ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 534, 2011-08-01 13:00

חיים כץ: צהריים טובים, היום א' באב, 1 באוגוסט 2011.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה והבריאות.

חיים כץ: הנושא- תקנות שירות התעסוקה (תשלומים ממבקש עבודה בקשר לתיווך עבודה) (תיקון), התשע"א 2011.

חיים כץ: פרוטוקול 534.

חיים כץ: גבירתי, היועצת המשפטית של הוועדה.

נועה בן שבת: התקנות האלה הוגשו על ידי משרד התמ"ת לגבי חוק שירות התעסוקה.

נועה בן שבת: דווקא מאפשרות ללשכה פרטית לגבות מעובד זר תשלומים עבור תיווך העבודה, אבל בסכום מוגבל ובלבד שהתיווך עבודה עבור אותו עובד זר נעשה במסגרת התקשרות בין לאומית שמדינת ישראל צד לה.

נועה בן שבת: אולי משרד התמ"ת או רשות ההגירה תוכל להרחיב בעניין הזה, להסביר על אותה התקשרות בין לאומית והמאפיינים שלה.

חיים כץ: מי גבירתי?

נטע ברנר-נאור: נטע ברנר-נאור, לשכה משפטית, משרד התמ"ת.

נטע ברנר-נאור: אני אתחיל עם הרקע.

נטע ברנר-נאור: תקנות שירות התעסוקה קבעו בעבר שלשכה פרטית יכולה לגבות סכום מסוים.

נטע ברנר-נאור: היתה הוראת שעה שלשכה פרטית יכולה לגבות סכום מסוים.

נטע ברנר-נאור: היום הוא עומד על 3,400 שקל בערך, מעובד זר שהיא תיווכה עבורו עבודה בישראל.

נטע ברנר-נאור: הוראת השעה הזאת פקעה בספטמבר 2010 ולא מצאנו לנכון להאריך אותה, אחרי התלבטות ושיקולים, התייעצויות עם גורמים שונים.

נטע ברנר-נאור: עם זאת, לאור העובדה שהחלטות הממשלה בנושא הסכמים בילטרליים מתחילות להיות מיושמות, אני חושבת שחברתי ממשרד הפנים תוכל להסביר יותר טוב על ההסכמים הבילטרליים, אבל יש הסכם בילטרלי שנחתם עם תאילנד, שבמסגרתו ייובאו זרים לחקלאות, שיהיה בפיקוח ארגון ההגירה הבין לאומי.

נטע ברנר-נאור: בגלל שההסכם הזה כבר נחתם ובגלל שהיישום של החלטות הממשלה מתקדם, מצאנו לנכון כן להביא את התקנות האלו לאישור הוועדה, בהגבלה שזה יהיה גם הסכום המסוים של 3,400 שקל, שזה הסכום החוזי, שהוא עולה בהתאם לעליית המדד.

חיים כץ: תגידי לי, כל הסכמי העבודה של העובדים הזרים החודש מעודכנים?

חיים כץ: עובדי סיעוד?

נטע ברנר-נאור: בעקבות שכר המינימום?

חיים כץ: כן.

נטע ברנר-נאור: המעסיקים דואגים לחוזי העבודה.

נטע ברנר-נאור: יש בחוק עובדים זרים הוראה שהמעסיק חייב לדאוג לחתום חוזה עבודה עם עובד זר.

חיים כץ: כמה לפי החוק היום , אם עובד זר היה צריך להרוויח 3,200 שקל לחודש,

נטע ברנר-נאור: הוא צריך להרוויח לפי שכר המינימום, ומותר לנכות קצת מהסכום.

חיים כץ: טוב, את לא יודעת לענות לי.

חיים כץ: אם את לא יודעת, תגידי, אני לא יודעת.

חיים כץ: אתה יודע, אתה מכיר?

יריב לוין: כן.

יריב לוין: שמי יריב, אני מעמותת אחיעוז.

יריב לוין: יש לי לשכה פרטית לתיווך והשמה של עובדים זרים.

יריב לוין: 4,100 שקל זה שכר המינימום שעודכן.

