש סירוב מוחלט?

אלכס מילר: אנחנו יודעים שבסופו של דבר הכסף משולם, הרי זה לא שאתם מקצצים את זה מהשכר של המורים.

אלכס מילר: זה לא הבעיה שלהם שראש הרשות לא מסכים לתת את המבנים היבילים שאתה רוצה להכניס.

אלכס מילר: אז אתה לא נוגע שם בתקציב והילדים בסופו של דבר לא מקבלים את המענה שהם צריכים לקבל, לפי המתווה שאתם, כמשרד החינוך, מוביל אותו.

יגאל צרפתי: אז יש לי תשובה על זה, מאחר שיש לי חברה מנהלת שבכל שלושה ימים נותנת לי תמונת מצב מה קורה ברחבי הארץ.

יגאל צרפתי: עכשיו, הבעיה היחידה כרגע – מדובר ברשות אחת בלבד, הנושא הזה גם עלה במסגרת ההיערכויות שלנו, שם הבעיה היא בכלל ---

זבולון אורלב: מה שם רשות?

יגאל צרפתי: אור יהודה.

יגאל צרפתי: וכשבדקתי את הנתונים בעקבות ההערה, עלה שבעצם העירייה, אגב אני רוצה להגיד עוד משהו קודם, שבאותה הזדמנות שהחלנו והוספנו את פינות העבודה לתוך הפרוגראמות שלנו, גם הגדלנו את הספריות.

יגאל צרפתי: זאת אומרת, בעבר, בפרוגראמות שלנו, לא היה דבר כזה שנקרא ספרייה, היה מחסן ספרים , מי שמכיר.

יגאל צרפתי: הגדלנו את זה לבערך , ספרייה ראויה לתלמידים, וגם את חדרי המורים.

יגאל צרפתי: כלומר, הפינות עבודה כמשל, אבל הן בעצם היוו טריגר להגדיל את הפרוגראמות של היסודי.

יגאל צרפתי: עכשיו, אם נתמקד במקרה הפרטני של אור יהודה, אז יצא פרוגראמה להרחבת בית הספר לטובת הפונקציות הללו שציינתי.

יגאל צרפתי: העירייה חרגה ב- בתוכניות, מעבר לפרוגראמה שלי, והתחייבה לתקצב את זה.

יגאל צרפתי: היא תוקצבה על ידי על מה שאני התחייבתי על פי הפרוגראמות שלי.

יגאל צרפתי: את הדלתא, אנחנו כמובן לא נתקצב, כי אנחנו מחויבים לאחידות בכלל המערכת.

יגאל צרפתי: ברגע שהעירייה שכבר מתוקצבת על כך, תמצא את המקורות לחריגה שלה, אז הם יוכלו לצאת לדרך.

יגאל צרפתי: פה יש מצב שרשות לקחה על עצמה התחייבות ---

אלכס מילר: אז חוץ מאור יהודה?

אלכס מילר: תקשיב, חוץ מאור יהודה אתה בעצם יש לך הסכמה בכל רשות מקומית, שאתה יכול להיכנס עם מבנה יבילי ---

יגאל צרפתי: נכון מאד, כן.

אלכס מילר: וכמה אתה הולך להכניס?

יגאל צרפתי: עוד פעם, לפי הגודל של בית הספר.

יגאל צרפתי: ככל שבית הספר גדול יותר ---

אלכס מילר: לא, אבל תשמע, השאלה היא פשוטה מאד.

אלכס מילר: אתה צריך לתת מענה לפינות העבודה למורים וכל מי שנמצא באופק חדש ---

יגאל צרפתי: כן, נכון.

אלכס מילר: אתה יודע מי נמצא, אתה יודע מה אתה צריך לתת.

אלכס מילר: מה היום מבחינתך המצב העדכני, לפי מתן הפתרונות?

אלכס מילר: כמה אתה יודע שאתה הולך לתת היום פינות עבודה, בתחילת שנת הלימודים הקרובה?

אלכס מילר: כמה מבנים אתה צריך להכניס, מה התקציב שלך לעניין הזה?

אלכס מילר: האם יש לך בעיה עם התקציב?

אלכס מילר: האם אין לך בעיה עם התקציב?

אלכס מילר: צריך לדעת מה חסר.

אלכס מילר: כרגע, כמה פינות עבודה חסר?

יגאל צרפתי: אלף, אין לי בעיה עם התקציב ואני יכול לומר שבעצם כל בתי הספר היסודיים תוקצבו במלואם.

יגאל צרפתי: זו כבר עובדה.

יגאל צרפתי: עכשיו, לגבי חטיבות הביניים והעליונות, ככל שזורמת אלי האינפורמציה מהמינהל הפדגוגי, אני מתקצב מיידית.

שמשון שושני: אין בעיה של תקצוב.

יגאל צרפתי: אין בעיה.

יגאל צרפתי: אין שום בעיה.

שמשון שושני: כל ההרשאות יצאו לרשויות המקומיות.

אלכס מילר: טוב, תודה.

אלכס מילר: יובל, רצית להתייחס במשהו?

יובל וורגן: רק מילה אחת, לחזור לנושא הקודם של תקציבי הבטיחות.

יובל וורגן: פשוט לידיעת הוועדה, התקציב הכולל של שיפוצי הקיץ וחידוש המבנים – 56 ועוד 37 - הוא בכל מקרה פחות ממה שעמד לרשות הרשויות בשנת 2010.

יובל וורגן: את זה צריך לדעת, שבשנים 2009-2010 היה הסכם על תוספת תקציב, מה שכונה אז השולחן העגול, 200 מיליון כל שנה, ובשנת 2011 אין את זה.

אלכס מילר: רגע, אני יודע שב-2010 הייתה הקפאה ביו"ש.

אלכס מילר: זאת אומרת, עכשיו עם התקציב הזה, זה כולל יו"ש?

יגאל צרפתי: הכל כולל יו"ש.

יובל וורגן: אני לא יודע אם המספרים האלה כוללים גם את ההיערכות לרעידות האדמה בתוך ה ---

יגאל צרפתי: לא, לא, לא.

יובל וורגן: לא קשור.

יגאל צרפתי: מה שקרה זה, יובל, שבעצם ה-37 מיליון האלה, היו אמורים להיות 77 מיליון.

יגאל צרפתי: 40 מיליון מתוכם הלכו כחלק של המשרד לטובת ההיערכות מפני רעידות אדמה ונוספו להם 40 מיליון נוספים ממשרד האוצר, שזה ה-80 שיש לנו לטובת העניין.

אלכס מילר: ומה הצרכים שאתה רואה היום במערכת, מבחינת התקציב, לעניין הזה?

יגאל צרפתי: מבחינת חידוש מבנים?

אלכס מילר: יש לך רצוי ויש לך מצוי.

אלכס מילר: מה הרצוי?

יגאל צרפתי: אה, יש פער גדול בין הרצוי למצוי.

יגאל צרפתי: אנחנו יודעים שבתי ספר לא נהיים צעירים מעצמם ואנחנו ---

אלכס מילר: זאת אומרת, אתם מבחינת

אלכס מילר: כם טיפלתם במה שהכי דחוף בהיבט הביטחותי.

יגאל צרפתי: נכון.

יגאל צרפתי: וכפי שאמרתי, כדי באמת לייצר קורת גג במקומות שהדבר היה נחוץ, זה היה בראש סדרי העדיפויות.

אלכס מילר: אוקי, תודה.

אלכס מילר: טוב, יוסי, אתה רוצה להתייחס?

זבולון אורלב: אני יכול לשאול עוד משהו שקשור בהסעות איתו, כי הוא ממונה גם על ההסעות?

זבולון אורלב: לפני שנתיים נדמה לי, המנכ"ל, בעקבות החלטה של ועדת החינוך, מינה ועדה ברשותך לתיאום ההסעות של החינוך המיוחד בין משרד החינוך לבין משרד הרווחה.

זבולון אורלב: אני חושב שעשיתם עבודה טובה מאד ברשותך.

זבולון אורלב: בדיווח האחרון דיווחתם שפניתם למשרדי הממשלה לאשר את ההמלצות של הוועדה.

זבולון אורלב: האם קיבלתם את ההמלצות, האם ההמלצות האלה ייכנסו לתוקפן?

זבולון אורלב: האם שנת הלימודים מתחילה עם הפסקת הבלגן של ההסעות בחינוך המיוחד?

יגאל צרפתי: אנחנו, וייתקן אותי דודו, קיבלנו תגובות מרוב המכריע של השותפים.

יגאל צרפתי: יושב פה אורי, מאגף התקציבים, שעסוק בימים אלה באמת סביב ועדת טרכטנברג, ועוד הרבה דברים.

יגאל צרפתי: הוא ביקש עוד כמה ימים כדי להעביר את תגובת האוצר.

יגאל צרפתי: ברגע שהדבר הזה - מאחר שהם חברי ועדה ופרטנרים שלנו מתחילת הדרך – חשוב לנו שהדבר הזה ייצא.

יגאל צרפתי: אז אני מבחינתי ---

זבולון אורלב: כלומר, שנת הלימודים מתחילה כשאין עדיין החלטות שוב, לגבי הסדרת התיאום בהסעות, ושוב צריכים לגשת לבית משפט וכל פנייה לבית משפט, כמובן שההורים זוכים בהחלטה, ראה את הבג"צים ואת פניות.

זבולון אורלב: למה אי אפשר לגמור את זה?

שמשון שושני: חבר הכנסת אורלב ---

זבולון אורלב: אתם בסדר.

שמשון שושני: לא, לא, אתה יודע ---

זבולון אורלב: הוא בסדר גמור.

זבולון אורלב: הוא עשה עבודה מדהימה.

שמשון שושני: הוועדה סיימה את עבודתה.

שמשון שושני: גם בשנת הלימודים הקודמת אנחנו הסכמנו לאיזה שהוא מימון ביניים, עד הקמת הוועדה, והעניין הזה, המשרד לקח על עצמו, יחד עם משרד הרווחה, לפתור אותו.

שמשון שושני: אני מתאר לי שעד קבלת תגובת האוצר, העניין הזה ימשיך כמו שהוא היה בשנת הלימודים תשע"ב.

אלכס מילר: ובמה שקשור עם השלטון המקומי בעניין ההסעות, אתם הגעתם להסכמות סביב הנושא הזה?

שמשון שושני: אז בעניין הזה התקיימה פגישה בין השלטון המקומי ובין משרד האוצר ומשרד החינוך, לפני יומיים.

שמשון שושני: אני חושבת שעומדים להגיע להבנה בנושא הזה.

שמשון שושני: המסגרת התקציבית היא בהבנה ובהסכמה.

שמשון שושני: כרגע מדובר רק על החלוקה הפנימית של התקצוב.

שמשון שושני: אני מקווה שתוך 48 שעות העניין הזה ייפתר לשביעות רצון השלטון המקומי, כי אנחנו חושבים, לפחות במשרד החינוך, שבעניין הזה השלטון המקומי צודק ואנחנו מאד מקווים שתוך כמה שעות ייפתר העניין הזה.

אלכס מילר: אוקי, תודה.

אלכס מילר: יוסי, בבקשה.

יוסי וסרמן: כשפתחנו את אופק חדש, כשהתחלנו לדון במשא ומתן עם הממשלה על אופק חדש בשנת 2007, הייתה התייעצות אצל ראש הממשלה דאז, בהשתתפות שרת החינוך וגורמים נוספים בכירים במשרד החינוך, וגם אני זוכר הממונה על התקציבים באוצר.

יוסי וסרמן: מה עושים, האם חותמים ומתחילים לדבר על אופק חדש?

יוסי וסרמן: או מתחילים להכין את התשתיות לקראת השעות הפרטניות ולקראת הצרכים של אופק חדש.

יוסי וסרמן: במדינה כמו הונג קונג חיכו שלוש שנים, הכינו תשתיות, ואחר כך החלו ברפורמה.

יוסי וסרמן: אצלנו, ההחלטה הייתה שאם לא עושים את זה במיידי, מחר אין כסף והכל נעלם והסיכוי שתהיה רפורמה במערכת החינוך של מדינת ישראל – ייעלם.

יוסי וסרמן: אני אומר היום שמה שנעשה עד עכשיו לא מספיק.

יוסי וסרמן: לא מספיק.

יוסי וסרמן: אני מדבר על פינות עבודה ראויות לניצול השעות הפרטניות.

יוסי וסרמן: גם אם משרד החינוך ברשות המחלקה של יגאל עובד טוב, והוא מעביר כספים, לא כל הרשויות עושות את זה בעיתוי המתאים ולא כל מה שצריך לעשות.

יוסי וסרמן: חדרי המורים לא מתאימים ולא מספיקים.

יוסי וסרמן: לעיתים אין אפילו כסאות לכל המורים לשבת בחדרי המורים.

יוסי וסרמן: התנאים הפיזיים בחינוך היסודי, מאז שקמה המדינה, הם תנאים גרועים, גרועים לעומת החינוך העל יסודי שחדרי המורים הם הרבה יותר מוכנים לשינוי רפורמי כזה, כמו שנדרש.

יוסי וסרמן: החינוך היסודי דורש רביזיה רצינית ותקצוב רציני, על מנת שיקבל תנופה רצינית לצרכים שלו.

