ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 515, 2011-07-18 11:15

חיים כץ: בוקר טוב, יום שני בשבוע, ט"ז בתמוז, 18 ביולי 2011.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: הנושא – הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה) (תיקון-מחלקה ממארת), התשס"ט-2009, של חה"כ רוברט טיבייב.

חיים כץ: הכנה לקריאה ראשונה.

חיים כץ: אדוני בבקשה.

רוברט טיבייב: בגדול, בהצגה של הצעת החוק דיברנו על הכול.

רוברט טיבייב: אני חושב שכולם מבינים את זה.

רוברט טיבייב: החוק מאוד חשוב.

רוברט טיבייב: אני לא אכנס לתוכן החוק, רק התברר לי עכשיו שיש איזה שהן אי הבנות בין משרד האוצר ומשרד התמ"ת.

רוברט טיבייב: הייתי רוצה שנפתור את הסוגיה פה.

חיים כץ: בוא נראה מה המחלוקות.

חיים כץ: אנחנו נקרא ונתייחס סעיף סעיף.

חיים כץ: תקריאי את הסעיף הראשון.

נועה בן שבת: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה) (תיקון – מחלה ממארת), התשע"א-2011.

נועה בן שבת: הוספת סעיף (1א) (1) בחוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה) התשנ"ד 1993 (להלן-החוק העיקרי), אחרי סעיף 1 יבוא (1א) היעדרות בשל מחלה ממארת של הורה.

נועה בן שבת: (1א)(א) עובד שעבד שנה לפחות אצל אותו מעביד ובאותו מקום עבודה, זכאי לזקוף עד 60 ימים בשנה של היעדרות בשל מחלתו הממארת של ההורה, על חשבון תקופת המחלה הצבורה שלו, על חשבון ימי החופשה המגיעים לו לפי בחירת העובד.

חיים כץ: מפה משתמע שזה על חשבון ימי החופשה.

חיים כץ: על חשבון ימי החופשה הוא יוריד לי את החופש השנתי.

חיים כץ: זה לא עובד ככה.

חיים כץ: אני לא צריך את המעביד.

חיים כץ: אני רוצה ימי מחלה.

חיים כץ: זה ימי מחלה, לא ימי חופשה.

נועה בן שבת: אנחנו נותנים לו לפי בחירתו.

נועה בן שבת: העובד יכול לבחור.

חיים כץ: סעיף א, יש מישהו שמתנגד לזה?

חיים כץ: האוצר?

רן רידניק: שמי רן רידניק, אני רפרנט תעסוקה באגף התקציבים במשרד האוצר.

רן רידניק: להצעה הזאת יש השלכות משקיות ותקציביות לא מבוטלות.

רן רידניק: מדובר בעשרות אלפי אנשים.

חיים כץ: שיצאו על חשבון החופש שלהם לשמור על ההורה?

רן רידניק: כרגע מדובר על ימי מחלה.

רן רידניק: זו ההצעה בכללותה.

חיים כץ: עם ימי החופש אין לך בעיה.

רן רידניק: עבור מחלה ממארת של הורה, בוודאי זה משהו עם השלכות תקציביות מהותיות.

רן רידניק: מכיוון שהתבקשנו לנסות לתאם עם המציע, אמרנו שבכפוף לכמה עקרונות שהם לא מופיעים כאן, אנחנו מוכנים להסכים.

נועה בן שבת: זה לא מופיע בנוסח הזה, אדוני, כי אנחנו חשבנו על תאומים של משרד האוצר.

נועה בן שבת: ראינו את התאומים עם משרד האוצר.

נועה בן שבת: אנחנו חשבנו שאחד הנושאים שתואמו עם משרד האוצר, פוגע בזכויות, איננו נכנס פה לנוסח.

נועה בן שבת: אם האוצר רוצה להציג את זה גם כסיכום עם חברי הכנסת, בסדר.

חיים כץ: את צריכה להכניס את הנוסח.

חיים כץ: אם הוא פוגע בזכויות, אז גם אם האוצר יעשה מה שיעשה, אנחנו לא ניתן לו את זה.

רן רידניק: אני רק אסייג ואגיד שההבנות שהגענו עם חברי הכנסת, כרגע לא מתואמות לחלוטין עם משרד התמ"ת, לכן אני גם הצעתי לחברי הכנסת, בואו נקיים פגישה משותפת של משרדי התמ"ת, האוצר, המשפטים והמציע בנושא.

