ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 538, 2011-08-02 10:00

אילן גילאון: אנחנו מתחילים דיון.

אילן גילאון: שואל אותי נחום איצקוביץ', מנכ"ל משרד הרווחה אם זה הולך להיות דיון מקצועי או שזה הולך להיות דיון פוטוגני.

אילן גילאון: אנחנו יכולים להעלות את הבעיה, ואם לך יש את הפתרון, אנחנו יכולים לסיים תוך חמש עד עשר דקות.

אילן גילאון: אין לנו בעיה עם זה.

אילן גילאון: אני רוצה להציג את הבעיה.

אילן גילאון: היא כבר עלתה פעם אחת בוועדה למעמד האישה.

אילן גילאון: היא נוגעת לנושא המכרז להפעלת מקלטים כלפי נשים נפגעות אלימות.

אילן גילאון: הבעיה שעלתה היא בעיקר בשני תחומים: אחד, תחולת הזמן שלגביו המכרז מדבר, שהיא יוצרת חוסר יציבות במקלטים.

אילן גילאון: הדבר השני כמובן לא פחות חשוב, הערכים שניתנו לתכונות שונות.

אילן גילאון: זאת אומרת, הסתבר שם שהאיתנות הכלכלית או המיקום הפיזי הוא הרבה יותר חשוב מאשר נניח הניסיון, המקצועיות ודברים אחרים.

אילן גילאון: אני אתן לנציגים של הארגונים להציג את הבעיה.

אילן גילאון: היה שם איזה שהוא סיכום בוועדה למעמד האישה.

אילן גילאון: האמת היא שבגדול, ההבדל בין הדיון הזה לדיון הקודם, הוא בנוכחותך, משום שאתה כפי שאמרת, רוצה ללכת לדיון מקצועי .

אילן גילאון: מי רוצה להציג?

אילן גילאון: רונית.

רונית ארנפרוינד-כהן: רונית ארנפרוינד-כהן, יו"ר ארגון העל של כל העמותות שמנהלות מקלטים לנשים נפגעות אלימות וילדיהם.

רונית ארנפרוינד-כהן: אם אנחנו רוצים להתחיל בדיון המקצועי לגבי המכרז עצמו, אני אשמח.

רונית ארנפרוינד-כהן: אחר כך אנחנו בהחלט נגיד מה השורה תחתונה שלמדנו ואנחנו חושבים שמן הראוי ונכון מקצועית ועניינית לצורך השירות הזה למדינת ישראל.

רונית ארנפרוינד-כהן: המכרז עצמו היה פגום ויש מולכם את נייר העמדה כמו שהיו"ר עכשיו אמר, חבר הכנסת אילן גילאון, בכמה מימדים.

רונית ארנפרוינד-כהן: חשוב לי בעמוד שני לבוא ולהראות לכם איך הדבר הזה התדרדר מ-2002, שזה היה המועד הראשון שמשרד הרווחה החליט שהוא יוצא למכרזים בנושא הזה, עד למכרז השלישי שזה היום 2011.

רונית ארנפרוינד-כהן: מאותו מועד, הערכים שמדברים על מקצועיות, על ניסיון, על ידע, וכאן חשוב, אני פותחת סוגריים.

רונית ארנפרוינד-כהן: חשוב לומר בצורה הכי נחרצת, הידע שנלמד לטיפול בנפגעות אלימות במקלטים, הוא ידע שקודם כל צמח, התפתח מתוך המקלטים.

רונית ארנפרוינד-כהן: המקלטים מנוהלים על ידי עמותות מזה כמעט 34 שנים.

רונית ארנפרוינד-כהן: לשמאלי יושבת מי שיזמה את הרעיון של המקלט הראשון בכלל, ולימיני, זה ככה יצא, יושבת מי שיזמה את המקלט הראשון בעולם הערבי כולו.