יוסי וסרמן: היום אין מקום לקבל הורה, אין חדר לקבל הורה בחינוך היסודי.

יוסי וסרמן: אין חדר לשבת עם תלמיד בחינוך היסודי.

יוסי וסרמן: אלה הם דברים שהם לא מתחילים מעכשיו ומסתיימים עכשיו.

יוסי וסרמן: אלה הם דברים שנמשכים למעשה מאז שהמדינה קמה.

יוסי וסרמן: ואם רפורמה בסדר גודל כזה, כי בשנה הבאה כל החינוך היסודי, 78,000 מורים בתוך הרפורמה, רוב גני הילדים בתוך הרפורמה, 150 חטיבות בערך בתוך הרפורמה ועוד היד נטויה – יש צורך להתחיל ולשפץ ולהתייחס לתנאים הפיזיים.

יוסי וסרמן: אדוני יושב הראש, אני אומר לך שישנם בתי ספר יסודיים ישנים ביישובים לא מבוססים, שסכנה ללמד שם תלמידים, ויש סכנה גם למורים וגם לתלמידים ללמוד בהם.

יוסי וסרמן: אני אומר באחריות מלאה, שיש צורך לשנות קונספציה שהממשלה צריכה להעביר למשרד החינוך תקציבים ייחודיים גדולים, על מנת להתייחס לחינוך היסודי וגם לחינוך על היסודי על פי הצורך, ולשפר את חדרי המורים, להכין פינות עבודה לשעות הפרטניות ולמורים, להכין חדרי מורים עם ריהוט מתאים לשהייה ממושכת.

יוסי וסרמן: אנחנו כבר מדינה של ה-OECD, אנחנו במאה ה-21 ואנחנו צריכים להתנהג ולהתייחס בהתאם לכך.

יוסי וסרמן: כמו כן, לא שמעתי שום תשובה לגבי מיגון גני ילדים באזורי העימות.

יוסי וסרמן: שמעתי על מיגון בתי ספר, אבל אני לא זוכר ששמעתי על מיגון גני הילדים באזורי העימות.

אלכס מילר: יוסי, יש לי שאלה, אתה מכיר היטב מה קורה אצלך בארגון.

אלכס מילר: זו שאלה גם למשרד החינוך.

אלכס מילר: אם אנחנו מסתכלים אל מול אותם המורים החתומים על הרפורמה באופק חדש, יש כמה מורים, נכון?

אלכס מילר: כמה מתוך אותם מורים, אתה יודע בוודאות, נותנים שעות פרטניות מכלל אותם מורים שחתומים?

קריאות: כולם.

אלכס מילר: לא, אבל אם יש בעיה מבחינת פינת עבודה, אז מה עושים?

יוסי וסרמן: אני אזמין את אדוני לביקורים, לא אחד, ככל שזמנו של אדוני ירשה לו, עם מי שתחליט, לראות איך מלמדים בפרוזדורים, איך מלמדים במקומות לא ראויים, מקומות שהם לא, לא לזה התכוונו.

יוסי וסרמן: לא זו הייתה הכוונה.

יוסי וסרמן: נכון שנכנסנו לאופק חדש בידיעה שאין לנו תשתיות.

יוסי וסרמן: אבל אנחנו מתחילים את השנה החמישית באופק חדש, והגיע הזמן לשנות קונספציה ברמה לגמרי אחרת, כפי שלא הייתה עדיין במדינת ישראל.

יוסי וסרמן: להחליט שמקציבים סכומים אך גדולים.

יוסי וסרמן: למשרד החינוך יש אגף שהוא מאד מאד מקצועי והם עושים עבודה טובה מאד, אבל כשאין תקציבים – אז אי אפשר למלא אחר מה שחובה למלא.

זבולון אורלב: אני לא מבין, אמר המנכ"ל שכל ההרשאות נחתמו.

זבולון אורלב: שאין בעיה של תקציב וכל התקציב לצורך התאמה לאופק – כל ההרשאות נחתמו.

יוסי וסרמן: מכובדי, חבר הכנסת אורלב, שאין חבר כנסת כמותו מומחה ובקיא במערכת החינוך ---

זבולון אורלב: לכן אני לא מבין את ה ---

יוסי וסרמן: 136 מיליון שקלים הועברו לשם תקצוב פינות עבודה.

יוסי וסרמן: אני אומר לך במלוא האחריות, ומי שחושב שאני טועה – יסתור את מה שאני אומר – שזה לא מספיק, שזה לא עונה על הצרכים, ובנוסף לפינות העבודה לניצול חיובי של השעות הפרטניות, שזה היהלום שבכתר הרפורמה, שתי הרפורמות, אני חושב, יש גם תנאים פיזיים לא ראויים של מוסדות החינוך עצמם, של חדרי מורים.

יוסי וסרמן: אפילו אין מספיק כיסאות לשבת עליהם.

יוסי וסרמן: אם כל צוות המורים נמצא בבית הספר, יש במקומות לא מעטים, שיטת הכסא החם וזה דבר שאנחנו במאה ה-21, בסוף 2011 – הגיע הזמן לשנות את זה.

אלכס מילר: תודה, עוזי, בבקשה.

עוזי דיין: אני אעדכן פשוט.

עוזי דיין: אתם יודעים שמפעל הפיס, רוב ההקצאה שלו, החלק הארי הולך לחינוך במספרים מוחלטים בחמש השנים האחרונות, למעלה מ-3.5 מיליארד שקל.

עוזי דיין: לאן הולך הכסף הזה?

עוזי דיין: זה שנתי יוצא בערך, כיוון שהסכומים עולים, עכשיו 750-800 מיליון לשנה.

עוזי דיין: בערך חצי מהסכום הזה הולך לבנייה של כיתות לימוד וגני ילדים, מועבר למשרד החינוך, אפרופו איפה נמצא הכסף וזו הוראה של המדינה, של האוצר לנו.

עוזי דיין: בערך חצי מהרווח נטו של מפעל הפיס, הולך לבניית כיתות וחדרי לימוד.

עוזי דיין: השנה התוכנית הייתה על 660 כיתות.

עוזי דיין: נמסרו כבר לתחילת השנה, כלומר למחר, 351, עוד 515 נמצאים בביצוע, ועוד 450 יש להם את הכסף, אבל הם עוד לא התחילו לבנות אותן, וככה זה גולש ועובר משנה לשנה.

עוזי דיין: במונחים של כסף, זה בערך 450 מיליון ₪.

עוזי דיין: חצי אחר של הסכום הולך לרשויות המקומיות למיניהן, והן יכולות להשקיע אותו גם בדברים שהם לחינוך, החל מציוד וריהוט של מוסדות חינוך, בנייה של חדרי מדעים, מחשוב של כיתות, מחשב לכל ילד, ובנוסף, והסכום הזה אם נוסיף עליו עוד את הסכומים היותר קטנים של תרבות ואמנות, אז נגיע לעוד, השנה כ-750 מיליון שקל.

עוזי דיין: רוצה להוסיף על זה שני דברים.

עוזי דיין: אחד, אנחנו יותר ויותר בשנים האחרונות נכנסים לתרבות ואומנות, מ-אירוע המורה המצטיין – 'המורה של המדינה' – ועד כמובן לתלמידים עצמם.

עוזי דיין: למשל פרויקט שהושק עכשיו, אתמול, שלשום, הוא שאנחנו לוקחים מקומות שנבחרים במדינה ביחד עם משרד החינוך, ונותנים לילדים נבחרים, פרויקט שנקרא 'תרבות-מנהיגות'.

עוזי דיין: זאת אומרת לוקחים ילדים, מפתחים אותם בתחומים שלהם.

עוזי דיין: יש מקומות שבונים תזמורות, זה אוסף שלם של דברים שאני לא אלאה כאן.

עוזי דיין: לא הולך עליהם הסכום הגדול של הכסף, אבל מבחינת ההשקעה בסופו של דבר בילדים והילדות, הוא דבר מאד מאד משמעותי.

עוזי דיין: נושא נוסף הוא הפרויקט של המלגות.

עוזי דיין: אנחנו מעניקים בשנים האחרונות מלגות של 10,000 ₪ לשנה, לסטודנטים.

עוזי דיין: 10,000 ₪ לשנה מבטיחים את זה מראש לשלוש שנים.

עוזי דיין: לפרויקט הזה הוקצו עד עכשיו 30 מיליון שקל לשנה.

עוזי דיין: כיוון שהשנה זה 60 שנה למפעל הפיס, אז החלטנו לציין את זה בשני אירועים – אירוע אחד הוא אירועים של תרבות ואומנות לפריפריה, דבר שקורה בשלושת החודשים הקיימים, זאת אומרת מעכשיו; ודבר שני זה להכפיל את הפרויקט של המלגות – מ-30 ל-60 מיליון.

עוזי דיין: זה אומר למשל שהשנה, עד עכשיו ניתנו בערך ל-6,000 סטודנטים, השנה יקבלו עוד 2,000.

עוזי דיין: זה מובטח לשלוש שנים.

עוזי דיין: הסטודנטים מתחייבים לפעילות למען הקהילה, בערך 130-140 שעות בשנה, ועד עכשיו ניתנו על ידי הסטודנטים האלה למעלה מ-1,200,000 שעות לקהילה.

עוזי דיין: עוד נקודה אחת בהקשר הזה, המלגות האלה מחולקות 60% לחיילים מהדרג הנפרש, נקרא לזה – לוחמים, תומכי לחימה ויחידות השדה.

עוזי דיין: 20% למיעוטים וכל השאר לשאר.

עוזי דיין: שלוש נקודות מבחינתי להמשך.

עוזי דיין: אחת, אנחנו נמשיך ונגדיל את המלגות לסטודנטים, על בערך 2,000 נגיד מלגות שאנחנו נותנים השנה, יש קרוב ל-8,000, קצת יותר מ-8,000 בקשות.

עוזי דיין: אנחנו מדברים מתחת רף מסוים.

עוזי דיין: זאת אומרת, יש לנו עוד דרך גדולה ללכת בשביל לתת וליצור מצב שמי שלא יכול ללמוד – כן מאפשרים לו את זה.

עוזי דיין: דבר שני, בתכנית הרב שנתית שאנחנו נסכם אותה בקרוב, אנחנו ניקח פרויקט חינוכי לאומי, שיהיה אחד משלוש ספינות הדגל העיקריות לשנים הבאות.

עוזי דיין: נעשה על זה דיבורים עם משרד החינוך, עם מקומות אחרים ואנחנו בקרוב נפרסם מה תהיה התכנית הרב שנתית בכלל, ומה יהיו הנושאים המובילים.

עוזי דיין: דבר אחרון, ממה ששמעתי כאן – אני ממליץ למשרד הביטחון, לפיקוד העורף, למשרד להגנת העורף, למי שרוצה – לעניין אותנו בלתת הקצאות בשביל לסגור את שאלת לא רק המיגון של בתי הספר והילדים, אלא בכלל המיקלוט.

עוזי דיין: זה דבר שניתן לעשות אותו.

עוזי דיין: התנאי יהיה שמי שמציע את זה, שם לפחות חצי מהסכום מהתקציב שלו, לתשומת לב משרד הביטחון.

אלכס מילר: טוב.

זבולון אורלב: יש לי עוד בעיית בינוי שאני יכול לשאול אותו?

אלכס מילר: תיכף, אני רוצה את השלטון המקומי ואחר כך.

אלכס מילר: כן.

אתי אלוני: אוקי, שלום, בוקר טוב.

אתי אלוני: אני מבקשת להעלות שלוש סוגיות מרכזיות, שתיים מהן עלו כאן.

אתי אלוני: אחד, להתייחס לנושא שיפוצי המבנים.

אתי אלוני: הקיצוץ, או ההעברה של ה-40 מיליון לטובת רעידות אדמה, ניכרת מאד בשטח.

אתי אלוני: אני ביומיים האחרונים, עשינו סבב טלפוני בין כל הרשויות, אני בדגש לפריפריה, ואני רוצה לומר שמה שאנחנו קיבלנו כתמונת מצב היה, שלפחות במרביתן, עם אלה ששוחחנו איתם ברמת ראש עיר, מנכ"ל, מנהל מחלקת חינוך, יש קושי בשיפוץ המבנים.

אתי אלוני: הם אמרו לי, איך הם אמרו לי?

אתי אלוני: לא שיפצנו מבנים, אין לי ארגז חול בגן, אין לי משחקים ואנחנו נכנסים לשנה.

אתי אלוני: אנחנו לא שיפצנו מבנים.

אתי אלוני: יש בתי סהר עם ריהוט לא ראוי והקיצוץ הזה בשיפוץ, ולעומת זה יש לי מקומות אחרים, ואני מדברת על שלומי ואני מדברת על נהרייה ואני מדברת על קריית שמונה ואני מדברת על ירוחם, ואני מדברת על מצפה רמון ועוד כהנה וכהנה.

אתי אלוני: האמירה המרכזית ששמענו היא – שהרשויות השלימו – מאחר שהגיע לדוגמא 702 ₪ לצביעת גן, אז הוא אומר – תראי לי צבעי, ואני מצטטת, שבמחיר כזה יכול לצבוע גן.