רן רידניק: שוב, מכיוון שמדובר בהצעה עם השלכות תקציביות מהותיות, משרד האוצר הסכים להמשיך עם זה בתאום איתו, בכפוף לעקרונות שאדם יהיה ראשי לנצל ימי חופשה, או שעל פי בחירתו יהיה רשאי לנצל ימי מחלה.

חיים כץ: רשאי או ינצל?

רן רידניק: לבחירתו, בכפוף לכך שראשית, לניצול ימי מחלה, הוא גם ייתן כתף במאמץ.

רן רידניק: ינצל קודם כל 60% מימי החופשה.

חיים כץ: נראה לך שאנחנו ניתן כזה אישור?

חיים כץ: אתה צברת 120 ימי חופשה.

חיים כץ: לצערי, אני יכול להגיד את זה על אמא שלי, למה היא כבר לא חיה.

חיים כץ: לפתע יש לי 120 ימי חופש ואמא שלי חלתה בסרטן ואני רוצה לסעוד אותה.

חיים כץ: אני רוצה לקבל את ימי המחלה.

חיים כץ: לא, מה פתאום.

חיים כץ: קודם כל מתוך ה-120, תשרוף 72 ימי חופשה.

חיים כץ: אחר כך נתחיל לדבר איתך על ימי המחלה.

חיים כץ: תראה, אני לא מדבר על עובדי מדינה.

חיים כץ: ימי מחלה בהרבה מאוד גופים, כשבן אדם פורש לפנסיה, לא פודים לו ימי מחלה.

חיים כץ: הם נשרפים.

חיים כץ: כל יום חופש הוא מקבל כסף.

חיים כץ: כל שעת חופש שיש לו, פודים לו אותה בכסף וכשהוא הולך הביתה, הוא מקבל כסף עבור החופש שהיה לו והוא לא יצא.

חיים כץ: ברוב המשק הישראלי, לא היית חולה, נגיד בחברות ממשלתיות, לא היית חולה, אתה מקבל בפרישה עד שלושה חודשי מענק בגין ימי מחלה.

חיים כץ: חופשה זה כסף.

חיים כץ: הוא אומר לך, קודם כל תשרוף 60% מהחופש שצברת.

חיים כץ: אין את זה בשום חוק.

חיים כץ: החוק הזה לא יעבור בוועדה שאני יו"ר הוועדה שלה.

חיים כץ: הוועדה הזאת באה לעזור לאנשים.

רוברט טיבייב: זה המטרה שלי, לעזור לאנשים.

חיים כץ: זה נכון, אבל ההסדר הזה של ניצול 60% מימי החופשה, לא רציני.

מיכל חילי-וקסמן: עו"ד מיכל חילי-וקסמן מהתאחדות התעשיינים, ובעניין זה גם מטעם לשכת התיאום.

מיכל חילי-וקסמן: בתהליך הזה של איזה שהיא קביעה של איזה שהם איזונים ובלמים, מה שכנראה ניסו לעשות פה חבר הכנסת ומשרד האוצר, אותנו לא שיתפו, את המעסיקים.

מיכל חילי-וקסמן: אז קודם כל אני מבקשת שאם באמת העניינים ממשיכים, אז כמובן ליידע אותנו ולשתף אותנו, כי בעצם למי שיש את העלות הגבוהה ביותר פה, זה דווקא למעסיקים הפרטיים, משום שהבדל מהמעסיק הציבורי, אצל המעסיק הפרטי לא פודים את ימי המחלה בסיום יחסי עובד-מעביד.

חיים כץ: רק במגזר הציבורי, אצל עובדי מדינה פודים.

מיכל חילי-וקסמן: רק שם פודים.

מיכל חילי-וקסמן: דווקא בגלל זה שיש לזה עלות מאוד גבוהה עבור המעסיק הפרטי, אז אני מבקשת שבוודאי ליידע אותנו בכל השלבים.

חיים כץ: תשמעי, באוצר לא יושבים אנשים תמימים.

חיים כץ: כשהוא בא והוא עשה את זה, אז הוא ידע מה הוא עושה.

חיים כץ: באוצר למעשה זה לא משנה.

חיים כץ: אתה יכול לנצל ימי מחלה.

חיים כץ: אם אתה צובר ימי מחלה כשאתה פורש, זה כסף, וגם ימי חופשה זה כסף.