רונית ארנפרוינד-כהן: חשוב לבוא ולומר שהעמותות האלו, שהן פיתחו את הידע, שלהן יש את הניסיון, שבסופו של יום כשמישהי יוצאת, מישהי או מישהו, בדרך כלל זה מישהי, מבית ספר לעבודה סוציאלית, תת ההתמחות שנקרא על נשים נפגעות אלימות, אין שם.

רונית ארנפרוינד-כהן: אי אפשר לדעת אותו באופן שההכשרה היא On the job training, בתוך המקלטים.

רונית ארנפרוינד-כהן: עם כל הכבוד, ובאמת יש לי התייחסות מאוד מכובדת להרבה אנשים ובעיקר בעצם זה נשים בתוך המשרד, עדיין יש שם את התת ידע הזה ובאמת זה On the job training והעמותות האלו במכרז הנוכחי קיבלו ניקוד מאוד נמוך, הדבר הזה.

רונית ארנפרוינד-כהן: הדבר הנוסף שקיבל שינוי מאוד משמעותי במכרז הזה, זה שב-2005 בכלל לא ניתן ערך למבנה.

רונית ארנפרוינד-כהן: אפס.

רונית ארנפרוינד-כהן: לעומת זאת, היום זה 30%.

רונית ארנפרוינד-כהן: אלו שני פרמטרים, ואני אוסיף עוד פרמטר אחד, שעיוותו בעיקר את כל המכרז הזה, וזה פרמטר, נוח יושב מולי וזו דוגמא נהדרת.

רונית ארנפרוינד-כהן: נוח מנהל את המקלט בבת מלך.

רונית ארנפרוינד-כהן: היא מנהלת מקלט כמה שנים, ולפני כן היא היתה עובדת סוציאלית כמה שנים באותו מקלט.

רונית ארנפרוינד-כהן: היא קיבלה בניקוד שלה אפס.

רונית ארנפרוינד-כהן: למה?

רונית ארנפרוינד-כהן: כי יש לה תואר ראשון ולא תואר שני, כי מישהו החליט שצריך תואר שני, ואז לעומת זאת עמותה שאין לה ניסיון בכלל, מעולם לא התעסקה עם נשים נפגעות אלימות כמו אדריכלים למיניהם ומכללות טכנולוגיות למיניהן, שהציבו מישהי שיש לה עבודה סוציאלית תואר שני.

רונית ארנפרוינד-כהן: היא קיבלה ניקוד.

רונית ארנפרוינד-כהן: ניסיון והתמחות של שנים בתוך המקלט וניהול, קיבל אפס בגלל תואר ראשון, ותואר שני פתאום קיבל ניקוד.

רונית ארנפרוינד-כהן: אז אלו פרמטרים שעיוותו את כל הדבר הזה ואפשרו בגלל הפרמטרים האלו והמבנה, אפשרו לגורמים כלכליים חסרי ידע, חסרי ניסיון וחסרי מחויבות לנושא הזה, לקבל ניקוד יותר גבוה מכל העמותות בעלות הניסיון, והם חס וחלילה, אני אומרת את זה באחריות ובאנדרסטייטמנט את המילה "חס וחלילה".

רונית ארנפרוינד-כהן: חס וחלילה אם מכללות טכנולוגיות, הן יפסלו בגלל הדיון המשפטי שמתנהל עכשיו ויגיעו למצב שהמשרד אדריכלים במקומן יקבל את זה, זה יהיה הפקרת הנשים והילדים וזה יהיה זילות לשירות, ולכן באופן חד משמעי, א', צריך לפסול את כל התוצאות של המכרז האחרון.

רונית ארנפרוינד-כהן: לפסול את כל התוצאות של המכרז האחרון, זה אומר מבחינת העמדה של ארגון העל, לעצור גם את כל המשמעות מול העמותה של נשים נפגעות אלימות הערבית, ולעצור את כל המהלך.

אילן גילאון: רונית, מה בפועל קורה כרגע?

רונית ארנפרוינד-כהן: עאידה עוד מעט תגיד מה קורה מבחינתה בדבר הזה.