יריב לוין: מזה יש קיזוזים על פי חוק שמותר לקזז.

חיים כץ: היה 3,200.

חיים כץ: לכמה זה עולה?

יריב לוין: 3,200 זה גם כן היה נגזרת של 3,890.

יריב לוין: זה עלה היום ל-3,430 עד 3,500.

יריב לוין: זה השכר.

חיים כץ: 3,430.

יריב לוין: נכון.

חיים כץ: זה הבסיס.

יריב לוין: אחרי שקיזזנו את ההוצאות נסיעה מ-4,100 כמובן, את הוצאות המחיה, את שכר הדירה שמותר לקזז על פי חוק, את המיסים.

חיים כץ: כמה ימי הבראה לשנה הם מקבלים?

יריב לוין: בתום השנה הראשונה 5 ימים, בשנה השנייה והשלישית 6 ימים.

יריב לוין: החל מהשנה הרביעית, 7 ימים.

יריב לוין: לפי עובד ישראלי.

יריב לוין: אין הבדל בין עובד ישראלי לעובד זר.

צביקה רם: עדיין בתום שנה, אם הוא מתפטר לפני זה, מגיע לו חלק יחסי.

חיים כץ: כמה ימי חופשה הוא מקבל?

יריב לוין: 12 יום בשנה הראשונה עד השנה העשירית.

יריב לוין: עד שנה זה יום לכל חודש עבודה עד חצי שנה.

יריב לוין: מעל חצי שנה, יומיים וחצי לכל חודש נוסף, מה שמעל החצי שנה, לפי תחשיב של 164 שקל ליום.

חיים כץ: כמה הם מקבלים הבראה?

יריב לוין: 351 שקל נכון להיום.

יריב לוין: זה אמור לעלות ל-364 לכל יום הבראה.

יריב לוין: כרגע זה לא יצא רשמית.

יריב לוין: רציתי רק לבוא ולהמחיש איך המדינה פה והגברת פה מייצגת גוף מאוד רציני שאמור להיות אמון על כל הנושא, לא משכילים להוציא חוזה אחד אחיד לכל העובדים הזרים, שהקשיש, אותו אחד שמרותק למיטה, הוא זה שידאג לעדכן.

יריב לוין: ככה מתנהלת כל המדיניות של העובדים זרים.

חיים כץ: ביטוח לאומי עידכן בעקבות שכר המינימום את מחיר השעה לעובד סיעוד?

יריב לוין: לא.

חיים כץ: נשאר 43.5?

יריב לוין: משהו כזה.

יריב לוין: זה לחברות, תלוי מה מגיע לקשיש עצמו או לעובד.

חיים כץ: לא, לא, יש את הפיילוט.

יריב לוין: לא שינו שום דבר.

חיים כץ: כמה זה, 43.5?

יריב לוין: זה 43.5 פלוס מע"מ.

יריב לוין: תוריד מזה את המע"מ.

יריב לוין: זה יוצא בערך 35 שקלים, משהו כזה.

חיים כץ: טוב, אוקיי.

חיים כץ: כן, תמשיכי.

נטע ברנר-נאור: שוב, בדצמבר 2010 אישרה הממשלה את ההסכם הבילטרלי ובגלל הצורך הזה שעלה בעקבות ההסכם וכדי לא להטיל את מלוא העלות של הגיוס, כי יש עלות של גיוס.

נטע ברנר-נאור: אנחנו מנסים שיהיה בפיקוח ארגון בין לאומי ולא יהיה את העלויות של 10,000 דולר שעובדים משלמים, אם זה יהיה תחת פיקוח ארגון הגירה בין לאומי.

נטע ברנר-נאור: אנחנו לא רוצים להטיל את זה על הלשכות או על המעסיקים, ולכן אנחנו אומרים שחלק מהסכום, העובד יוכל לשלם בעצמו ללשכה פרטית.

חיים כץ: כן, אדוני.

צביקה רם: שמי צביקה רם ואני מעמותת אחיעוז.