נועה בן שבת: אני רק רוצה להבין.

נועה בן שבת: חוק דמי מחלה חל רק לגבי עובדים שאין לגביהם הסדר לגבי מחלה.

קריאה: לא.

נועה בן שבת: למה לא?

דבי אליעזר: בחוק הזה אין את החריג שקיים בחוק דמי מחלה, מ-1976.

נועה בן שבת: אבל תקופת המחלה הצבורה שלהם נקבעת לפי חוק דמי מחלה.

דבי אליעזר: לא בהכרח לפי החוק הזה.

דבי אליעזר: גם מדבר על העובדים.

חיים כץ: תשמעי, אם החוק יצא מפה, הוא יצא מסודר והוא לא יפגע באף עובד במדינת ישראל.

מיכל חילי-וקסמן: אדוני, אם יורשה לי להשלים את הדברים.

מיכל חילי-וקסמן: חשוב להתאחדות התעשיינים וללשכת התאום לומר שאנחנו מתנגדים להצעת החוק.

מיכל חילי-וקסמן: גם לפשרה וגם להצעת החוק המקורית.

מיכל חילי-וקסמן: אני מבינה פה שזה לא פופולארי.

מיכל חילי-וקסמן: אני רוצה רגע כן להתייחס בצורה לוגית להצעת החוק הזאת.

מיכל חילי-וקסמן: יש עוד חוקים במשפחת החוקים האלה, של אפשרות לנצל ימי מחלה על חשבון ימי המחלה הצבורים, בגין מחלות קרובים, אם זה בן זוג, אם זה ילד, אם זה הורה, בת זוג בהיריון וכו'.

מיכל חילי-וקסמן: שני חוקים מתוך המשפחה הזאת, העיקריים שביניהם, שזה מחלת ילד ומחלת בן זוג, תוקנו בעסקת החבילה בשנת 2009.

מיכל חילי-וקסמן: התאחדות התעשיינים הסכימה וגם לשכת התאום.

חיים כץ: מה היה בחבילה?

מיכל חילי-וקסמן: תוקן חוק דמי מחלה, היעדרות בגיל מחלת ילד, תוקן ל-90 ימים ובגין מחלת בן זוג תוקן ל-60 ימים, ולא בכדי לא תוקן החוק, היעדרות בגין מחלת הורה, משום כשמדובר בהורה, יש אלטרנטיבות, ומה האלטרנטיבות?

מיכל חילי-וקסמן: אם יש לו כמה אחים - - -

חיים כץ: זה רק מחלה אונקולוגית?

מיכל חילי-וקסמן: זה רק אונקולוגית.

רחל אדטו: זה כתוב כבר היום בתקנות לגבי מחלת הורה, ששני אחים לא לוקחים ביחד.

מיכל חילי-וקסמן: בו זמנית הם לא לוקחים, אבל במסגרת השנה, הם יכולים לקחת.

מיכל חילי-וקסמן: בתקנות קבוע באופן מפורש שבמסגרת אותם ימים, אח אחר לא יכול לקחת, אבל במסגרת אותה שנה, הוא בוודאי יכול לקחת.

רחל אדטו: את רוצה להגביל אותם מלקחת?

מיכל חילי-וקסמן: לא, אני לא אומרת.

מיכל חילי-וקסמן: אני רק אומרת שאנחנו כבר היום לא מדברים על ששה ימים.

חיים כץ: לפי האוצר, כדאי לכם.

מיכל חילי-וקסמן: כי אני מבינה מה אדוני אמר קודם ואני מבינה מה בטח הוא יגיד אחר כך.

חיים כץ: כדאי לכם גם ששלושה אחים ייקחו.

חיים כץ: כל אחד, לפני שהוא ייקח יום, הוא ישרוף 60% מהחופש שלו ולא ישתמש בימי המחלה, למה הם מתפצלים.

מיכל חילי-וקסמן: במגזר הפרטי לא צוברים כל כך הרבה ימי חופשה.

חיים כץ: כמה מכסות אתם נותנים לצבור?

מיכל חילי-וקסמן: זה עד שלוש שנים.

חיים כץ: שלוש מכסות.

מיכל חילי-וקסמן: זה המקסימום שאפשר.

חיים כץ: זה 480 שעות בערך.

מיכל חילי-וקסמן: אולי בשטח קורים דברים קצת אחרים, אולי קצת יותר, אבל אין צבירה כזאת כמו שיש במגזר הציבורי.