אתי אלוני: אנחנו לקחנו כסף מתרומות ובזה השלמנו את העבודה.

אתי אלוני: אני שמעתי את זה ביותר משמונה רשויות לפחות, שדיברתי, ולא דיברתי עם כל ה-100 שמבחינתי בפריפריה.

אתי אלוני: יש פגיעה קשה בנושא של שיפוץ המבנים – גם שיפוץ קיץ וגם שיפוץ עומק – שנאמר, ואני אומרת את זה בחתך גורף.

אתי אלוני: לפחות מבדיקת ראייה טלפונית, אני אומרת ברמת ראש עיר, מנכ"ל ומנהל מחלקת חינוך.

אתי אלוני: זה נושא אחד.

אתי אלוני: אבל איך הם אמרו לי?

אתי אלוני: אבל אנחנו נפתח את שנת הלימודים.

אתי אלוני: שתיים, נושא ההיסעים כפי שהציג אותו המנכ"ל.

אתי אלוני: אכן אני מודה שמשרד החינוך, אחרי מספר דיונים אצל מנכ"ל משרד החינוך ושר החינוך, הבין שמוצקת ההיסעים, גם לאור הכניסה ל'עוז לתמורה', היא מצוקה קשה שיהיה לנו מאד קשה.

אתי אלוני: אנחנו מדברים על עניין של 200 מיליון שקל, כשהבנתי שיש איזה שהוא פער מספרי, שמדברים על פשרה של 140 מיליון ₪, שצריך לחלק אותם בשנתיים.

אתי אלוני: נכון להיום בבוקר, בשיחה שלי עם יושב ראש השלטון המקומי, אין עוד החלטה שלנו על הפשרה הזאת, אנחנו מתעקשים על זה.

אתי אלוני: הנושא הזה הוא נושא כבד, הוא עולה עכשיו, ראיתם אותו בכל המקומות.

אתי אלוני: אני מקווה יחד איתך, מנכ"ל משרד החינוך, שנוכל, כפי שאמרתם, במלוא הצדק הגמור, לקבל את זה ולפתוח את הדבר הזה ולשאת בנטל, גם של 'עוז לתמורה' לאור המשמעויות האלה.

אתי אלוני: הנקודה האחרונה שלי היא נושא הפריפריה.

אתי אלוני: אם ישנו איום בהשבתה, שהיה מדובר על 4 בחודש, הוא נדחה כרגע ל-11 בחודש.

אתי אלוני: מדובר על כוונה להשבתה בערי הפריפריה.

אתי אלוני: פורום ערי הפיתוח התכנס והחליט שהנושא הזה הוא נושא קשה והציב מספר דברים, נכתב מסמך לראש הממשלה ולשר החינוך, גם לגבי החינוך.

אתי אלוני: לא רק לגבי החינוך, אבל בדגש רב לגבי הוצאות החינוך ונכון להיום, לפי מה שאנחנו יודעים, הדבר הזה עומד.

אתי אלוני: והפנייה שלי אליך, אחרי ששוחחתי ממש לפני כניסתי עם שלמה, עם יושב ראש השלטון המקומי, שתינתן תשומת לב ראויה יותר לכל מה שקורה בפריפריה.

אתי אלוני: המצוקות שם הן פשוט קשה.

אתי אלוני: לי אמר ראש עיר - אני לא יכול לפתוח מגמות.

אתי אלוני: אני במקום להעמיד בית ספר עד שלוש אני מעמיד בית ספר עד אחת.

אתי אלוני: קיצצו לי במוחזקות, אז אין לי שעות רוחב, אין לי שעות זה, אני לא יכול לעשות פיצול.

אתי אלוני: אני לא אלאה אתכם בפרטים הקטנים, יש לי את הכל מצוין.

אתי אלוני: אני אומרת, הנושא של הספוט לפריפריה, הוא נושא חשוב וזאת הסיבה שהמאבק הזה עומד בעינו.

אלכס מילר: עכשיו, על איזה סוגיות בעצם אנחנו יודעים בוודאות, שעליהן מתעקשים ראשי הרשויות בפריפריה?

אלכס מילר: אתם מדברים על matching מול משרד החינוך?

אתי אלוני: אמת.

אתי אלוני: פעם אחת זה נושא ה-matching, ההשלמות שה-13% ---

זבולון אורלב: matching של מה?

זבולון אורלב: אני לא הבנתי.

זבולון אורלב: מה זה ה-matching?

אלכס מילר: 25, 65.

אתי אלוני: 25 או אפילו 13.

אתי אלוני: יש חלוקה שהרשות צריכה לתת 25, אוקי ויש לנו לא מעט רשויות, זה לא חדש, שבהן יש קושי לתת את ה-25.

אתי אלוני: יש לנו רשויות בפריפריה שנמצאות תחת חשב מלווה, תחת תוכניות הבראה ואין כרגע איך לממן את ה ---

אלכס מילר: תראי, אתם חשבתם אולי בשלטון המקומי, הרי תמיד אפשר ללכת לפתרון ---

אתי אלוני: את ה-13 או ה-20 אחוז, או ה-25 אחוז.

אלכס מילר: תקשיבי, אפשר תמיד ללכת על פיתרון שהוא נמצא בבית של מישהו אחר, אבל גם לפעמים אפשר לחשוב מה קורה אצלנו בבית.

אלכס מילר: האם בשלטון המקומי שקלתם לפעמים לעשות מהלך שנגיד הרשויות החזקות ישלמו 35% והרשויות היותר חלשות ישלמו 15%?

אלכס מילר: ואז יכול להיות שגם בבית יהיה קצת פיתרון.

אלכס מילר: מה יקרה?

אלכס מילר: הרי אתם יודעים שהיכולת של תל אביב של הרצלייה, היא הרבה יותר גדולה מבחינת ההשקעה למול שדרות וערי הפריפריה ושלומי, כמו שציינת וערי פריפריה אחרות.

אלכס מילר: אז יכול להיות ששם יכול להיות שיצא גם הפיתרון.

אלכס מילר: תחשבו על זה.

אלכס מילר: הרי בסופו של דבר זה כסף שהוא כסף לא אישי של כל ראש עיר וראש עיר.

אלכס מילר: אנחנו מדברים פה על מצב של יכולת, ואנחנו יודעים גם, אני גם קראתי לא מזמן, איפה זה יצא?

אלכס מילר: באיזה שהוא עיתון, איפה המקומות שמשקיעים בהם יותר הרבה בחינוך, ואני ראיתי ששדרות במקום השני.

אלכס מילר: זאת אומרת ---

אתי אלוני: שלא הכל כסף, נכון.

אלכס מילר: אבל גם צריך לחשוב למול ההשקעה, שבסופו של דבר גם כמה שהוא יכול להשקיע, חוץ מזה יש לו גם את כל העיר לנהל ויש גם שם הוצאות ולא פשוטות.

אלכס מילר: אז אני חושב שגם פה, כשיודעים להתגייס - וכולנו יודעים להתגייס – אז גם הערים הגדולות יכולות להתגייס למען הפריפריה ולהוריד קצת מעצמן, לטובת האחרים.

אלכס מילר: טוב, זה בעניין הזה.

אלכס מילר: משרד ביטחון הפנים – מה קורה אצלנו מבחינת האבטחה והכל?

זבולון אורלב: אני יכול עוד לשאול בקשר לבינוי?

אלכס מילר: כן, תיכף, שנייה, כי אני רק רוצה לשמוע את ..., כי אני יודע שהוא מופיע אצלי כאן.

אלכס מילר: ביטחון פנים נמצאים?

זבולון אורלב: יש פה קצין מהמשטרה שם.

אלכס מילר: אנחנו צריכים אותך לפרוטוקול.

עופר לוטן: שמי עופר לוטן ואני ראש תחום אבטחה במוסדות חינוך בחטיבת האבטחה, באגף המבצעים.

אלכס מילר: כן, מה קורה מבחינתכם, מבחינת ההיערכות לפתיחת שנת הלימודים?

אלכס מילר: איפה אנחנו עומדים בעניין הזה?

אלכס מילר: אני יודע שהיו כל מיני יוזמות, גם מבחינת החקיקה – מתן הרחבת הסמכויות של המאבטחים – אני לא יודע איפה זה עומד כרגע בוועדת הפנים, אבל חשוב לשמוע מבחינת כל העניין שדובר קודם בוועדות שונות כאן, שאנחנו ניהלנו, גם עם העניין הזה של האלימות, גם עם העניין הזה של האבטחה הכללית וכמו שאנחנו מכירים את המציאות שלנו - של מדינת ישראל - איפה אנחנו עומדים כאן מבחינת העניינים האלה.

עופר לוטן: טוב, מבחינת הנושא של הרחבת הסמכויות, אז כרגע יש עבודת מטה שנעשית בין המשרד לביטחון הפנים, משרד החינוך ומשטרת ישראל, נושא של הרחבת הסמכויות, או הצבת מאבטחים במגזר הלא יהודי ואיזו שהיא עבודת מטה שאנחנו כרגע בשלבים האחרונים שלה, ואני מאמין שברגע שאנחנו נסיים את זה זה יוצג פה בוועדה.

עופר לוטן: זה אחד.

עופר לוטן: דבר שני, הנושא של הרחבת הסמכויות בועדת הפנים, אז כמו שידוע לי זה נדחה לאוקטובר להמשך הדיונים בנושא של הרחבת הסמכויות, אז גם פה בטח הנושא הזה ידון במסגרת הרחבות הסמכויות לכלל המאבטחים והמפקחים.

עופר לוטן: לגבי ההיערכות לפתיחת שנת הלימודים, אז סך הכל משטרת ישראל נערכת מהיום לפתיחת שנת הלימודים גם בפעולות גלויות וגם בפעולות סמויות, בכל האזורים.

עופר לוטן: כבר מהלילה יוצבו מחסומים בכניסות לערים.

עופר לוטן: מחר בבוקר אנחנו נערכים במערך מאד גדול, שכולל גם את משטרת ישראל, גם את משמר הגבול, גם את כל הנושא של הק"מ, נושא של המתנדבים, גם בשעות הבוקר, גם בשעות הצהריים, במיוחד באזורי בתי הספר, מעברי החצייה.

עופר לוטן: הפעילות תבוצע גם מחר וגם ביום שישי.

עופר לוטן: אני רוצה לציין פה שגם משטרת ישראל תחלק מחר לילדי כיתות א' סימנייה, כשי לכניסה לכיתה א'.

עופר לוטן: אנחנו פותחים מחר בבוקר מספר חדרי מצב, אחד חדר מצב בשליטה והמשל"ט במטה הארצי.

עופר לוטן: למעשה שם אנחנו נאסוף את כל המידע מכל הארץ, מכל המחוזות.

עופר לוטן: גם יהיה נציג של משטרת ישראל בחדר המצב במשרד החינוך גם הלילה וגם מחר.

עופר לוטן: אנחנו פותחים עוד שני חדרי מצב, אחד בשלטון המקומי ואחד אצלנו, בחטיבת האבטחה, שלמעשה נאסוף שם את כל המידע לגבי האבטחה האזרחית בכל הרשויות.

זבולון אורלב: יש שיבוץ מלא של כל המאבטחים?

זבולון אורלב: כל שנה תמיד הייתה סאגה שחסרים מאות.

זבולון אורלב: האם אתה יכול לדווח, האם אתם מעודכנים שאכן כל התקנים מלאים ומחר בבוקר, בכל גני הילדים שצריך להיות ובכל מוסד חינוכי – יהיה מאבטח – על פי התקן שלכם?

עופר לוטן: סך הכל רוב המערך ערוך ומוכן.

עופר לוטן: זאת אומרת עברו כבר את ההכשרות, עברו את הרענונים.

עופר לוטן: יש פערים קטנים ברשויות כאלה וברשויות אחרות.

עופר לוטן: כל פער כזה שאנחנו מגלים אותו, אנחנו עושים את המרב ש ---

זבולון אורלב: ידוע לך על הפער?

זבולון אורלב: אתה יכול לתת דיווח על הפער, במה מדובר?

עופר לוטן: או ברשויות שחסר לה פה שתיים, רשות אחת חסר לה אחד או ---

זבולון אורלב: אני לא מקבל כזאת תשובה.

זבולון אורלב: אם באים לוועדת החינוך – אנחנו רוצים לדעת במה מדובר.

זבולון אורלב: בירושלים חסרים או לא חסרים?

זבולון אורלב: כמה חסרים?

עופר לוטן: תראה, אני יכול להגיד לך כרגע את מה שחסר, מה שידוע לנו היום.

עופר לוטן: אז למשל בראשון חסרים עשרה מאבטחים.

עופר לוטן: בעמק לוד וברנר חסרים כרגע ביחד שישה מאבטחים.

עופר לוטן: בירושלים כרגע יש נפילה של שתי חברות אבטחה, אז חסר פה כרגע 70 מאבטחים.

עופר לוטן: אלה הפערים שיש.

זבולון אורלב: עכשיו אתה מבין למה אני מתעמת.

עופר לוטן: אשקלון, היום בבוקר חברת אבטחה שעזבה חזרה בחזרה, נגמר שם הפער.

עופר לוטן: תל אביב – נגמר הפער.