רונית ארנפרוינד-כהן: זה דבר אחד.

רונית ארנפרוינד-כהן: דבר שני, מתוך כל הלמידה של הניסיון הזה, אנחנו מכבדים את חוק המכרזים ואנחנו מכבדים את החוקים.

רונית ארנפרוינד-כהן: אם ולא תתאפשר אפשרות ללכת בכלל למהלך של סמל מוסד, ואני עדיין שמה את זה על השולחן,

זהבה גלאון: למה שזה לא יתאפשר?

זהבה גלאון: צריך להציב את זה כי זאת אופציה חלופית.

רונית ארנפרוינד-כהן: אמן, אמן.

רונית ארנפרוינד-כהן: כל התנאים צריכים להשתנות, ובוודאי אורך הזמן, כי הדבר פוגע בגיוס כספים.

רונית ארנפרוינד-כהן: כל העמותות מגייסות כל שנה כספים.

רונית ארנפרוינד-כהן: אפשר לראות גם למה לא מעט, הורדה ב-2002 היתה בממוצע.

רונית ארנפרוינד-כהן: היום יש רק מבנה מקלט אחד, וזה מקלט בינוני.

רונית ארנפרוינד-כהן: ב-2002 היה קטן, גדול ובינוני.

רונית ארנפרוינד-כהן: היום יש מזה שנים רק בינוני.

רונית ארנפרוינד-כהן: הועדה היתה בממוצע בדיוק כמו שהיא היום.

רונית ארנפרוינד-כהן: ב-2005 הועדה לאישה פלוס שני ילדים, היתה 11 אלף שקל.

רונית ארנפרוינד-כהן: ב-2011, שש שנים אחרי, כמעט עוד מעט שבע שנים, במכרז, המשרד התחייב להועדה של 12,643, בהערכה אגב, שזה לחלוטין מוזר, הם הפחיתו לנו 600 שקלים.

רונית ארנפרוינד-כהן: זה אומר בהערכה הם התחייבו ל-12,080.

רונית ארנפרוינד-כהן: בפועל יוקר המחיה והשירות והרחבת סל השירותים, אומר שבעצם המשרד נכון להיום בקושי מתקצב, בין 65% ל -70%, וזה אם אנחנו לא לוקחים את עלות המבנה.

רונית ארנפרוינד-כהן: המבנים כאן, אחד המקלטים שלנו כאן בירושלים, אם היו מחשיבים לנו את העלות, השכירות והשימוש במבנה, היה לפחות 70 אלף שקל לחודש.

רונית ארנפרוינד-כהן: זה אומר שאם יש חובת מכרזים שאומרת 50-50 ואם עוברים את רף ה-50, המדינה מממנת יותר מ-50, אז אם הם מחשיבים את ההוצאות הריאליות של כל העמותות ומה הן משקיעות, אז המדינה לא מממנת יותר מ- 50, אלא פחות מ-50.

אילן גילאון: אני רוצה לשאול אותך עוד שאלה.

אילן גילאון: האם היה בעבר מצב שעברו ממקום למקום לעיתים תכופות בגלל כל מיני קירבה לבית ספר או דברים אחרים.

אילן גילאון: האם זה קרה בעבר?

רונית ארנפרוינד-כהן: 34 שנים העמותות מנהלות את המקלטים מאותו מקום, מאותו מבנה, משפצות, מקימות קומות שניות, בחצר.

רונית ארנפרוינד-כהן: אני יכולה להגיד על אחד המקלטים שלנו, הקמנו גן ילדים במקום מסוים.

רונית ארנפרוינד-כהן: משפצות שירותים ומטבח, מרחיבים ועושים מטבח חלבי ובשרי.

רונית ארנפרוינד-כהן: הכול באותה טריטוריה.

רונית ארנפרוינד-כהן: בשורה התחתונה, מה שאנחנו חושבים לנכון, כיוון שזה שירות רגיש, מורכב ומאוד מקצועי והעמותות האלה התמקצעו, נכון לעשות בדיוק כמו שלמשל קיים במעונות ילדים.