רחל אדטו: מה שאומרים התאחדות התעשיינים ברור לגמרי, מתחבר למה שאתה אמרת.

רחל אדטו: הימים האלה שנצברים, מבחינתם זה רווח נקי של המעסיקים, ולמה שנפגע להם ברווח הזה?

רחל אדטו: ככה הם צריכים לפדות את הימים האלה.

רחל אדטו: ככה שכחו מהם וזה רווח נקי שלהם.

מיכל חילי-וקסמן: בסך הכול הימים האלה באמת ניתנו, בדיוק כמו שעכשיו אומרים, ה- 60 ימים האלה, מילא לא ינצלו אותם.

מיכל חילי-וקסמן: ה-90 ימים, ממילא לא ינצלו אותם, ה-110 ימים ממילא לא ינצלו אותם.

מיכל חילי-וקסמן: זה מה שיושבים כאן תמיד ואומרים, אבל בתכל'ס בסופו של דבר הם כן מנוצלים.

מיכל חילי-וקסמן: זה גזירה אחת ועוד גזירה שבאה ממקומות אחרים ומהרשויות המוניציפאליות ועוד ועוד, והמעסיק לא יכול לעמוד בנטל.

מיכל חילי-וקסמן: אני לא אומרת, זה לא מה שיפיל מעסיק, אבל כשזה קורה, זה עם עוד גזירה ועוד גזירה, זה באמת בעייתי.

מיכל חילי-וקסמן: המעסיק אגב, לא מתבייש לומר שהוא לא התכוון באמת שכל 90 הימים ינוצלו.

מיכל חילי-וקסמן: חלילה קורה ועובד חולה כל כך הרבה והוא צריך לנצל אותם, זה אין ספק, ואני אגיד לך גם יותר מזה.

מיכל חילי-וקסמן: עובד שחולה יותר, מה שאני לפחות מכירה מהמעסיקים שמתקשרים ומתייעצים איתנו, כשנגמרת מכסת הימים ועובד חולה, אף אחד לא שולח אותו הביתה עם חל"ת (חופשה ללא תשלום), לפחות ממה שאני מכירה.

מיכל חילי-וקסמן: מוסיפים לו עוד ימים על זה.

מיכל חילי-וקסמן: הכוונה היתה לא לנצל את כל הימים האלה.

חיים כץ: מכניסים אותו ל"מינוס"?

מיכל חילי-וקסמן: יכול להיות שזה מה שעושים.

חיים כץ: עד כמה?

מיכל חילי-וקסמן: אני לא יודעת.

חיים כץ: יש מכסה של צבירה אצל הפרטיים, של ימי מחלה?

מיכל חילי-וקסמן: כן, עד 90 ימים.

מיכל חילי-וקסמן: יום וחצי לחודש עבודה, לפחות מה שבחוק.

חיים כץ: זה במחלה?

מיכל חילי-וקסמן: יום וחצי לכל חודש ועד 90 ימים.

חיים כץ: מה עושים עם היתרה?

מיכל חילי-וקסמן: את היתרה לא פודים.

חיים כץ: אין קופה כללית שאם מישהו חולה ובאמת הוא חולה - - -

רחל אדטו: עושים מבצע ומבקשים מי שמוכן לתרום ימי מחלה לעובד שחלה.

חיים כץ: אי אפשר.

רחל אדטו: אצלנו היו עושים את זה.

חיים כץ: לא עושים בפרטי קופה שמעל 90 ימים השעות, הימים הולכים לקופה כללית לזמן מצוקה כמו שאמרתי, אם מישהו חולה יותר משלושה חודשים, נגיד צריך השתלה, מחכה להשתלה, לא בא לעבודה.

מיכל חילי-וקסמן: אני מצטערת לומר שאני לא יודעת איך זה נראה בדו"חות ואיך זה נראה בתלוש.

מיכל חילי-וקסמן: אני יודעת להגיד מה קורה בסופו של דבר, וכנראה שבמקרים כאלה מה שאני מכירה מסביבי, עובדים לא ניזוקים מזה.

מיכל חילי-וקסמן: משלמים להם את הימים האלה.

מיכל חילי-וקסמן: אף אחד לא ישלח את העובד שלו.

חיים כץ: בלי תקרה?

מיכל חילי-וקסמן: זה כנראה לא קורה יותר מדי הרבה.