צביקה רם: אני רוצה לענות לחברתי נטע, שכל הנושא של עובדים זרים, כל התמצית מבוססת על איך להפריע ואיך לגרום נזק לנושא של הבאה של עובדים זרים.

צביקה רם: אנחנו שנים באים ואומרים, מדינת ישראל לא משכילה למצוא פתרון ראוי לקשישים בעת הזאת שהם הופכים להיות סיעודיים.

צביקה רם: אנחנו באים ושואלים ואומרים, קחו אתם, אתם הפרעתם את העניין הזה.

צביקה רם: קחו אתם את נושא הבאה של העובדים זרים ובמקביל, קחו את הפיקוח.

צביקה רם: אתם רוצים פיקוח?

צביקה רם: רכשו אותו בכסף כמו בכל גוף מסחרי שעובד בארץ, ואל תעשו מן גוף בליטרלי, הסכמים בילטרלים.

צביקה רם: מי זה אותו גוף, ארגון בין לאומי?

צביקה רם: אנחנו לא מכירים שום מדינה בעולם שנעזרת בגוף הזה.

צביקה רם: הגוף הזה הוא גוף שהוא פיקציה.

צביקה רם: אנחנו לא מכירים את הגוף הזה ואנחנו לא מכירים שום מדינה נאורה שמשתמשת בשירותים האלה.

צביקה רם: אם מדינת ישראל המציאה כזה דבר, אז אנא ממנה שהיא תביא את העובדים הזרים, היא תיקח אותם משדה התעופה, היא תבצע את ההשמה, היא תהיה אחראית לברחנים, ובא לציון גואל.

צביקה רם: מה עושה פה המדינה?

צביקה רם: היא באה וקוראת לנושא הזה של עובדים על פי חוזה, מהגרי עבודה.

צביקה רם: הם לא מהגרי עבודה, אלא אם כן ישנו את מגילת העצמאות של מדינת ישראל ויגידו שזאת מדינת אזרחי כל העולם.

צביקה רם: מגילת העצמאות זה בית למדינת היהודים.

צביקה רם: יש לנו פה אזרחים, גם ערבים ואנחנו מכבדים אותם, אבל זאת לא מדינה, לא של הפיליפינים ולא של הנפלים ולא של אף אחד.

צביקה רם: הם מגיעים פה חוזית .

צביקה רם: מדינת ישראל לא משכילה למצוא אכיפה כדי לכפות עבודה לאותם עובדים, ומצאו פה פתרון קל, בוא נעשה את החיים קשים ללשכה.

צביקה רם: כל הלשכות גנבים, הם פורעי חוק, הם לוקחים 10,000 דולר.

צביקה רם: אני לא שמעתי בחיים שלי את הסכום.

צביקה רם: אם היה 10,000 דולר, אני, הלשכה שקיימת 12 שנה, אני הייתי פורש אחרי שנה, הולך לקריביים.

חיים כץ: לא היית פורש.

צביקה רם: הייתי פורש.

צביקה רם: אם הייתי לוקח 10,000 דולר מעובד, אותן לשכות שפרעו חוק, מדינת ישראל בשיתוף הרשויות, עדיין פועלות ופורעות חוק.

צביקה רם: אנחנו שנים באים ואומרים, קחו את הנושא של הבאת עובדים זרים ובמקביל, קחו את הנושא של העסקה שלהם בעצמכם.

צביקה רם: זה הכול.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אנחנו נתחיל לקרוא את התקנות, נשמע סעיף סעיף, נראה איפה אנחנו חיים, נדע מה אנחנו עושים.

נועה בן שבת: תקנות שירות התעסוקה (תשלומים ממבקש עבודה בקשר לתיווך עבודה) (תיקון), התשע"א 2011 בתוקף סמכותי לפי סעיף 69ה לחוק שירות התעסוקה, התשי"ט-1959 (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר המשפטים, בהסכמת שר הפנים לפי סעיף 69יא לחוק, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 3 1.