רונית ארנפרוינד-כהן: מעונות ילדים, לא יעלה על הדעת שתמ"ת יעשו כל שלוש שנים מכרז לנעמ"ת, ויצ"ו.

אילן גילאון: תודה לך, רונית.

אילן גילאון: חברי כנסת תחילה.

אילן גילאון: דב חנין.

דב חנין: תודה רבה אדוני היו"ר.

דב חנין: אני אהיה מאוד קצר, כי הרבה דברים כבר נאמרו, אדוני המנכ"ל, בדיונים קודמים שנערכו בנושא הזה.

דב חנין: אני אומר בקיצור את השורה התחתונה.

דב חנין: אני מכיר אותך ומאוד מאוד מעריך אותך, והיו לי בנושא הזה גם שיחות עם השר.

דב חנין: אני מרגיש יותר נוח לומר לך את הדברים שאמרתי גם לפני שבועיים בוועדה היום, כי נדמה לי שמה שאני אומר היום, יש לו קצת יותר תוקף ציבורי מאשר כשאמרתי את זה קודם.

דב חנין: נדמה לי שמשרד הרווחה עשה טעות.

דב חנין: הוא עשה טעות מכיוון שהוא בעצם קיבל איזה שהיא פרדיגמה שבאמת שלטה בחברה הישראלית.

דב חנין: אולי עדיין שולטת בממשלת ישראל, והיא לא פרדיגמה נכונה.

דב חנין: המערכות החברתיות בכללותן וגם המערכת הזאת של המקלטים לנשים נפגעות אלימות, לא יכולות להתנהל בפרמטרים כלכליים.

דב חנין: זה לא יעבוד.

דב חנין: זה לא נכון.

דב חנין: זה לא צודק, ובסופו של דבר לא יקרה.

דב חנין: אנחנו צריכים כולנו באיזה שהוא מקום להחליף דיסקט בנושא הזה ולהסתכל על הדברים האלה מהזווית ההפוכה, להסתכל על הדברים האלה מהזווית של השירות הכול כך חיוני, הכול כך הכרחי שאותם מקלטים נותנים לנשים נפגעות האלימות.

דב חנין: זו הזווית שממנה מתחילים ולפי זה מארגנים את המערכת, ולא לפי איזה שהן פרמטרים של רציונליזציה כלכלית כזאת או אחרת.

דב חנין: אנחנו יורדים בסוף ומגיעים לפתרונות שאולי יתאימו ואולי לא יתאימו למקלטים.

דב חנין: אני חושב שפה השגיאה הגדולה.

דב חנין: אני אומר בסוגריים שאני מאז הדיונים הקודמים ביקשתי וקיבלתי לעיוני כמה מהחומרים שנוגעים לפרשה של נשים נגד אלימות.

דב חנין: אני אומר לך בזהירות כמשפטן, שמשהו שם נראה לי לא סביר ולא הגיוני, לא מבחינת ההליך ולא מבחינת התוצאה, ואני אומר את זה בזהירות, כי אני יודע שזה נמצא בפני בית משפט.

דב חנין: אנחנו פה בדיון ציבורי.

דב חנין: אנחנו לא חלופה לבית משפט.

דב חנין: השאלה היא שאלה של מדיניות.

דב חנין: נניח באמת שב-0.7% איזה שהוא גורם שאיננו קשור לנשים נגד אלימות קיבל עדיפות ב-0.7 על עמותה שמתעסקת עשרים או שלושים שנים בנושא הזה.

דב חנין: נניח אפילו שבית משפט יגיד, בגלל ה-0.7 נקודות צריך היה לתת את זה לגורם אחר.

דב חנין: אני חושב שאסור להגיע לשם.

דב חנין: ההחלטה לא צריכה להיות פה החלטה משפטית.

דב חנין: ההחלטה צריכה להיות החלטה של מדיניות.