עופר לוטן: זאת אומרת, כל פער שיש לנו שאנחנו מכירים אותו – אנחנו תוקפים אותו ישר – על מנת לכסות את הפערים שיש, למעט, חוץ מאשר חסר מאבטח כזה, כמובן איפה שחסר מאבטחים אנחנו מתגברים את הפעילות של משטרת ישראל באזור, על מנת לתת את המענה איפה שקיים הפער.

זבולון אורלב: אפשר אדוני יושב הראש שיגישו לך עד מחר מצבה ברורה לגבי כל הרשויות המקומיות, כמה תקנים מאוישים, כמה חסרים.

זבולון אורלב: עניין האבטחה הוא עניין קריטי, זה לא הולך ככה ברגל.

זבולון אורלב: בירושלים זה קבוע ואני מאיץ בהם כבר כמה וכמה פעמים שתהיה הצעת חוק ממשלתית, מה שעשיתי הוראת שעה לפני כמה וכמה שנים, שהזכויות של עבודה מועדפת לחיילים משוחררים, יחולו גם על אותם חיילים משוחררים שמאבטחים מוסדות חינוך.

זבולון אורלב: הם לא יצטרכו ללכת למלא דלק בתחנות הדלק ואז לא יחסר להם.

זבולון אורלב: משום מה לא מוגשת הצעת חוק ממשלתית, בגלל איזו התנגדות של האוצר, אבל זאת התוצאה שחסרים עשרות, ואני אומר לך שחסרים יותר מ-70 מאבטחים בירושלים.

אלכס מילר: חבר הכנסת אורלב, אני רוצה לשמוע מהאחראי על התחום במשרד החינוך.

אריה מור: בוקר טוב.

אריה מור: ראשית, אני רוצה לציין את הנתונים, חבר הכנסת אורלב, הנתונים שידועים לנו, אחרי שעשינו את הבדיקה היסודית מול המשטרה ומול הרשויות המקומיות.

אריה מור: באשקלון היו חסרים 57 מאבטחים והבעיה, כפי שמסר עופר, גם אנחנו, גם המחוז הדרומי וגם משטרת ישראל – פעלו קשות מול החברה על מנת להחזיר אותה – וכדי שתפתח כמו שצריך, כי החברה התפרקה והצליחו להחזיר את המצב לקדמותו.

אריה מור: הנתון הנוסף הוא בבני ברק, שמתוך 140 מאבטחים יש המון מוסדות בבני ברק, חסרים 25 מאבטחים, בעקבות גם כן, חברת אבטחה שהתפרקה לפני מספר ימים.

אריה מור: בירושלים יש חוסר של 78, נתון נכון לאתמול בערב, ביחס לפתיחה מחר בבוקר.

אריה מור: הנתון הזה הוא נתון יחסית, חבר הכנסת, ביחס לשנה שעברה ולפני שנתיים – הוא 50%.

אריה מור: כלומר – היו חסרים 160 ו-170 מאבטחים.

אריה מור: יש בעיה קשה בעיר ירושלים.

אריה מור: יש פתרון שהמשטרה כעת נותנת ---

קריאה: 78% - אז איזה אחוז זה מכלל המאבטחים?

אריה מור: מתוך 550 שזה לא מעט, ואנחנו מדברים על האשכולות גני הילדים שיש בהם ---

זבולון אורלב: בקו התפר.

אריה מור: לאו דווקא, לא.

אריה מור: בקו התפר נעשו שתי פעולות שנה שעברה, שמוכיחות את עצמן ובגלל זה חסרים רק 78.

אריה מור: העלו את שכר השעה, וכל הכבוד למשטרת ישראל ולמשרד לביטחון הפנים.

אריה מור: העלו את שכר השעה בקו התפר ואז השיגו מאבטחים.

אריה מור: בנוסף, לתוך החוסר של ה-78 הולכים לתת ניידות, לא משטרתיות, אזרחיות, לאזורים של האשכולות גני הילדים.

אריה מור: אבל בבתי הספר, שזו המאסה העיקרית של התלמידים, הם יהיו מכוסים במלואם וזה הנתון מעיריית ירושלים, ובסך הכל אם חסר מאבטח אחד פה, מאבטח אחד שם, זה דברים שמחר בבוקר ייפתרו עם החברות ותהיה לנו תמונת מצב מדויקת מחר, לאחר פתיחת שנת הלימודים, אבל אלה הנתונים המדויקים.

אריה מור: אין פערים.

אריה מור: היו פערים בתל אביב, במקומות אחרים שטופלו והם כרגע במלואם.

אריה מור: בנוסף לזה אני רוצה לעדכן את הוועדה בנושא של המגזר הלא יהודי.

אריה מור: אנחנו נפגשים ביום ראשון הקרוב, אנחנו בישורת האחרונה, ביזמה של השר ושל מנכ"ל משרד החינוך וביחד עם המשרד לביטחון פנים, אנחנו הולכים להיפגש ביום ראשון לפגישה אחרונה עם המשנה למנכ"ל למשרד ביטחון הפנים, גם לנסח ביחד את הצעת המחליטים, על מנת לגבות את זה וגם לנסח את תכנית העבודה ולאשר את תכנית העבודה ולהתחיל ביישום, במהלך של ארבע שנים להשוות ולשים בודקים ביטחוניים גם במגזר הלא יהודי.

אלכס מילר: אז בשבוע הבא בישיבה שאנחנו נעשה למגזר הלא יהודי, תוכל קצת לעדכן אותנו בפרטים.

אלכס מילר: מצוין.

אריה מור: בנוסף לזה אנחנו שינינו, טוב, נדווח על זה במגזר הלא יהודי, כי שם עשינו את המהפכה, גם בגידור וגם בתקנים לכוח אדם, לטיפול בביטחון ובחירום, שלא היה עד לפני שנה במגזר.

אלכס מילר: טוב, זה בסדר.

אלכס מילר: משרד האוצר כאן?

זבולון אורלב: תזכור שאני עוד רוצה לשאול שאלה על הבינוי עוד.

אלכס מילר: אהלן, תשמע, אני גם זוכר שהיית נוכח בישיבה של ועדת הכספים.

אלכס מילר: תראה, אנחנו ככה התחלנו, התקדמנו בנושאים אחרים, אבל השאלה העיקרית כלפי המשרד שלכם זה כמובן העניין של מיגון הדרום.

אלכס מילר: תראה, אנחנו עדיין מתקשים להבין מי האבא של כל הסיפור הזה, מי לוקח על עצמו אחריות ומי מדווח בעצם לכל אותן הוועדות אם זה בכנסת ובממשלה, מבחינת המשרד הממשלתי, על העניין של המיגון.

אלכס מילר: איך אנחנו באמת, מהישיבה של כמה שבועות של תקציב של 15 מיליון שקל, שאז דובר שם על שני היישובים – אשקלון ונתיבות – אני חושב, קפצנו ל-80 מיליון שהוצגו כאן קודם ולמה באמת אנחנו עדיין לא מגיעים למצב שיש החלטה ברורה בכל הנושא של מיגון כל בתי הספר – בבאר שבע, באשדוד, אשקלון – איפה הדברים עומדים מבחינתכם?

אלכס מילר: כי אני יודע שאתם תקצבתם, אבל לאן הכסף הולך, מי אחראי ומי אחראי לביצוע והאם יש איזו שהיא החלטה להרחיב מבחינת ההקצאה התקציבית לנושא של המיגון בדרום.

אורי שמרת: אני אענה.

אורי שמרת: עד היום, על פי ידיעתי, ההחלטות על מיגון התבצעו בפורום של החלטות ממשלה.

אורי שמרת: גם ההחלטה של המיגון של ה- הראשונים, גם ההחלטה של המיגון של ה-7- שהתבצעו, לדעתי זה היה בשתיים או בשלוש החלטות ממשלה - ובנוגע למיגון של 15 עד 40 - אין כרגע החלטת ממשלה.

אורי שמרת: אני יודע שהנושא כרגע, הערכת העלות נמצא בבדיקה של פיקוד העורף וברגע שהוא יסיים את הבדיקות שלו בנוגע לעלות – אני מניח שהממשלה תחליט בנדון.

אלכס מילר: אבל שמענו כבר ---

אורי שמרת: אלינו לא הגיעה עוד פנייה בנוגע ל ---

אלכס מילר: כן, אז בקשר למה שנאמר כאן מקודם על נתיבות ואשקלון, דובר כאן על 30 מיליון שבאים אני הבנתי ממשרד העורף, נכון?

אלכס מילר: ממשרד הביטחון, אגף הגנת העורף, ויש לנו את האוצר שמשתתף גם ב-50.

אלכס מילר: לאן עובר הכסף, מי האחראי, ושוב אני שואל – בוועדת הכספים נאמרו מספרים שונים לחלוטין.

אלכס מילר: דובר שם על כלל המיגון כהערכה גסה של 90 מיליון שקל של כל הדרום.

אורי שמרת: לא, לא.

אלכס מילר: על מוסדות החינוך אני מדבר.

אורי שמרת: אני אעשה סדר במה שאני יכול.

אורי שמרת: הייתה החלטת ממשלה, או שזה לא היה בפורום של החלטת ממשלה, אבל היה סיכום על העברת 80 מיליון שקל לפיקוד העורף לטובת מיגון המוסדות - 30 פיקוד העורף – 50 משרד האוצר.

אורי שמרת: הנושא תוקצב.

אלכס מילר: אוקי.

אורי שמרת: עכשיו, בנוגע למיגון עד – נעשית כרגע בדיקה של פיקוד העורף בנוגע להערכת ---

אלכס מילר: תקצבתם 50 מיליון?

אורי שמרת: כן.

אלכס מילר: למה?

אלכס מילר: למוסדות חינוך?

אלכס מילר: לגני ילדים?

אלכס מילר: לבתי ספר?

אלכס מילר: למה 50 מיליון הועברו?

אורי שמרת: אני אגיד את האמת – את הסיכום עצמו לא הבאתי איתי.

אורי שמרת: גם שלחתי, בזמן שהייתם בדיון סימסתי לרפרנטית שאחראית על זה אצלנו, היא אמרה שהיא לא יודעת מי מבצע, שזה עדיין לא ברור, זה טרם סוכם.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: טוב, אז רבותי, אני כבר אומר לכם, בסיכום והפנייה היא גם למשרד האוצר וגם למשרד ראש הממשלה וגם למשרד הביטחון – קודם כל כל שקל שיוצא לטובת העניין של המיגון, שתתחילו בסדרי עדיפויות.

אלכס מילר: מבחינתנו סדרי העדיפויות זה מוסדות חינוך.

אלכס מילר: שלא יהיה שום חוסר וודאות.

אלכס מילר: המשרד שמקבל כסף לעניין המיגון, הוא מבחינתנו אחראי מפה ועד הסוף.

אלכס מילר: אם קיבלתם החלטה שאתם הולכים לתקצב פרויקט למיגון, גם כסף של משרד הביטחון של פיקוד העורף, זה לא כסף שלו אישית.

אלכס מילר: זה כסף שהוא בעצם כסף שנועד לעניין המיגון.

אלכס מילר: אם החלטתם שפיקוד העורף לוקח על עצמו עכשיו 80 מיליון בתקצוב של מיגון, מפה והלאה הוא אחראי על זה.

אלכס מילר: כל ההחלטות שמתקבלות וזה כבר יותר פנייה למשרד ראש הממשלה - שאנחנו רואים אחראי לכל העניין של מיגון מוסדות החינוך – פיקוד העורף, כי הוא כרגע קיבל 80 מיליון שקל והוא צריך את ה-80 מיליון שקל האלה לתקצב לטובת המיגון.

אלכס מילר: אתה גם תעדכן אותנו מה סדרי העדיפויות מבחינת המיגון, ואיך אתם גם עוקבים שבאמת הדבר מתבצע ואני גם אשמח לשמוע מבחינת המועדים והתאריכים.

אלכס מילר: זאת אומרת, אם אנחנו עכשיו שמענו שמדובר על אשקלון ונתיבות – אז מתי.

אלכס מילר: ושוב, אני גם אשמח לקבל מכם מסמך מסודר למול הדברים שנאמרו בוועדת הכספים, למול הדברים שנאמרו כאן, כי הפערים הם עצומים רבותי, זה לא 20 אגורות.

אלכס מילר: מדובר פה בפער של איזה 60 מיליון שקל מכלל הערכה הכללית הגסה שהייתה בוועדת הכספית, למול שתי ערים שאנחנו שמענו עליהן כאן.

אלכס מילר: אז או שבאמת התקציב צריך להגיע לרמה הרבה יותר גבוהה במאות מיליוני שקלים, אז אנחנו מבחינתנו גם צריכים, כחברי כנסת, לדעת כמה יעלה בסך הכל לקופת המדינה, למגן את כל הדרום, את כל מוסדות החינוך ולסיים עם הסאגה הזאת פעם אחת ולתמיד.

אלכס מילר: אבל צריך לדעת כמה זה באמת עולה, כי בוועדת הכספים נאמר 90 מיליון, פה אמרו רק על שתי ערים – 80 מיליון.

אלכס מילר: אז יש פה הפרשים מאד גדולים, תעדכנו אותנו בבקשה במהרה על כל הדברים האלה, שתהיה מוכן.