נועה בן שבת: בתקנה 3 לתקנות שירות התעסוקה (תשלומים ממבקש עבודה בקשר לתיווך עבודה), התשס"ו-2006 (להלן – התקנות העיקריות):

נועה בן שבת: לפני תקנת משנה (ב) יבוא: "(א1) – לשכה פרטית רשאית לגבות או לקבל, במישרין או בעקיפין, בישראל או בחוץ לארץ, כל תשלום מעובד זר שהיא מטפלת בעניינו ושתיווכו לעבודה נעשה במסגרת התקשרות בינלאומית שישראל צד לה, ובלבד שסך התשלומים כאמור, לא יעלה על סכום השווה לתשלום החוזי המרבי כאמור בתקנה 2, בניכוי הסכומים שלהלן:

חיים כץ: מה זה התשלום החוזי?

חיים כץ: כמה הוא?

נועה בן שבת: 3,479.28.

נועה בן שבת: התשלום החוזי.

נועה בן שבת: סכום שלשכה זרה גבתה או קיבלה מהעובד הזר, העולה על התשלום החוזי.

חיים כץ: לשכה זרה יכולה לבקש 3,500?

נועה בן שבת: בעיקרון, היא לא אמורה לבקש 3,500.

נועה בן שבת: בהוראה הזאת היא היתה יכולה לגבות רק את התשלום החוזי, הלשכה הזרה.

נועה בן שבת: כתוב שאם היא גבתה יותר, אז היא צריכה להחזיר את הסכומים האלה.

חיים כץ: למה היא גבתה יותר?

נטע ברנר-נאור: אם היא עברה על הוראות החוק וגבתה יותר, אז היא לא תוכל לגבות מהעובד הזר את ה-3,400.

נטע ברנר-נאור: היא תצטרך להחזיר לו את הכסף, אם היא גבתה 3,500.

נועה בן שבת: סכום שלשכה פרטית אחרת גבתה או קיבלה, במישרין או בעקיפין, מהעובד הזר.

חיים כץ: מה זה אומר?

נועה בן שבת: אם לשכה פרטית אחרת גבתה סכומים, גם מהם מנוכים.

נועה בן שבת: אנחנו בעצם אומרים ככה, מתוך אותם 3,400 צריך לנכות את כל אותם סכומים שניגבו מהעובד הזר.

חיים כץ: מה זה לנכות?

חיים כץ: הוא לוקח 3,479.28.

נועה בן שבת: כן.

נועה בן שבת: הוא לא יודע על הלשכה האחרת .

חיים כץ: הוא לא יודע על לשכה אחרת.

חיים כץ: הוא לא יודע על לשכה זרה, גבתה 3,500.

חיים כץ: זאת אומרת, הוא לא יכול לקחת שקל יותר.

נועה בן שבת: לא, לשכה זרה, יש לו קשר איתה.

נועה בן שבת: הוא מתקשר עם לשכה זרה.

חיים כץ: אומרת לו, 3,500.

חיים כץ: הוא צריך להחזיר 21 שקל.

נועה בן שבת: הוא לא מחזיר, אבל הוא יגבה את ה-3,429 שלו.

נועה בן שבת: זה גביה נפרדת.

נועה בן שבת: יש את התשלום החוזי שהלשכה הזרה יכולה לגבות מהעובד.

חיים כץ: גבתה 3,500.

נועה בן שבת: גבתה 3,500, אז מתוך ה-3,400 שהלשכה הפרטית בישראל יכולה לגבות, היא תצטרך להוריד את אותם 21 שקלים, כי הם ניגבו מהעובד בצורה בעצם לא חוקית.

חיים כץ: ואם היא תיגבה 7,000 שקל?

נועה בן שבת: אז כבר לא נשאר כמעט כלום.

חיים כץ: לא נשאר.

חיים כץ: בפועל לא נשאר כלום.

חיים כץ: מה זה סכום שלשכה פרטית אחרת גבתה או שקיבלה במישרין?

נועה בן שבת: בעצם ההוראות האלה חוזרות על ההוראות של התקנות שהיו בזמנו כהוראת שעה.

נועה בן שבת: לכן הם חזרו על הנוסח הזה.