מיכל חילי-וקסמן: מה שיוצא בסופו של דבר, זה שעובד ינצל את כל הימים האלה בגין מחלות כאלה ואחרות של קרובים.

חיים כץ: מה זה קרובים?

מיכל חילי-וקסמן: קרובים זה בן זוג, ילדים, הורים.

חיים כץ: זה קירבה ראשונה.

מיכל חילי-וקסמן: נכון.

חיים כץ: זה עצמו ובשרו.

מיכל חילי-וקסמן: זה גם נכון.

מיכל חילי-וקסמן: זה נשמע מאוד יפה, אבל בסופו של דבר העובד לא יכול לנצל את זה כשהוא באמת חולה.

מיכל חילי-וקסמן: אני רוצה להוסיף רק עוד דבר אחד.

מיכל חילי-וקסמן: אנחנו בעצם מאפשרים את ימי המחלה האלה גם ימי מחלה שהם לפי הסכם ולא רק לפי חוק.

מיכל חילי-וקסמן: מה שקורה, זה שבסופו של דבר מי שייפגע זה העובדים המוחלשים, כי העובדים האלה לא ימהרו וייקחו את ימי המחלה על חשבון 90 ימי המחלה שיש להם, אלא מי שבסופו של דבר כן ייקח, זה אותם עובדים שכן יכולים לקחת את זה.

מיכל חילי-וקסמן: אז אנחנו כן עוזרים לאותם עובדים שמקבלים מכסת ימי מחלה גבוהה בהרבה, אבל לא למי שמכסת ימי המחלה שלו היא עד 90.

רחל אדטו: אני מתנגדת גם לקביעה שלילד יש רק זוג הורים שיטפלו בו, ולעומת זה להורה יש הרבה שיטפלו בו.

רחל אדטו: מספיק אנשים הם בודדים עם ילד אחד.

חיים כץ: גילוי נאות.

חיים כץ: אני.

חיים כץ: אני בן יחיד להוריי.

רחל אדטו: רוברט מייצג דווקא קבוצה שלמה שבאה מחר העמים, שבאו עם משפחות חד הוריות ולא היה מקובל אז שיהיו שלושה, ארבעה ילדים במשפחה.

רחל אדטו: היום יש להם יותר.

רחל אדטו: זה כל כך אופייני דווקא בעליה הזאת.

חיים כץ: רוברט, מה שהוא היה צריך לעשות בחקיקה הזאת, לתאם בין התמ"ת והאוצר, הוא הלך לאוצר.

חיים כץ: האוצר מצא שלל רב.

חיים כץ: אמר, ואלה, אני אתן לך.

חיים כץ: אמר ואלה, יש לנו הזדמנות לקרוע אותם.

חיים כץ: ניתן לו קצת, נתפור אותם הרבה.

חיים כץ: מה רצית להגיד אדוני?

רן רידניק: יש לי כבוד רב לוועדה ולמציע כמובן.

רן רידניק: שוב, אני רוצה להזכיר, זו הצעה עם השלכות מהותיות, תקציביות משקיות.

רן רידניק: לא סתם המחוקק כפי שאמרה עמיתתי, שם דגש על מחלת ילד ומחלת בן זוג ולא על מחלת הורה.

רן רידניק: כרגע החוק לא נותן שום זכות לגבי מחלה ממארת של הורה.

חיים כץ: איך זה עבר באוצר?

רן רידניק: בעסקת חבילה, זה מורכב, אבל זה לא עם השלכות שכאלה.

רן רידניק: מדובר כאן על עשרות אלפי אנשים.

רן רידניק: אז כיום אין שום זכות לילד כלפי מחלה ממארת של הורה.

חיים כץ: כן, אדוני.

צבי שפר: עו"ד צבי שפר מלשכת היועץ המשפטי להסתדרות.

צבי שפר: ההסתדרות כמובן כמו התעשיינים, לא שותפה בכל המהלך ואנחנו באמת מצרים על כך.

צבי שפר: קיבלנו באמת את ההסכמות ואנחנו כמובן מתנגדים נחרצות להסכמות האלה.

רוברט טיבייב: מה הסיבה, אפשר לדעת?

צבי שפר: מה הסיבה?

צבי שפר: כי פעם ראשונה מתנים את לקיחת המחלה בניצול ימי חופשה.

רחל אדטו: אז אתם רוצים רק ימי מחלה בלי חופשה, כלומר שחופשה תישאר וימי מחלה ישר.