אלכס מילר: עו"ד פלג, בבקשה.

זבולון אורלב: אולי לפני כן תן לי לגמור עם הבינוי?

אלכס מילר: בבקשה, כן, חבר הכנסת אורלב, שכחתי.

זבולון אורלב: פלג, סליחה שנייה אחת, יש לי עוד שאלה לגבי בינוי.

זבולון אורלב: לפני ימים אחדים התפוצצה פרשה בבית שמש שחרדים קנאים, שכנראה גם לא מכירים בחוק ובמדינת ישראל, מנסים להשתלט על מבנה שהוקצב לחינוך הממלכתי דתי לצורך בית ספר לבנות.

זבולון אורלב: אני קודם כל רוצה להעריך מאד את החלטתו של שר החינוך, של המנכ"ל ושלך, להתעקש שבית הספר הזה יהיה מיועד אמנם לחינוך הממלכתי דתי.

זבולון אורלב: אני רק מבקש, אם אפשר גם מיושב ראש הוועדה, שההחלטה לא תהיה רק של משרד החינוך, אלא גם של ועדת החינוך, שוועדת החינוך גם היא תיתן את הגיבוי המלא לשר, למנכ"ל ולמר צרפתי, שבית הספר הזה ישמש את ייעודו ושזה לא יהיה המערב הפרוע, ושאנשים פורעי חוק לא יכולים להשתלט על מבנים ולהחליט מי לומד איפה.

זבולון אורלב: יש חוק ויש סדר במדינת ישראל.

זבולון אורלב: זו בקשתי ממך.

אלכס מילר: אדוני, אני אינני יודע על מה בדיוק מדובר.

אלכס מילר: אני אשמח לשמוע עדכון.

זבולון אורלב: הסברתי.

זבולון אורלב: אוקי, אז אולי המנכ"ל יסביר.

אלכס מילר: אם יש דברים שהם דברים מדויקים ---

זבולון אורלב: אז אני אבקש מהמנכ"ל שיסביר, כי אני חושב שהחלטה של ועדת החינוך בעניין הזה היא מאד חשובה.

זאב אלקין: אלכס, פה זבולון צודק.

שמשון שושני: אבל אני מעדיף תמיד שאנשי המקצוע של המשרד ---

זאב אלקין: לא, אני מצטרף להצעה של זבולון שהוועדה פה תגיד דבר מאד ברור ותיתן גיבוי ברור מאד לעניין.

שמשון שושני: טוב, רק לשם מסירת העובדות, אני תמיד אוהב שאנשי המקצוע של המשרד מוסרים את העובדות כולן, ואחר כך אני אחזק אותן.

שמשון שושני: בבקשה.

יגאל צרפתי: טוב, נדרשנו לסוגיה הזאת באמת לפני מספר ימים וגם המשטרה מעורבת בסיפור.

יגאל צרפתי: אנחנו הוצאנו סדרה של מכתבים גם באמצעות הלשכה המשפטית.

שמשון שושני: תסביר על מה מדובר.

יגאל צרפתי: מדובר במבנים חדשים, שהייעוד שלהם הוא למוסדות חינוך של הממלכתי דתי.

יגאל צרפתי: לשם כך הם תוכננו והדבר הזה היה ידוע מראש וברור ומתואם עם כולם.

יגאל צרפתי: באיזה שהוא שלב הבנו שהקהילה החרדית שיושבת בסמוך לבתי הספר הללו, יש לה בעיה עם כך שבית הספר יאכלס בנות, מטעמי צניעות כאלה ואחרים.

יגאל צרפתי: אנחנו כמובן הקפדנו להבהיר שהדבר הזה הוא לא בא בהפתעה ואנחנו למעשה דבקים בתכנית המקורית שלנו, שידעו עליה כבר לפני מספר שנים.

יגאל צרפתי: כמו שאנחנו יודעים הליך של תכנון זה לא יום ולא יומיים, ולמעשה מוסדות החינוך האלה, שאחד מהם הוא לבנים ואחד מהם הוא לבנות - ילמדו שם.

יגאל צרפתי: היום בבוקר, גם אחרי ששיגרנו את כל המכתבים, אז בעצם בית הספר נפתח להיערכות.

יגאל צרפתי: נכון לרגע זה אני עם טלפון פתוח, לא יודע על איזו שהיא בעיה בנושא הזה.

יגאל צרפתי: אגב, כך אנחנו נוהגים בכל היישובים ובעיקר ביישובים שיש אוכלוסיות מעורבות.

יגאל צרפתי: אנחנו תמיד מקפידים להבהיר שבראש ובראשונה, בראש סדרי העדיפויות להעמיד מבני חינוך לטובת החינוך הממלכתי, ממלכתי דתי, לאחר מכן לשאר הזרמים, ואנחנו מקפידים שהדבר הזה יקרה.

יגאל צרפתי: אנחנו גם מעורבים בכל מה שנוגע לוועדות ההקצאות.

יגאל צרפתי: כל ועדת הקצאה שנעשית ברשות מקומית זו או אחרת, לכל מבנה שהוא, טעונה חתימה שלנו על גבי ההליך הזה, ובעצם גם פה אנחנו עומדים על כך שהמבנים האלה יאכלסו את התלמידים הללו.

שמשון שושני: השר ואנוכי, בצורה חד משמעית, נעמוד על כך שהמבנה שתוכנן שנים רבות וייעודו היה ברור מראש, ישמש לצרכים שלהם הוא נועד ומפירי החוק – תטפל בהם משטרת ישראל – כי מדינת ישראל היא מדינת חוק.

אלכס מילר: טוב, אדוני המנכ"ל, בעניין הזה, ככה בקצרה, הבנתי בעצם על מה מדובר.

אלכס מילר: אני רק רוצה להגיד דבר מסוים.

אלכס מילר: קודם כל, צריך להבין, וזה אולי המסר הכללי, לא פותרים בעיות בדרך של ברבריות, על ידי השתלטות על מוסדות כאלה ואחרים.

אלכס מילר: אנחנו לא תמכנו, לא נתמוך וגם לא נעודד שום פעילות מסוג זה.

אלכס מילר: במקביל, כמובן שצריך להבהיר לכל מי שמעודד את הפעילות הזאת אולי בשטח, הרי זה לא שכל אחד בא ביזמתו ומשתלט.

אלכס מילר: יש כנראה איזו שהיא הנהגה מסוימת שמובילה את הקו הזה בתוך העיר.

אלכס מילר: אני מציע גם לאותה הנהגה, אם אכן יש בעיה בהיבט הפתרון לאותם הילדים, שכרגע נמצאים בשכונות כאלה ואחרות ונקלעו למצב שאין להם מוסד לימודים, ואז על ידי פעילות של השתלטות על מוסד כך וכך, הם ---

קריאה: זה לא קשור.

אלכס מילר: יכולים לבוא ---

זאב אלקין: הסיבה העיקרית להשתלטות, אלכס, זה לא ---

אלכס מילר: סליחה, יכולים לפנות בצורה מסודרת ולבקש פתרון.

אלכס מילר: אבל אני אמרתי שקודם כל אנחנו לא נתמוך במצב שמשתלטים על מוסד שבעצם תוכנן לטובת פעילות חינוכית במגזר ממלכתי דתי, ומבחינתנו אנחנו כן תומכים בהחלטה של משרד החינוך.

אלכס מילר: במקביל לכך, במידה שקיימת בעיה, יכולים לפנות בצורה מסודרת ולא להשתלט על מוסדות חינוכיים.

זאב אלקין: אבל הבעיה, עד כמה שאני הבנתי, אדוני יושב הראש, היא לא בהעדר מבנים לתלמידים האחרים, למרות שגם זה יכול להיות ---

אלכס מילר: אם אין בעיה ---

זאב אלקין: רגע, הבעיה העיקרית זה צביון המוסד שיהיה בתוך השכונה ולכן זה בוודאי לדחות מכל וכל.

אלכס מילר: אז אני אומר שבסופו של דבר ---

זאב אלקין: זה אפילו לא מחלוקת איזה ילדים ילמדו שם.

אלכס מילר: אנחנו מעלים כאן הרבה מאד סוגיות על סדר יומה של הוועדה, ברגע שהן מגיעות לכאן ואנחנו רואים היגיון בטיפול בהן.

אלכס מילר: עכשיו, כל עוד הסוגיה הזאת, אנחנו שומעים עליה רק בהיבט של השתלטות על המוסד ויש לנו עמדה ברורה של משרד החינוך, כמובן שמבחינתנו אנחנו תומכים בכל מה שמשרד החינוך רואה לנכון לבצע.

אלכס מילר: אם אכן קיימת בעיה, אז אפשר לפנות בצורה מסודרת, גם מהצד השני, ואנחנו, אם אנחנו נראה צורך - אנחנו יכולים להעלות ולדון – אנחנו חיים במדינה דמוקרטית.

אלכס מילר: אבל שוב, אני כן חושב, מהפרטים ששמענו כאן, שאין שום דרך היום לבוא וללכת פה לאיזו שהיא גמישות או פרשנות מטעם משרד החינוך.

אלכס מילר: ההחלטה התקבלה, אנחנו יום לפני פתיחת שנת הלימודים ואני קורא לכל אותם האנשים שבעצם נגררו לאחר אותן החלטות שהתקבלו בעיר, או על ידי הנהגה מסוימת כזו או אחרת, לשמור על החוק וליישר קו עם ההחלטה של משרד החינוך.

אלכס מילר: זה בעניין זה.

אלכס מילר: אפשר להמשיך הלאה.

שמשון שושני: אנחנו נעבור הלאה.

אלכס מילר: ביקשת לדבר.

אהוד פלג: תודה כבוד יושב הראש.

אהוד פלג: אני מבקש להעלות ארבע נקודות כדי לוודא שאנחנו ערוכים לפתיחת שנת לימודים משופרת בנקודות האלה.

אהוד פלג: אנחנו נמצאים בעיצומו של מאמץ ---

יהודית גידלי: תציג את עצמך, בבקשה.

אהוד פלג: אהוד פלג, מנכ"ל המועצה הישראלית לצרכנות.

אהוד פלג: אנחנו נמצאים בעיצומו של מאמץ לאומי להילחם ולהנמיך את יוקר המחייה בישראל.

אהוד פלג: בהקשר הזה, ספרי הלימוד מוסיפים כידוע רכיב מאד מאד בעייתי בסל ההוצאות של ההורים, בתחום החינוך.

אהוד פלג: משרד החינוך הוציא מספר הוראות חשובות כדי לסייע במאמץ הזה, אבל הבעיה שלהם היא בעיה של יישום חסר מאד וגם צורך בשיפור באכיפה.

אהוד פלג: מנכ"ל משרד החינוך קיבל החלטה, לשמחתי, על פי הצעה שהגשנו לו, להעמיד כלי בקרה בידי ההורים באתר משרד החינוך, באתר האינטרנט, שיאפשר להם מיד לבדוק האם רשימת הספרים שהם קיבלו מבית הספר לרכישה, כוללת רק ספרים מאושרים בלבד, שמחירם מפוקח ועל כן גם קצוב מרבית.

אהוד פלג: ההצעה הזאת יושמה לאחרונה, אבל צר לי לומר שבאופן היישום, הכלי מאד לא ידידותי ואנחנו פנינו על כך למשרד החינוך.

אהוד פלג: אנחנו מבקשים שהכלי הזה ישופר, כי תרומתו תהיה מאד חשובה לבקרה שההורים יוכלו לקיים.

אהוד פלג: הנקודה השנייה לגבי ספרי לימוד, היא היכולת לרכוש ספרים משומשים ובכך להוזיל מאד גם כן את מחירם.

אהוד פלג: גם בהקשר הזה משרד החינוך הוציא הנחיות מאד חשובות, שאמורות לאפשר את זה.

אהוד פלג: למשל, משרד החינוך אסר להחליף ספר לימוד בתדירות שעולה על אחת לחמש שנים.

אהוד פלג: אסר לאפשר רישום בתוך הספרים, למעט הכיתות הנמוכות.

אהוד פלג: אסר על חוברות עבודה.

אהוד פלג: כאן, בהקשר הזה, הצעת חוק שהוועדה דנה בה, אדוני, עלולה להיתפס לטעות אותה הצעה שאוסרת מכירת ספרים במארז, משום שהיא כוללת בהגדרה של ספר לימוד 'לרבות חוברת', אבל המשרד כבר אסר ממאי 2010, על חוברות עבודה.

אהוד פלג: אז חשוב מאד פה ליישר קו בעניין הזה.

אהוד פלג: הנקודה האחרונה בהקשר הזה, שתאפשר באמת את היכולת לרכוש ספרים משומשים, זה פשוט הביצוע על ידי בתי הספר.

אהוד פלג: בהקשר הזה יש הצעה חדשה, שאנחנו הפנינו לאחרונה למשרד החינוך.

אהוד פלג: אני מבקש מהוועדה גם כן להצטרף לבקשת ההתייחסות, הצעה שהעלה מתנדב במועצה לצרכנות - מר שמואל טננבאום – לגבי אפשרות של הוזלה משמעותית של מחיר ספרי הלימוד לצרכנים, על ידי ניהול ההזמנות באופן מרוכז על ידי משרד החינוך.