נטע ברנר-נאור: הסיפור איך שאנחנו מבינים את זה, זה שאם הלשכה הפרטית הזרה גבתה 4,000 שקל, אז הלשכה הישראלית לא תוכל לגבות ממנו כלום, מהעובד.

נועה בן שבת: למה?

נועה בן שבת: בניכוי הסכומים.

נועה בן שבת: אם היא גבתה 4,000 ועולה על הסכום החוזי זה 1,100, אז הוא ינוכה.

חיים כץ: אז למה שהם יעבדו?

נטע ברנר-נאור: הם כרגע עובדים בלי יכולת בכלל לקחת כסף מה-1/9/2010.

נטע ברנר-נאור: למה הם עובדים מה-1/9/2010 ועד היום?

חיים כץ: הם מנהלים אולי את הכספים של הבן אדם.

חיים כץ: בואי תקשיבי.

חיים כץ: כנראה שהוא מנהל יחסי עובד-מעביד.

נטע ברנר-נאור: זה לא חברת כוח אדם, זה לשכה פרטית.

נטע ברנר-נאור: זה הטעות.

נטע ברנר-נאור: היא לא מעסיקה את העובד הזר.

חיים כץ: מי מעסיק אותו?

חיים כץ: אני מדבר על הסיעודי.

נטע ברנר-נאור: בסיעוד זה המעסיק, זה הסיעודי.

נטע ברנר-נאור: בסיעוד, מי שמעסיק אותו זה המעסיק הפרטי, הנכה או הקשיש בעל ההיתר.

נטע ברנר-נאור: לפעמים, שלא בפיילוט, מעסיקים בוחרים להעסיק דרך ביטוח לאומי, כלומר חברת הסיעוד של הביטוח הלאומי.

נטע ברנר-נאור: אנחנו לא מדברים על האוכלוסיה הזאת.

חיים כץ: על מה את מדברת עכשיו?

נטע ברנר-נאור: לשכות פרטיות, זה הלשכות שעוסקות בתיווך.

נטע ברנר-נאור: כל העבודה שלהם זה לתווך בין העובד הזר למעסיק עצמו.

נטע ברנר-נאור: במסגרת הנוהל של משרד הפנים, הם צריכים גם לפקח, אבל הם לא המעסיק בשום פנים ואופן.

נטע ברנר-נאור: פה זה סיעוד, חקלאות ובעצם לכולם.

חיים כץ: אני צריך סיעוד, אני פונה אליהם, אני אומר להם תשמעו, אני רוצה שתביאו לי עובד סיעוד.

חיים כץ: אני צריך לשלם להם 3,479 שקל?

נטע ברנר-נאור: אם הם גובים ממך, הם גובים ממך.

נטע ברנר-נאור: אני רוצה להזמין לאמא שלי עובד זר.

נטע ברנר-נאור: אני מצלצלת ללשכה פרטית, כי אני חייבת היום לעשות את זה דרך לשכה פרטית שקוראים לה נטע-ברנר בע"מ.

נטע ברנר-נאור: שלום, אפשר להזמין עובד זר לאמא שלי, אני צריכה ככה וככה.

נטע ברנר-נאור: אז היא אומרת לי כן, את רוצה מהארץ או מחוץ לארץ?

נטע ברנר-נאור: הם ידחפו לי מחוץ לארץ.

נטע ברנר-נאור: מזמין לי עובד זר.

נטע ברנר-נאור: עכשיו אני כמעסיקה ואני אומרת, אני צריכה לשלם לו 2,000 שקל עבור ההשמה, לחברה ועוד 70 שקל בחודש ברגע שההשמה מצליחה, אני צריכה לשלם ללשכה פרטית 70 שקל בחודש.

חיים כץ: לכמה זמן?

נטע ברנר-נאור: לכל תקופת ההעסקה של העובד זר הספציפי הזה אצלי.

חיים כץ: כל עוד הוא עובד אצלך?

נטע ברנר-נאור: כל עוד הוא עובד אצלי.

חיים כץ: למה?

נטע ברנר-נאור: משום שללשכה פרטית מכוח הנוהל הזה, יש כל מיני חובות שהיא צריכה לעשות.