צבי שפר: כן.

חיים כץ: אתה תשב עם התמ"ת.

רוברט טיבייב: אז האוצר לא יסכים.

חיים כץ: האוצר, אנחנו יכולים לדבר איתם.

חיים כץ: הם מבינים.

חיים כץ: האוצר הם אנשים מבינים.

רן רידניק: כמו שאומר חבר הכנסת, אנחנו מבינים.

רן רידניק: מדובר כאן על השלכות תקציביות של עשרות מיליוני שקלים.

רחל אדטו: אני לא בטוחה שזאת הצעת חוק תקציבית.

רן רידניק: בוודאי שכן.

רחל אדטו: אתה יכול לתת הערכה לגבי מספר הילדים העובדים, איך זה מתחלק ביניהם?

רן רידניק: באומדנים מינימאליים מדובר על עשרות מיליוני שקלים.

רן רידניק: מדובר על עשרות אלפי אנשים חולי סרטן מעל גיל 65 מבחינת ממאירות.

חיים כץ: וכמה ילדים יש להם?

רן רידניק: לא משנה, אפילו אם אני אלך רק על אחד מהם, זה לא משנה.

חיים כץ: אחד זה לא תקציבי.

רן רידניק: תכפיל כפול 60, תכפיל כפול - - -

רחל אדטו: אז בואו נגביל את זה.

אריה אלדד: זה נכון שכשמדובר במחלת ילדים, מחלות ממאירות אצל ילדים נדירות הרבה יותר.

אריה אלדד: רוב המחלות הממאירות הן בגילאים מבוגרים.

אריה אלדד: יכול להיות שמה שמציעה חברת הכנסת ד"ר אדטו, להגביל את זה למשפחות שיש בהן ילד אחד, משרד האוצר בעניין הזה ילך לקראת המציע שהסכים.

חיים כץ: בהצעה רק ילד אחד יכול לקבל.

אריה אלדד: יכול לקבל, אבל אני מדבר על משפחות שיש שם רק ילד אחד.

חיים כץ: כן.

צבי שפר: ההסתדרות רוצה להוסיף שמבחינתה, אנחנו חושבים שלא כדאי להגביל את זה רק למחלה ממארת.

צבי שפר: יש עוד מספיק מחלות, לא עלינו, שמצריכות את הליווי עצמו.

צבי שפר: אשר להערה שעכשיו נאמרה על ידי חברת הכנסת אדטו, אז יכול להיות שיש בן אחד שיש לו רישיון ואחד שאין לו רישיון, אז פעם זה הולך, פעם זה הולך.

חיים כץ: לא הבנת מה היא אמרה.

חיים כץ: היא אמרה שיתנו רק למשפחה שיש לה ילד אחד.

חיים כץ: אם יש שני ילדים, היא לא זכאית.

רחל אדטו: אני פשוט מנסה להוציא את האפשרות שיגידו שזה תקציבי ושזה פוגע במספרים הגדולים של חולים ממאירים מעל גיל 65.

רחל אדטו: לכן אמרתי את זה הדבר הזה.

חיים כץ: כן.

דבי אליעזר: עו"ד דבי אליעזר ממשרד התמ"ת.

דבי אליעזר: רק למען הסדר הטוב, הממשלה תמכה בהצעת החוק בכפוף לתיאום עם האוצר, התמ"ת והמשפטים.

דבי אליעזר: אנחנו יודעים להידבר עם משרד האוצר.

דבי אליעזר: אני חושבת שאנחנו כן נוכל להגיע לסיכום בקשר להצעת החוק הזאת ולשתף גם את הארגונים הכלכליים, את ארגוני העובדים.

דבי אליעזר: אנחנו עושים את זה מדי שבוע בהצעות חוק פרטיות.

חיים כץ: אני מקבל את דבריה של עו"ד דבי אליעזר מהתמ"ת, שאמרה שהם חושבים בתמ"ת שהם יכולים להגיע להסכמות עם משרד האוצר, משרד המשפטים, ההסתדרות והמעסיקים וכמובן עם המציע, חבר הכנסת רוברט טיבייב, ולהביא לנו אחרי הפגרה הצעת חוק בשלה להכנה לקריאה ראשונה, ואם היא גם תיטיב עם אלה שנזקקים, אז אנחנו נעזור לכם להעביר אותה.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.