אהוד פלג: יש טכניקה פשוטה יחסית לעשות את זה, אני לא אפרט אותה כאן למען החיסכון בזמן, אבל אנחנו הפנינו בקשה בנושא הזה למשרד, ואנחנו מאד מבקשים שהיא תיבחן, משום שתוצאתה יכולה להיות הורדה בעשרות אחוזים של מחירי הספרים.

אהוד פלג: הנקודה השנייה שאני אבקש להעלות כאן היא נקודה שגם בה עסקה הוועדה לא אחת, משקל הילקוט.

אהוד פלג: על פי הנחיות המשרד עצמו ועל פי תקן מחייב, תקן רשמי של מדינת ישראל, משקל הילקוט לא אמור לעלות על 15% ממשקל גופו של הילד.

אהוד פלג: בהקשר הזה, ההוראות קיימות בחוזר המנכ"ל, אבל שוב, אכיפתן ויישומן בשטח הן בעייתיות מאד בלשון המעטה.

אהוד פלג: הנושא הזה לווה בהנחיה פרקטית שתאפשר את זה.

אהוד פלג: בחוזר מנכ"ל מינואר 2004, מאפשרים להביא ספר לשולחן במקום ספר לתלמיד לבית הספר, ובכך להוריד את משקל הילקוט בחצי.

אהוד פלג: ההנחיה הזאת לא ידועה להורים, לא ידועה לתלמידים, משום שהיא איננה נמסרת להם על פי בדיקה שערכנו, על ידי בתי הספר.

אהוד פלג: גם בנושא הזה היינו מבקשים לדעת שמשרד החינוך ידאג לכך שסוף סוף ההנחיה הזאת תעבור ותאפשר גם להקל על משקל הילקוט שבגיל הזה, בגיל ההתפתחות של מבנה השלד של הילד, הדבר הזה השפעתו רעה.

אהוד פלג: הנקודה השלישית עלתה פה לדיון בוועדה בדיון שהיא קיימה ביולי, ואני מבקש לדעת שאכן הסיכום שבו אתה סיכמת את הישיבה, כבוד יושב הראש, לגבי עריכת סקר על המזון הנמכר במזנונים בבתי הספר, סקר שהמפקחת על החינוך התחייבה לעשות בתוך חודשיים מתחילת הלימודים, אכן ייצא סוף סוף לדרך והתוצאות אמורות להימסר לוועדה, על מנת שרשויות מקומיות, שלא מקפידות על כך שהוראות חוזרי מנכ"ל משרד החינוך תקוימנה - אותן רשויות – הוועדה תדאג לקבל מהן הסברים.

אהוד פלג: הדבר האחרון, שבו אני אסיים, הוא מצב הברזיות בבתי הספר.

אהוד פלג: באותו דיון אני העליתי את הנושא הזה, הבאתי לידיעת הוועדה, כמו גם לידיעת המשרד, את הממצאים של סקר על מצב ההיגיינה של הברזיות, סקר שתוצאותיו חמורות ממדרגה ראשונה ואנחנו פנינו וביקשנו שהחופש הגדול ינוצל כדי לטפל בבעיה הזאת בבתי הספר.

אהוד פלג: הבעיה הזאת אגב, הוגדרה כבעיה שהמומחים לא היו נותנים לילדים שלהם לשתות מהמים בברזיות של בתי הספר.

אהוד פלג: לצערי הרב, אנחנו לא קיבלנו התייחסות בעניין הזה ממשרד החינוך, אבל מ קיבלנו ממש אתמול תשובה של סגן שר הבריאות, שלצערי - ואני אביא אותה כלשונה – לא מניחה את הדעת לגבי הטיפול בסכנה הזאת בבתי הספר.

אהוד פלג: "על פי תקנות בריאות העם והתפיסה המקצועית של , אין צורך בבדיקה של כל בית ספר ומהתמונה הכוללת של אלפי הדגימות שנערכות בישראל מדי שנה, עולה תמונה טובה מאד בדבר איכותם התברואתית של מי השתייה", בסתירה מוחלטת לממצאים שאנחנו העלינו.

אהוד פלג: "כמובן שמעבר לדיגום נדרשת פעולה של תחזוקה, בקרה וטיפול בברזי הקצה, ובוודאי בברזיות בתי הספר.

אהוד פלג: נושא זה נמצא באחריות משרד החינוך והרשות המקומית, אך בכוונתנו לפנות אליהם לצורך הגברת הטיפול והאכיפה בנושא הזה".

אהוד פלג: כלומר, לא מתכוון לטפל בזה, הוא מתכוון לפנות למשרד החינוך, אבל אנחנו את הפנייה למשרד החינוך, עשינו כבר ביוני ואנחנו היינו מבקשים לדעת איך הנושא הזה טופל, אם טופל, במהלך החודשיים וחצי של החופש הגדול.

אהוד פלג: לסיום, אני אזכיר שכאשר אני הייתי בבית הספר נהגו לתת סימנים בשנים של הלוח העברי.

אהוד פלג: אז אם תשע"א הייתה בסימן של – תהיה שנה עם אכיפה – אני מצפה שתשע"ב תעמוד בסימן של – תהיה שנה עם ביצוע הנחיות משרד החינוך.

אהוד פלג: תודה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אדוני המנכ"ל, יש לנו את העניין הזה של הבריאות, אנא תתייחסו לזה.

שמשון שושני: טוב, אני אבקש מעירית לבנה כמה נושאים בבריאות.

עירית לבנה: בתחום הבריאות במערכת החינוך אני אגע במספר נקודות.

עירית לבנה: אני אתחיל ברשותך מהנושאים שהועלו פה.

עירית לבנה: הנושא של ברזיות המים, אחזקת מוסדות החינוך, אנחנו מאכלסים אותם, אבל הם באחריות הרשות המקומית.

עירית לבנה: אני מקווה שייעשה שיפור.

עירית לבנה: אנחנו כן מחנכים לשתיית מי ברז ---

שמשון שושני: אני מציע שלא תתחילי בתשובות, אלא תתחילי בנושאים.

עירית לבנה: אוקי, טוב.

עירית לבנה: מערכת החינוך מפעילה ומקצה סייעות רפואיות לילדים בחינוך הרגיל, במצבים שבהם הם נדרשים לטיפול פולשני בשגרה ולהשגה ממצבי בריאות מסכני חיים.

עירית לבנה: אנחנו סיכמנו את השנה הקודמת בסך של מעל 500 ילדים שקיבלו סייעות, על פי הצרכים הרפואיים שלהם, לכל מה שנדרש.

עירית לבנה: לא הייתה דחייה של מקרה של ילד, מחוסר תקציב, אלא כל הדחיות, במידה שהן ניתנו, הן ניתנו כתוצאה מאי התאמה לקריטריונים.

עירית לבנה: השנה אנחנו מקיימים את אותו שירות, אנחנו מרחיבים אותו, אנחנו מייעלים אותו, אנחנו דואגים שאותה סייעת שהרשות המקומית ממנה לתפקיד, אכן תקבל את ההכשרה על פי הנוהל של משרד הבריאות.

עירית לבנה: אנחנו עורכים בקרה בנושא הזה ולטובת כל הילדים וההורים, אנחנו מאפשרים את השירות.

עירית לבנה: שירות נוסף בתחום הבריאות שניתן זאת השנה הרביעית, זה הנושא של שירותי עזרה ראשונה לתלמידים, באמצעות ספק.

עירית לבנה: כשיש מקרה של פציעה של תלמיד פונים ---

קריאה: את יכולה ----

עירית לבנה: תשע"א סוכמה בכמעט אותו מצב.

עירית לבנה: יש לנו סך של 12,700 פניות שנערכו למוקד, 9,000 מהן נשלח מטפל לבית הספר, קיבל מענה, חלק מהילדים פונו.

עירית לבנה: המענה נותן מענה טיפולי בבית הספר ומשחרר את הצוותים החינוכיים מלתת את הטיפול.

עירית לבנה: הילד מקבל טיפול טוב, הוא מופנה ובסך הכל השירות פועל כנדרש.

עירית לבנה: נושא נוסף שאני אבקש תיכף מנציגי , זה הנושא של שירותי הבריאות לתלמיד, שניתנים באחריות משרד הבריאות.

עירית לבנה: תצא הודעה שוב, מרעננת, מטעם משרד החינוך בחוזר המנכ"ל, לגבי חשיבות הנושא, לגבי תיאום ואפשור הנושא.

עירית לבנה: למרות כל השינויים שנעשים, בתי הספר למדו לצרוך את הנושא, ואני מקווה שאנחנו נתחיל את זה ברגל ימין.

שמשון שושני: מזנונים ומזון.

עירית לבנה: כל נושא המזנונים והקיוסקים – אנחנו בהסברה ובהודעה.

עירית לבנה: יצא מסמך משותף עם אבי קמינסקי, יו"ר מנהלי גפי החינוך וממני למנהלי גפי החינוך, לפעול החל מפתיחת שנת הלימודים להתאמת מפרט המזון שניתן ומוצע למכירה לילדים, והתאמתו למפרט שקיים בחוזר המנכ"ל.

עירית לבנה: במקביל, לאחר הפתיחה, את אותו סקר שהתחייבנו לעשות אנחנו נעשה סקר מדגמי, נראה מה המצב ואני מאמינה, וזה לחלק השני של הישיבה, שהשנה, שהמשרד הכריז שהשנה היא שנת אורח חיים בריא, הנושא הזה יטופל הרבה יותר לעומק.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: משרד הבריאות.

שרית יערי: שלום, אני שרית יערי, אחות, מרכזת את תחום הבקרה על בריאות התלמיד במשרד הבריאות.

שרית יערי: על פי החלטת בית המשפט חברת נטל"י ממשיכה לתת את השירות עד סוף דצמבר.

שרית יערי: כרגע נערך בשלושה מישורים – מישור אחז זה לעשות את הבקרה על הספק עד סוף דצמבר, על ההיערכות שלו.

שרית יערי: אנחנו בודקים, ראינו שהם גייסו עוד קצת כוח אדם, עדכנו את הטפסים, דפי מידע להורים, עדכוני ידע לצוות.

שרית יערי: במישור השני זה שאנחנו כותבים עכשיו את המכרז החדש שצריך להתפרסם כבר בעוד 10 ימים בערך, כדי לבחור ספק שיתחיל לעבוד ב-אחד לינואר.

שרית יערי: על פי החלטת הממשלה, שסגן שר הבריאות הוביל - הוחלט שמהאחד בינואר באזור אשקלון ודרום - השירות יינתן על ידי המדינה.

שרית יערי: אז גם לכך אנחנו נערכים כדי להתחיל לעשות תכניות וגיוס כוח אדם וכל מה שכרוך.

אלכס מילר: זאת אומרת ההפרטה נכשלה.

קריאה: כלומר אחיות בבתי הספר?

קריאה: לא כולם.

קריאה: היא נכשלה.

אלכס מילר: אני רק צריך להבין, אנחנו צריכים לקבל פצצות מעזה בשביל לבטל את העניין של ההפרטה?

אלכס מילר: רבותי, תשמעו, בואו נהיה קצת הגיוניים.

אלכס מילר: אם אתם מחליטים שמערך המיקור חוץ של העניין הזה נכשל, כי אז בדרום אתם אומרים שאתם רוצים להיות עם יד על הדופק על כל הסיפור הזה, אז יאללה, תבטלו את כל השאר, אל תצאו למכרז, תובילו את זה כמדינה ואז בסופו של דבר, אם אתם אומרים שהמדינה נכשלה ואז יצאתם למכרז, אז יכול להיות שמכרז צריך להיות וחיצוני צריך להיות בצורה כזאת שזה יספק.

אלכס מילר: אבל אי אפשר שחצי ארץ תהיה ככה וחצי תהיה ככה, ואז אנחנו בעוד חצי שנה נשמע על עוד איזו שהיא מכינה, ששם מקבלים משכורת אלף ושם מקבלים משכורת ב'.

קריאה: אבל היא לא אשמה.

קריאה: אני שומרת עליה פה.

אלכס מילר: אני יודע.

שרית יערי: אני הייתי פה ביולי ---

אלכס מילר: אני יודע, אבל היא תעביר את המסר.

שרית יערי: אני הייתי פה ביולי והיה פה המנכ"ל של המשרד שלנו שהצהיר שאנחנו רוצים שהאפשרות תוחזר למדינה, וזה היה כנראה הפשרה.

אלכס מילר: אוקי, מה התקציב של כל העניין הזה?

שרית יערי: אנחנו לא יודעים את התקציב עוד.

שרית יערי: אנחנו עכשיו נערכים ---

אלכס מילר: אבל אתם מוציאים מכרז, מה זאת אומרת?

שרית יערי: אנחנו כותבים את המכרז ואנחנו שינינו את הסטנדרטים שם, רוצים בעצם כמעט להכפיל את התקציב, אבל כרגע ---

זבולון אורלב: מה עם 30% התלמידים שלא קיבלו חיסונים?

שרית יערי: זה לא 30%.

שרית יערי: לפי המידע שאצלנו, הרי הכל עכשיו ממוחשב ואנחנו מקבלים את זה ברמה של כל תלמיד ותלמיד.