נטע ברנר-נאור: היא צריכה לשלוח עובד סוציאלי מטעמה, היא צריכה לפקח שהכול בסדר.

נטע ברנר-נאור: היא צריכה להסביר לעובד זר את הזכויות והחובות שלו.

נטע ברנר-נאור: היא צריכה לעדכן אותו ואת המעסיק.

נטע ברנר-נאור: בקיצור, המדינה נתנה אפשרות ללשכה לגבות מהמעסיק 70 שקל בחודש.

חיים כץ: 70 שקל הם צמודים?

צביקה רם: כולל מע"מ.

נטע ברנר-נאור: כולל מע"מ.

נטע ברנר-נאור: ה-2,000 שקל זה עבור ההשמה.

נטע ברנר-נאור: זה תשלום חד פעמי.

חיים כץ: עכשיו את פנית אליהם, שילמת להם 2,000 שקל.

נטע ברנר-נאור: אני גמרתי את שלי מבחינת המעסיק, ואת ה-70 שקל בחודש אני גמרתי.

נטע ברנר-נאור: עכשיו נסתכל על העובד.

נטע ברנר-נאור: העובד כרגע, אם לא נאשר את התקנות, לא משלם כלום ללשכה הפרטית עבור התיווך.

חיים כץ: הם רוצים שנאשר את התקנות?

צביקה רם: לא, אנחנו לא רוצים.

נטע ברנר-נאור: אז לא יהיה עכשיו כלום.

צביקה רם: אנחנו רוצים שאתם תביאו את העובדים.

חיים כץ: למה את צריכה להיות מעוניינת שהעובד הזר ישלם?

נטע ברנר-נאור: כי יש הוצאות עכשיו לארגון ההגירה הבין לאומי.

נטע ברנר-נאור: מי שישלם זה המעסיק הסיעודי.

נטע ברנר-נאור: מישהו ישלם את העלות הזאת.

נטע ברנר-נאור: אם העובד הזר לא ישלם את העלות הזאת, זה יוטל על מישהו.

נטע ברנר-נאור: על מי זה יוטל?

נטע ברנר-נאור: או על המעסיק או על הלשכה הפרטית.

חיים כץ: אבל לא אכפת להם.

נטע ברנר-נאור: לא אכפת להם כי אולי הם לא ישלמו, ואז המעסיק המסכן יצטרך לשלם.

חיים כץ: את מה?

נטע ברנר-נאור: את הסכום הזה.

נטע ברנר-נאור: זה עולה כסף.

חיים כץ: ישלם להם 2,000 שקל, 70 שקל לחודש.

נטע ברנר-נאור: נכון, אבל עולה להביא עובד.

נטע ברנר-נאור: לארגון ההגירה הבין לאומי הזה יש - - -

חיים כץ: והם לא רוצים את הכסף.

חיים כץ: תשמעי, את עובדת במשרד ממשלתי בשירות הציבורי, מקבלת משכורת כל חודש.

חיים כץ: הם עצמאים.

חיים כץ: הם מנהלים את העסקים שלהם, מפרנסים משפחה.

חיים כץ: אומרים, לא רוצים את הכסף של העובד הזר.

חיים כץ: למה את מחליטה בשבילם?

נטע ברנר-נאור: הם יעשו את זה, אבל הם יעשו את זה באמצעות ארגון ההגירה הבין לאומי.

נטע ברנר-נאור: הם לא רוצים את ארגון ההגירה הבין לאומי.

נטע ברנר-נאור: הם לא יודעים מיהו לפי מה שהם אומרים, הם לא מכירים אותו.

חיים כץ: כן,

שושנה שטראוס: שושנה שטראוס מרשות ההגירה, לשכה משפטית.

שושנה שטראוס: כרגע המצב המשפטי הוא ששירות התעסוקה יוצא מהנחה שעובד לא משלם כדי שישימו אותו.

שושנה שטראוס: הכלל הוא לפי חוק שירות התעסוקה, אותו דבר עובד ישראלי, עובד זר.

שושנה שטראוס: הכלל הוא, שמי שרוצה עובד, הוא משלם כדי שישימו אותו.