דב חנין: היו לנו בנושא הזה שיחות, אני חייב לומר, נראה לי לא רק כנות, אלא אמיתיות עם השר.

דב חנין: אני לא רוצה לסבך אותו ולחייב אותו בדברים שהוא לא רוצה להתחייב בהם, אבל נראה לי שהוא חש שיש פה איזה שהיא בעיה, באופן כללי אני מדבר.

דב חנין: פה נדרשת איזה שהיא החלטה מערכתית שלכם.

דב חנין: אתם צריכים להחליט מערכתית, גם נקודתית לתקן את מה שצריך היה לתקן בפרשה הזאת, אבל גם להסתכל על כל הסוגיה הזאת אחרת.

דב חנין: להסתכל על כל הסוגיה הזאת אחרת, ונדמה לי שהיום הרבה יותר מאשר בכל רגע אחר בהיסטוריה הלא כל כך ארוכה של ישראל, אתם בהחלטה אחרת שלכם כזאת תקבלו גיבוי ציבורי שאתם לא מתארים לעצמכם, כי העם באמת רוצה את זה.

אילן גילאון: תודה רבה חבר הכנסת חנין.

אילן גילאון: עו"ד אודי גרא.

אודי גרא: אני נמצא פה כיועץ משפטי של עמותת ל.א.

אודי גרא: לנושא הזה, בגלל ההתמחות שלי בתחום המכרזים.

אודי גרא: אין לי ספק שנעשה כאן איזה שהוא משגה עקרוני בכך שלקחו את הכלי הזה של מכרז לצורך קביעת ההמשך של מקלטים שפעילים.

אילן גילאון: לא, אבל יגיד לך פה מנכ"ל משרד הרווחה, שהוא מחויב על פי חוק המכרזים לקחת את הכלי הזה.

אודי גרא: אני יכול להראות פה חמש דרכים חוקיות להאריך את ההפעלה של המקלטים הקיימים ללא הגבלה של זמן, כל עוד המקלט עומד בתנאים שנדרשים.

אודי גרא: אני רק רוצה לומר שהדבר הזה גם נעשה בלא מעט מקרים שבהם הלכו בדרך של מכרזים ועברו לדרך של מה שקוראים, רישיונות.

אודי גרא: מי שיש לו קצת זיכרון, יכול לזכור שאפילו המערכות הסלולאריות התחילו כמערכות עם מכרזים לתקופת זמן מוגבלת.

אודי גרא: גם הנושא של הטלוויזיה, גם תחנות רדיו אזוריות ועוד, ולפעמים גם יש מחשבה ללכת בכיוון ההפוך, מפני שאם הממשלה לוקחת קבלן, נאמר לנקות את משרדי הממשלה, הקבלן הזה בעוד שלוש שנים יכול לנקות את הדסה ובעוד חמש שנים יכול את האוניברסיטה העברית או מפעל פרטי.

אודי גרא: לעומת זאת, הנושא הזה של המקלטים, אין לקוח אחר.

אודי גרא: זה לקוח היחידי.

אודי גרא: מקלט שלא ממשיך להנות מההקצבה הממשלתית, הוא פשוט מקלט שנסגר.

אודי גרא: לכן מקלט שהוא בסדר, ואגב עוד דבר, יש פחות מדי מקלטים.

אודי גרא: זה לא שיש יותר מדי מקלטים.

אודי גרא: מקלטים תמיד, לצערנו צריך, ודאי כרגע, עוד מקלטים.

אודי גרא: לכן כאשר רוצים להוסיף מקלט או כאשר מקלט נסגר מטעם זה או אחר, כולל אי עמידה בתנאים, בהחלט שיש מקום לעשות, ויש מועמדים לעשות מכרז ולראות בין אם זה עמותה קיימת או גורם חדש.

אודי גרא: אבל מקלטים קיימים חייבים להמשיך, ושאין להם אפשרות אחרת.

אילן גילאון: מה החלופה החוקית שלו כדי שלא להיתקל בבעיות חוק המכרזים?