שרית יערי: אז לפי המידע שאצלנו בערך 90 אחוז מהתלמידים חוסנו בכיתות א', ב', ו-ח', אלה שהיו מיועדים.

זבולון אורלב: היה לי פעם מורה שאמר שבערך – אין לזה ערך.

שרית יערי: לא, לא, לא, זה 90%.

שרית יערי: זה 91% נגיד בכיתה א', זה 90% בכיתה ב', 80 ומשהו אחוז בכיתה ח'.

זבולון אורלב: את יכולה להגיד בממוצע, כן.

שרית יערי: כן, זה בממוצע 90%.

שרית יערי: בבדיקות הסינון קצת פחות, 60-70%.

זבולון אורלב: מה עם ה-10% שעדיין לא קיבלו?

שרית יערי: אז הם הבטיחו לנו שהם מתחילים בבתי הספר האלה השנה.

שרית יערי: אנחנו דרשנו את זה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: יש לנו כאן את ---

זבולון אורלב: רציתי עוד שאלה אחת, יש איזו שהיא ידיעה, על כל פנים אני קיבלתי תלונה אחת שכאילו מאיימים על מנהלי בתי ספר שרוצים להוציא את מכונות המזון שנותנות מזון מאד לא בריאותי.

זבולון אורלב: המשרד יודע?

זבולון אורלב: מקבל תלונות?

זבולון אורלב: עירית?

עירית לבנה: אני לא שמעתי על דבר כזה.

עירית לבנה: להיפך, אנחנו נעודד או שישנו את ההיצע ---

זבולון אורלב: אז תדעי שיש.

זבולון אורלב: אני אעביר לך, תדעי שיש ידיעות כאלה על איומים על בתי ספר, איומים על מנהלי בתי ספר לא להוציא את המכונות האלה, שכנראה נותנות רווחים גדולים מאד.

קריאה: 20,000 ₪ לחודש לשכונה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: יש לנו את יושבת ראש הסתדרות אחיות בריאות הציבור, מוריה אשכנזי.

מוריה אשכנזי: שלום לכולם, אני מוריה אשכנזי, יושבת ראש חטיבת אחיות בריאות הציבור בהסתדרות האחיות, מייצגת את אחיות בתי הספר בטיפות החלב.

מוריה אשכנזי: לפני שאני מתחילה בנושא הזה, אני רוצה קודם כל בקשר לאופק חדש – יש לי בת שמלמדת בקריית שמונה, מורה לאנגלית והיא מלמדת בתיכון המקיף – דנציגר.

מוריה אשכנזי: שאלתי אותה עכשיו ב-SMS, איפה את מיישמת את זה, איפה את יושבת כשאת מקבלת פרטני או קבוצתי.

מוריה אשכנזי: ענתה לי – איפה שיש מקום.

מוריה אשכנזי: זאת אומרת שאין מענה.

אלכס מילר: בסדר, אז זה שמענו.

אלכס מילר: את זה אנחנו שמענו שהמורים נותנים שעות פרטניות ב ---

מוריה אשכנזי: פשוט, רציתי לראות באיזה תנאים הבת שלי לפחות עובדת.

אלכס מילר: בתנאים לא פשוטים, את זה אנחנו שמענו.

אלכס מילר: עכשיו על הבריאות.

מוריה אשכנזי: עוד לפני שאני מתחילה, עוד נושא אחד.

מוריה אשכנזי: בנושא של המבנים – דיברתם על הרחבה של בתי ספר.

מוריה אשכנזי: איפה קורת הגג שהובטחה בשנה שעברה לאותה אחות שמגיעה באקראי?

מוריה אשכנזי: אבל איפה אותה קורת גג?

מוריה אשכנזי: האם מישהו נתן את הדעת על זה?

מוריה אשכנזי: למעשה מה שקורה בפועל זה – אחות נקראת באופן אקראי לאיזה שהוא בית ספר, לא מכירה את התלמידים, לא מכירים אותה לא מנהל בית הספר ולא המערכת כולה, והיא נאלצת או בחדר מורים או באיזה שהוא מקלט או בחדר אפייה, או בכל מיני מקומות אחרים, למעט חדר אחות, שהפך להיות אני כבר לא יודעת מה.

מוריה אשכנזי: זאת אומרת שאיזה שהוא מקום, האם נתתם באותם יישובים שהרחבתם את המבנים, מפני שאוכלוסיית התלמידים הולכת ומתעצמת מדי שנה, ומספר האחיות כמובן הולך ויורד.

מוריה אשכנזי: האם מישהו נתן מבחינת הבינוי מענה למצב הזה?

מוריה אשכנזי: כי מדובר בילד, בפרטיות שלו, בזכויות האישיות שיש לו.

מוריה אשכנזי: נתתם את הדעת על כך?

מוריה אשכנזי: אני אשמח לקבל תשובה.

מוריה אשכנזי: מעבר לזה, אני עכשיו אתמקד בתחום שלנו.

מוריה אשכנזי: משנת 2003 למעשה התחיל הקיצוץ בתקציב של בריאות הציבור, בתקציב של בריאות התלמיד, מ-86 מיליון זה ירד ל-70 מיליון, פוטרו אז 300 אחיות.

מוריה אשכנזי: היינו 500 אחיות, 500 משרות שזה היה קרוב ל-650 אחיות.

מוריה אשכנזי: היום, במצב של היום, זה למעשה יש 206 משרות על אוכלוסיית תלמידים שהולכת וגדלה מדי שנה ו-206 משרות שהן למעשה בקושי 312 תקנים של אחיות.

מוריה אשכנזי: איך אפשר בכלל להתמודד עם הדבר הזה, כאשר אותו קבלן, שהוא נכון להיום, מבחינה מקצועית הוא לא עמד לא בקריטריונים, הוא נשלל על הסף בבג"ץ ולמעשה קיבל את ההרשאה על פי בקשה של להאריך את השירות שלו, כדי ש ייערך להחזיר את השירות לעצמו, שגם על המהלך הזה אנחנו חולקים, בתור הסתדרות האחיות.

מוריה אשכנזי: עשו חשבון שהמשכורות של האחיות ושל הרופאים, מתוך התקציב ששולם להם עכשיו לחברה הזאת, 63 מיליון שקיבלו עד עכשיו, הם למעשה 30 מיליון, אך ורק למשכורות.

מוריה אשכנזי: לאן הלך הכסף?

מוריה אשכנזי: זה כסף שלנו.

מוריה אשכנזי: זה כסף של הציבור, איפה האוצר הזה?

מוריה אשכנזי: אני שואלת.

מוריה אשכנזי: התקמצנתם פה, הורדתם אותנו לסף של 54 מיליון ב-2007, נתתם את זה לאגודה בשביל 63 מיליון.

מוריה אשכנזי: מה קורה היום?

מוריה אשכנזי: 30 מיליון הולכים ככה לכתובת לא ברורה?

מוריה אשכנזי: אני שואלת אתכם.

מוריה אשכנזי: ואני טוענת כך, בגדול, כאחות בריאות הציבור ואחות של בית ספר שהייתי הרבה שנים, מה שקרה משנת 2003 עד היום – האחות היום איננה בבית הספר.

מוריה אשכנזי: היא מגיעה כשהיא לא מכירה את התלמידים, אין את הרצף הטיפולי שאני הכרתי בתור אחות, את המשפה, את האמא בהריון, את התינוק, שהילד הזה היה תינוק עד שהוא הגיע לבית הספר.

מוריה אשכנזי: גם עקבתי אחריו בגן ובכל המקומות.

מוריה אשכנזי: היום אין.

מוריה אשכנזי: היום האחות מעכו מוטסת לאילת, לחסן שם תלמידים שהיא לא מכירה אותם, לא מודעת לבעיות הבריאות שלהם.

מוריה אשכנזי: אני מדברת על 90% חיסונים?

מוריה אשכנזי: רבותי, מה קורה?

מוריה אשכנזי: עשו V, בשביל שהוא יקבל את הכסף, חד וחלק.

מוריה אשכנזי: כאשר בדיקות ראייה, שמיעה, יש פה מורים בוודאי שיודעים ומודעים לכך שילד שלא רואה טוב, שנמצא נניח שעשו את ה-V והקבלן קיבל את הכסף כי הוא סימן שהוא עשה את הבדיקות האלה, איפה המעקב?

מוריה אשכנזי: איפה ההורים האלה שאני צריכה לעקוב אחריהם לדעת אם הילד הלך, קיבל טיפול.

מוריה אשכנזי: מתוכם ליקויים שנמצאו כמה באמת מקבלים טיפול, כמה לא מקבלים טיפול.

מוריה אשכנזי: איפה המענה של זה?

מוריה אשכנזי: אז בשביל מה הכסף הזה?

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: תודה גברתי.

מוריה אשכנזי: אני רק רוצה לומר עוד דבר אחד.

אלכס מילר: רק ממש בקצרה, כי אנחנו צריכים לסגור כאן.

מוריה אשכנזי: משפט קצר.

מוריה אשכנזי: במידה, ואני מכריזה פה גם בשם , שהיא יושבת ראש הסתדרות האחיות, היא הצהירה חד משמעית, לא פעם ולא פעמיים, באחד בינואר, במידה שיקום מכרז חשד, וחבר הכנסת אורלב יודע את זה מה שהיה בשנה שעברה, שלא פתחו את שנת הלימודים עד שלא פתחו הסכם איתנו.

מוריה אשכנזי: הסתדרות האחיות תדאג לכך שאף אחות לא תבוא להירשם לעבודה במסגרת של קבלן.

מוריה אשכנזי: האחריות היא של המדינה, המדינה צריכה להתעשת ולקחת עכשיו אורך רוח ואומץ ולהחזיר את כל השירות.

מוריה אשכנזי: לא לעשות הפרטה שהחלק החזק של המדינה יעבור לקבלן, והאוכלוסייה הנחלשת, הפריפריה – עוברת למשרד הבריאות.

מוריה אשכנזי: חייב לקחת על עצמו את האחריות המלאה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: רצית להתייחס לעניין של המקום איפה שהאחות צריכה לקבל.

יגאל צרפתי: כן, ואמרתי את זה גם אשתקד.

יגאל צרפתי: יש בכל אחת מהפרוגראמות שלנו, לכל מוסד חינוכי מכל מבנה חינוכי שהוא – חדר אחות, וזוכר חבר הכנסת זבולון אורלב ---

מוריה אשכנזי: היה.

אלכס מילר: לא, לא, בלי ויכוח.

יגאל צרפתי: שהיה יושב ראש הוועדה את התשובה הזאת.

יגאל צרפתי: הדבר הזה הוא מאד ברור.

יגאל צרפתי: אם ישנם מקרים בודדים שמנהל בית ספר החליט לשנות את הייעוד, זה לא בסדר, אבל כמובן ש ---

מוריה אשכנזי: אז אני מציעה לך לבדוק ---

אלכס מילר: גברתי, לא, לא, לא, את לא לוקחת לעצמך זכות דיבור.

אלכס מילר: אני מציע לך, אם יש לך טענות, מקרים כאלה ואחרים, תעבירי בבקשה לוועדה.

מוריה אשכנזי: אין בית ספר שיש בו חדר אחות.

יגאל צרפתי: יש.

מוריה אשכנזי: אין.

מוריה אשכנזי: כתוב – 'חדר אחות', אבל זה למשהו אחר.

אלכס מילר: סליחה, סליחה.

זבולון אורלב: כי אין אחות.

מוריה אשכנזי: אין אחות.

אלכס מילר: רבותי, צריך לתאם את זה.

אלכס מילר: שוב, את הטענות על העניין הזה אפשר להעביר לוועדה ואנחנו נבדוק.

אלכס מילר: נקבל גם תשובות ממשרד החינוך.

אלכס מילר: יכול להיות שזה לא חדר סגור נעול שעובד פעם בשבוע או פעם בחודש.

אלכס מילר: יכול להיות גם שמשתמשים בחדר לצרכים אחרים.

שמשון שושני: לאופק חדש.

אלכס מילר: לאופק חדש.

מוריה אשכנזי: נכון, לאופק חדש.

אלכס מילר: בסדר, הרי תבינו שמצד אחד אנחנו ישבנו לפני חצי שעה ודיברנו על כך שצריך להכניס קרוואנים לתוך שטח בית הספר, כי אין מקום לזה ואז אנחנו צריכים פה לנעול חדר לשבוע.

אלכס מילר: רבותי, צריך גם להיות ריאלים ולהבין את המערכת משני הצדדים.

אלכס מילר: אני מסכים איתך על הנושא הזה של המכרז, לא נראה לי בכלל שמדינה צריכה להיות מחולקת לשתיים.

מוריה אשכנזי: לא יהיו אחיות.

אלכס מילר: למה את עוזרת לי?

אלכס מילר: תשקלו את זה שוב.

אלכס מילר: אם החלטתם באמת לעשות בצורה כזאת, יכול להיות שהעניין הוא מי לוקח על עצמו אחריות על הביצוע, ואז ככה הדברים נראים אחרת.

אלכס מילר: זה לא עניין שאם מדינה או חברה חיצונית, זה עניין של מי המבצע, מי עומד בראש המערכת המקצועית.