שושנה שטראוס: לגבי עובד זר, עשו החרגה ואמרו, בכל אופן אנחנו נציע לגבות משהו מהעובד הזר.

שושנה שטראוס: לגבי עובד ישראלי אנחנו לא גובים.

שושנה שטראוס: לגבי עובד זר יש אפשרות בתקנה שיציעו לגבות ממנו משהו.

חיים כץ: דברי מספרים, לא "משהו".

שושנה שטראוס: היו תקנות בתוקף, 3,479 שקל.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: זה בנוסף ל-2,000.

חיים כץ: 2,000 זה נותן המעסיק בארץ.

שושנה שטראוס: לא מגדיר כמה אפשר לקחת מהמעסיק הישראלי.

שושנה שטראוס: הוא מגדיר כמה שאפשר לקחת מהעובד.

יריב לוין: הוא מגביל גם את המעסיק הישראלי.

חיים כץ: בוא תסביר לי בעברית את כל התהליך.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אתה התקשרת אלי הבוקר, אמרת לי, אני צריך עובדת סיעודית לאבא, לאמא, לא משנה למי.

יריב לוין: אני בעל הלשכה, אני אומר לך שלום אדון יו"ר, יש לנו שתי אופציות.

יריב לוין: יש אופציה אחת, לפנות למאגר של העובדים הפנויים, 1,300 עובדים, שאם אתה או אני נצליח למצוא לרפואה מתוך המאגר.

חיים כץ: לקחתי מאגר מקומי.

חיים כץ: איך אני אשלם?

יריב לוין: אתה משלם רק עמלה של 2,000 שקל ו- 840 שקל שזה 70 שקל כפול 12.

יריב לוין: אתה משלם את זה בתשלומים.

חיים כץ: זאת אומרת, אני משלם שנה אחת?

יריב לוין: שנה אחת.

חיים כץ: היא אומרת כל החיים.

יריב לוין: רגע.

יריב לוין: שנה שנייה, מעין חידוש הסכם או מעין המשך שירות, 70 שקל לחודש.

יריב לוין: מה אני אמור כלשכה לתת עבור ה-70 שקל האלה?

יריב לוין: תיכף אני אפרט.

חיים כץ: ואם אני לא בא אליך?

יריב לוין: אתה לא יכול מבחינת הנוהל, לא יכול להמשיך להעסיק עובד, אלא אם אתה רשום בלשכה.

יריב לוין: הרי כל מטרת הנוהל היתה למסד את כל הנושא של עובדים זרים.

יריב לוין: על מי הפילו את זה?

יריב לוין: על הלשכות.

יריב לוין: באו ואמרו לנו, תרכשו תוכנות באלפי שקלים ודולרים.

חיים כץ: תשמע, אתה מספר לי סיפורים בדיוק כמו שהיא מספרת.

יריב לוין: פנית אלי, אמרנו, בוא נלך להביא לך עובד זר מחוץ לארץ.

יריב לוין: בשני המקרים אני חייב לשלוח אליך עובדת סוציאלית ונציג שטח על מנת שיאבחנו את המקרה.

יריב לוין: הבאנו עובד מחוץ לארץ.

יריב לוין: מותר לנו על פי חוק לגבות 3,479.

חיים כץ: למה אני צריך לבקש ממך שתביא מחוץ לארץ אם אני יכול להביא בארץ?

יריב לוין: תמצא לי מתוך הארץ.

חיים כץ: אמרת שיש 1,300 במאגר.

יריב לוין: זה מה שהם טוענים.

יריב לוין: מתוך זה אנחנו עשינו בדיקה, אחד אחד, עברנו על כל ה-1,300.

יריב לוין: עבדך הנאמן בדק 150 מתוכם.

יריב לוין: 6 אמרו שהם מוכנים לעבוד.

יריב לוין: מותר לנו לפי מה שהרגולטור מאפשר, 3,479, אנחנו והחברה בחוץ לארץ.

יריב לוין: יחד.

יריב לוין: אם הם גבו 1,000 דולר, אין לנו שליטה על זה.