אלכס מילר: אז אני מציע שתעשו שיקול נוסף לפני שאתם יוצאים למכרז.

אלכס מילר: יכול להיות שבאמת, על כל העניין הזה של הבריאות, המדינה צריכה להיות אחראית, אם זה קשור לילדים ואם באמת הלכתם על העניין של הדרום – אז תעשו כבר מרכז וצפון ואז אנחנו נשמע מכם את הבשורות.

אלכס מילר: מתי בעצם אתם צריכים לקבל את ההחלטה הסופית בעניין הזה?

שרית יערי: זה כבר הוחלט סופית שבאחד לינואר בדרום ובאשקלון זה כבר יינתן ---

אלכס מילר: לא, אבל מאחר שיושב ראש הוועדה יחד עם הוועדה פנה ל וביקש לשקול את הכנסת כלל הארץ לכל העניין הזה, מתי אתם מעריכים שתיתנו לנו תשובה?

שרית יערי: זה תוך עשרה ימים אמור להתפרסם, אז זה משהו כזה.

אלכס מילר: אז אני מציע שתשקלו את זה שוב כי זה לא נראה טוב.

אלכס מילר: מדובר, לדעתי, כמעט על אותו תקציב.

אלכס מילר: אתם לא תגדילו או תקטינו תקציב שילך פר תלמיד לדרום או לצפון.

אלכס מילר: בסופו של דבר תהיו באותו תקציב.

אלכס מילר: תשקלו את זה שוב, כי בסופו של דבר זה יכול להיראות רע שיהיו הבדלים ואני מאמין שיהיו הבדלים, כי השר יבוא וידרוש תשובות, אם זה יהיה קשור למשרד שלו, כי הוא המפעיל ואז אנחנו באמת נראה שינויים בכל מיני מקומות ואחר כך תצטרכו לראות איך אתם עושים את האיזונים.

אלכס מילר: אז לפני שאתם הולכים למהלך הזה, אם כבר החלטתם לקחת חלק גדול מאד מהמדינה על האחריות המלאה שלכם, אז אני מציע גם שתיקחו את כל השאר.

אלכס מילר: אני אתן עכשיו למנכ"ל חמש דקות להתייחס לכל הדברים שהעלינו כאן.

אלכס מילר: אנחנו ננעל את הישיבה על הנושא הפיזי, ובעוד כמה דקות נפתח ישיבה על נושא ההכנות הפדגוגיות עם שר החינוך.

שמשון שושני: אדוני יושב הראש, אני ---

זבולון אורלב: עוד שאלה אחת לפני שהוא עונה.

אלכס מילר: יש לך עוד עשר דקות, אתה יכול לשאול את השאלות.

זבולון אורלב: לא, השר לא יידע לענות עליה.

זבולון אורלב: האם בראשית השנה הזאת שוב נהיה עם מאות מוסדות חינוך מוכרים שאינם רשמיים בלי רישיונות?

שמשון שושני: תראה, יכול להיות שכן, אבל זה נובע מזה שהם לא הגישו במועד ---

זבולון אורלב: אני לא מדבר על אלה.

זבולון אורלב: מי שלא הגיש במועד – תסגור לו את המוסד.

שמשון שושני: מי שהגיש במועד - אני מקווה שכל דבר שאיננו קשור בבריאות – כי לפי החוק זה הדבר היחיד שמחייב אותנו, כל דבר שאיננו קשור בבריאות ייפתר, אני מקווה, עד מחר בבוקר.

שמשון שושני: כל דבר שיש בו היבטים של בריאות או בטיחות, שהיו צריכים ולא עמדו בסטנדרטים – לא יקבל רישיון.

שמשון שושני: כל מי שעמד בסטנדרטים – יקבל רישיון.

שמשון שושני: אני רוצה לומר לאתי, מהשלטון המקומי היא ישנה כאן עוד?

שמשון שושני: מאז הקמת המדינה ולפי החוק, השלטון המקומי ומשרד החינוך מנהלים במשותף את מוסדות החינוך.

שמשון שושני: לכל ההיבטים הפיזיים, הלוגיסטיים, אחראי השלטון המקומי.

שמשון שושני: שיפוצים היו תמיד באחריות השלטון המקומי, ממקורותיו שלו.

שמשון שושני: בין השאר הוא נעזר, אדוני יושב הראש, במפעל הפיס – עוזי דיין – הוא נעזר במפעל הפיס לנושא הזה בצורה מאד מאד מאסיבית, לאורך השנים.

שמשון שושני: מה שאני רוצה לבוא ולומר, שצדק יושב הראש.

שמשון שושני: אם הרשות המקומית איננה יכולה לעמוד בשותפות הזאת – יש שתי אפשרויות – או שלוקחים את התקציב של המדינה ומחלקים אותו בצורה דיפרנציאלית.

שמשון שושני: אפשרות אחרת – שהמדינה תלאים את מערכת החינוך במדינת ישראל ותנהל את זה.

שמשון שושני: אני חושב שזה הדבר הגרוע ביותר, כי אני מאמין בשלטון המקומי, בקהילתיות, ובזה שיש מישהו קרוב לתושבים ויש חשיבות עליונה לשלטון המקומי.

שמשון שושני: אבל אי אפשר לבוא לוועדה ולהגיד – הייתי אתמול ברשות מקומית, אמרו לי כך וכך המצב.

שמשון שושני: זה תפקידו של ראש הרשות המקומית לדאוג לשיפוצים ואחריותו למבני החינוך ביישובו.

שמשון שושני: המשרד יכול לסייע, אבל זה תפקיד הרשות המקומית.

שמשון שושני: בנושא של ספרי לימוד.

שמשון שושני: אנחנו באמת עשינו מבצע, אני מקווה שהשנה גם האכיפה תהיה יותר טובה.

שמשון שושני: גם הודענו בסיבובים שלנו בכל המחוזות שמנהלי המחוזות חייבים לאכוף את השימוש בספרי לימוד מאושרים, כי ספר לימוד מאושר – גם מחירו נקבע על ידי משרד החינוך – ולכן הוא זול יותר.

שמשון שושני: וצריך כאן גם את השותפות הגדולה של ההורים שבאמת יבצעו כאן בקרות ומנהלי המחוזות קיבלו הוראות איך לפעול בעניין.

שמשון שושני: בעניין ספרים בכלל ובעניין משקל הילקוט.

שמשון שושני: אנחנו עושים עכשיו פעולות נמרצות למעבר לשימוש בספרים דיגיטאליים.

שמשון שושני: ייקח שנה, ייקח שנתיים, ייקח שלוש שנים, נכון עופר ואני מקווה שלא יהיו יותר ילקוטים כבדים, ויתכן שגם לא יהיו ילקוטים וספרי לימוד בחלק מבתי הספר, במהלך של כמה שנים, אם יהיה למשרד את כושר ויכולת הביצוע כמו שיש לו בשנתיים האחרונות.

שמשון שושני: זה הוא התהליך המתפתח.

שמשון שושני: הוצאות הספרים יקבלו את ההנחיות המתאימות.

שמשון שושני: המורים, השנה, והשר ידווח על זה בחלק השני, הוכשרו לעניין הזה.

שמשון שושני: ייקח שנתיים עד שלוש ---

אהוד פלג: ועד אז?

שמשון שושני: עד אז, כמו ש-60 שנה סחבנו ילקוטים ---

קריאה: לא כאלה.

שמשון שושני: ונסחב ילקוטים עם פחות ספרים בהדרגה.

שמשון שושני: אני חושב שבזה סיכמתי, אדוני יושב הראש.

שמשון שושני: אני רוצה להודות לך.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: רבותי, אני עושה סיכום קצר לאותם הנושאים שעלו כאן בישיבה.

אלכס מילר: אנחנו נעשה הפסקה עוד 10 דקות.

אלכס מילר: מי שרוצה להתייחס לנושאים כאלה ואחרים, יש לנו עוד 10 דקות ישיבה עם שר החינוך ואז תוכלו להתייחס, כל מי שלא הצלחנו לתת לו זכות דיבור.

אלכס מילר: רבותי, בקשר לנושא של המיגון.

אלכס מילר: אני שוב, גם בשם הוועדה, פונה למשרד ראש הממשלה להסדיר את הנושא הזה בצורה המהירה ביותר.

אלכס מילר: אנחנו ראינו שתוך דקות ספורות כל דרום הארץ הופך להיות תחת הגרלה מטורפת של חמאס, וילדי ישראל, למזלנו באותה תקופה, היו בחופשה.

אלכס מילר: עכשיו הם חוזרים לספסלי הלימודים והם צריכים להיות מוגנים.

אלכס מילר: אז אני קורא קודם כל מבחינת התקציב שעבר כבר לפיקוד העורף, של 80 מיליון ₪ שקיימים ש, לעשות סדרי עדיפויות ואת רוב הכסף להוציא לעניין של מוסדות החינוך.

אלכס מילר: זה דבר ראשון.

אלכס מילר: שמענו את הפנייה של יושב ראש מפעל הפיס לפיקוד העורף.

אלכס מילר: אנחנו גם נשמע תשובות אם אפשר לעשות איזה שהוא שיתוף פעולה בעניין הזה.

אלכס מילר: בקשר למקומות למתן שעות פרטניות גם ברפורמה של 'אופק חדש' וגם ב'עוז לתמורה', אנחנו מצפים באמת שהמורים יקבלו מקום מכובד למתן אותו סיוע לתלמידים, אחרת זה פשוט לא שווה את זה וזה פשוט לצאת לידי חובה, אם עושים את זה באמת כמו שנאמר כאן במסדרונות ובכל מיני מקומות לא ראויים.

אלכס מילר: אני גם פונה לראשי הרשויות לשתף פעולה עם כל העניין הזה, כי זה בסופו של דבר סיוע לתלמידים ולתושבים בעיר של אותם ראשי רשויות, ומבחינתם אם הם יכולים לבוא ולסייע בכל דרך אפשרית למתן מקום לאותם קרוואנים שנועדים לשעות הפרטניות, אז שיעשו קצת מאמץ ויתנו מה שצריך.

אלכס מילר: בעניין ובריאות התלמיד, בנושא של ההפרטה ובנושא של אחריות המדינה.

אלכס מילר: אם המדינה רואה שהיא כן מסוגלת לעשות את זה בדרום הארץ, מבחינת ועדת החינוך היא יכולה לעשות את זה במרכז ובצפון.

אלכס מילר: אז אנחנו פונים בבקשה לשקול שוב את העניין של יציאה למכרז ולחזור למצב שהמדינה לוקחת על עצמה אחריות על עניין זה.

אלכס מילר: התקבלה החלטה באמצע הדיון על תמיכה בהחלטת משרד החינוך בכל מה שקשור לבית שמש שם עם בית הספר, שהשתלטו עליו ---

זבולון אורלב: בית הספר הממלכתי דתי לבנות – 'אורות'.

אלכס מילר: כן, בית הספר הממלכתי דתי לבנות 'אורות', ואנחנו תומכים בהחלטת משרד החינוך ואם אכן יש פניות כאלה ואחרות, אנחנו נוכל לקבל את זה ולעיין בהן ואם יהיה צורך – נעשה גם דיון על הנושא הזה.

אלכס מילר: זהו, אני חושב.

אלכס מילר: אנחנו דיברנו על כל הסוגיות.

אלכס מילר: אני מצפה לקבל דיווחים על שני הנושאים – קודם כל על משא ומתן בין השלטון המקומי למשרד החינוך, בכל הנושא של ההסעות, זה דבר ראשון.

אלכס מילר: ובעניין של אבטחת המוסדות וכל אותן תקלות שיש כרגע בשטח, ברגע שאתם תטפלו בהן ואנחנו נדע שבאמת הכל מאובטח והכל סודר, אני מבקש מכם להעביר לוועדת החינוך תקלות כאלה ואחרות, ואם יש צורך בהתערבות על דיון כזה או אחר, בגלל סירובים שאני לא יכול לתאר לעצמי כרגע מי יכול לבוא ולתקוע מקל בגלגלים בכל העניין של אבטחת הילדים, אבל אם יש כאלה אז אנחנו נקבל מידע על כך ונקיים על זה דיון.

אלכס מילר: אני רוצה לאחל לכל מי שעוסק בחינוך - כמובן גם לילדים ולהורים – שנה פורייה ומוצלחת ושבאמת אנחנו נמשיך לראות חינוך בצמיחה במדינת ישראל והישגים, וכל אותם התיקונים והתקלות שצריך לתקן – חשוב מאד שיהיה פה איזה שהוא גיבוש בין כל אותם הגופים ומשרדים ממשלתיים שאחראים על כל הנושא הזה ובמשותף ואז נוכל באמת לפתור.

אלכס מילר: אם כל אחד יתבצר בתוך עמדותיו, אז באמת אנחנו לא נתקדם.

אלכס מילר: ראינו איך זה יכול לתקוע דבר הכי חשוב שזה מיגון, ברגע שהמשרדים מתחילים לריב ביניהם – מי אחראי.

אלכס מילר: תודה רבה רבותי.

אלכס מילר: עוד 5-7 דקות, אנחנו ניפגש בישיבה הבאה.