יריב לוין: הם מנסים הרי בתקנות האלה להפוך אותנו לאיזה שהוא שוט כלפי החברות שיושבות בפיליפינים.

יריב לוין: אנחנו עובדים איתם על חוזה.

יריב לוין: יש לנו חוזה עבודה בכל מדינת מוצא, עם חברת כוח האדם.

יריב לוין: יש לנו חוזה שערוך לפי החוק, שהחבר'ה פה תיקנו את התקנות לפיו.

חיים כץ: הוא לא יודע מה שהוא מדבר?

קריאה: אנחנו שונים.

יריב לוין: חקלאות זה קצת שונה.

חיים כץ: טוב.

יריב לוין: זאת אומרת, אם חברת כוח האדם לקחה 3,200 שקל - - -

חיים כץ: אתה יכול 279.

יריב לוין: נכון.

חיים כץ: ואם בטעות היא לקחה 3,500?

יריב לוין: אני אמור לדווח ולנתק איתה את קשרי העבודה.

חיים כץ: אוקיי.

מוטי שמש: בהמשך לסיפור של הכסף, אין פה מענה בכלל על הוצאות הטיסה של העובד, על חשבון מי זה בכלל .

מוטי שמש: יש הוצאות שהתאילנדי או העובד הזר שהוא צריך לשלם שם, זה ויזה ובדיקות רפואיות וכל מיני הוצאות של ניירת שם.

חיים כץ: גם לכם טוב שלא יהיו תקנות?

מוטי שמש: לא, הסכום פה הוא לא ריאלי.

חיים כץ: מה אתם עושים היום?

חיים כץ: היום אין תקנה, נגמר.

חיים כץ: מה קורה היום?

מוטי שמש: כעיקרון, אסור לנו לגבות שום כסף מהעובד.

מוטי שמש: אנחנו חיים על דברים אחרים.

חיים כץ: מה טוב לכם?

מוטי שמש: אנחנו רוצים סכום ריאלי שיהיה אפשר לגבות.

חיים כץ: מה זה סכום ריאלי?

חיים כץ: תנקוב סכום.

מוטי שמש: אני צריך לעשות חישוב.

חיים כץ: לא עשיתם?

קריאה: יש דו"ח.

גבי בורנשטיין: שמי גבי בורנשטיין ואני בעל לשכה בעלת היתר תיווך בין ארצי בחקלאות, חבר איגוד לשכות המסחר.

גבי בורנשטיין: אני בא ואומר דבר מאוד פשוט.

גבי בורנשטיין: המדינה מנסה לעשות פה איזה שהוא מחטף.

חיים כץ: אני בסכום הריאלי.

גבי בורנשטיין: הסכום הריאלי?

גבי בורנשטיין: אני אגיד לך.

גבי בורנשטיין: אם הייתי יודע מי זה IOM, אם מישהו היה יושב פעם אחת איתנו ושומע לנו, אנחנו פונים עשרות פעמים לשושנה ולאהרון ברזני ולבן עמי ולכולם, מתחננים.

חיים כץ: מאיפה הם הביאו את הדברים הלאה?

גבי בורנשטיין: מהשמיים.

גבי בורנשטיין: אף אחד לא יודע.

חיים כץ: מאיפה הבאתם את הדברים האלה?

חיים כץ: מאיפה לקחתם את המספרים?

נטע ברנר-נאור: מאיפה הבאנו את המספר 3,400?

חיים כץ: כן.

נטע ברנר-נאור: זה מספר שכבר שנים - - -

חיים כץ: מה זה שנים?

חיים כץ: הוא לא עודכן?

נטע ברנר-נאור: מעודכן במדד.

נטע ברנר-נאור: זה היה 3,150.

נטע ברנר-נאור: הוא מעודכן במדד.

נטע ברנר-נאור: זה מבוסס על תחשיבים שעשו בזמנו.

חיים כץ: את יכולה לתת לי פירוט של התחשיב?

נטע ברנר-נאור: כרגע לא.

חיים כץ: כרגע לא?

חיים כץ: אוקיי, תודה רבה, הישיבה נעולה.