אודי גרא: תראה, אני התחלתי את חיי בחלוקת רישיונות לנהגי מוניות.

אודי גרא: הרי לא יעלה על הדעת שנהג מונית, חמש שנים יהיה לו רישיון.

אודי גרא: זה היה בצורת מכרז, הגרלה, ואז אחרי זה הוא יחפש מקצוע אחר בעוד חמש שנים.

אילן גילאון: הוא מדינת ישראל.

אודי גרא: זאת מדינת ישראל.

אודי גרא: זה הכנסת וזה חוק חובת המכרזים.

אילן גילאון: הוא גם אומר שהוא רוצה שישנו את חוק המכרזים.

אילן גילאון: אני אומר לך מה החלופות שלו לעומת החוק.

אודי גרא: אז אני אומר שוב, שניתן להאריך את זה ולעשות מכרזים למקלטים חדשים.

אודי גרא: בגלל שהמקלטים צריכים אופק רחוק בגלל שהם גם תלויים בתרומות מגורמים אחרים, לא ניתן להשיג בכלל תרומה למשהו שעלול להיסגר בעוד שלוש שנים או בעוד שנה.

אודי גרא: לכן השתמשו פה פשוט בכלי לא נכון, וכל הגורמים שרוצים להיכנס לענף הזה, אם יש כאלה, יכולים להיכנס במסגרת של ההגדלה וההרחבה, ולא במסגרת הקיימת.

אודי גרא: מה הטעם לסגור מקלט טוב ולפתוח מקלט של טירונים?

אודי גרא: זה שתי טעויות חמורות מאוד.

אילן גילאון: תודה.

אילן גילאון: חברת הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: אדוני היו"ר, אדוני המנכ"ל, אני באמת מכירה אותך הרבה שנים, ולטובה.

זהבה גלאון: אנחנו לא נוהגים להחמיא בדרך כלל.

זהבה גלאון: אני חושבת שבמקרה הזה בכל מה שקשור למקלטים לנשים מוכות, היה למשרד שלכם ליקוי מאורות.

זהבה גלאון: אין לי דרך אחרת להגדיר את זה.

זהבה גלאון: אם אתם החלטתם שאתם משתמשים בכלי של המכרזים לצורך הנושא של המקלטים ולא רעדו אצלכם אמות הסיפים אחרי שראיתם ש-7 מתוך 13 מקלטים לא זכו במכרז, 7 מקלטים שעושים עבודה נאמנה שנים.

זהבה גלאון: יושבת כאן רות רזניק, כלת פרס ישראל, שהקימה לפני 34 שנים את המקלטים.

זהבה גלאון: שני המקלטים שלה לא זכו במכרז.

זהבה גלאון: 8 דירות מעבר לא זכו.

זהבה גלאון: היינו זקוקים למחאה ולהתקוממות של מנהלות המקלטים?

זהבה גלאון: איך אתם לא הזדעקתם?

זהבה גלאון: איך אצלכם, אני חוזרת ושואלת, לא רעדו אמות הסיפים?

זהבה גלאון: הדבר שמטריד אותי, כולנו ביטאנו את זה גם בישיבה הקודמת, זה שקלטו פתאום מה עבר לכם בראש.

זהבה גלאון: רק שיקולים של רווח עמדו לנגד עיניכם.

זהבה גלאון: לא ראיתם את הנשים המוכות לנגד העיניים.

זהבה גלאון: לא ראיתם את הרווחה לנגד העיניים, לא ראיתם את הניסיון רב השנים.

זהבה גלאון: אמר קודם אילן גילאון, חוק חובת המכרזים.

זהבה גלאון: נכון, יש חוק כזה שמחייב מכרזים.

זהבה גלאון: מי אמר שזה מחייב גם במקרה הזה?

זהבה גלאון: זה תורה?

זהבה גלאון: זה ירד מהשכינה?

זהבה גלאון: מה, אין חלופות?

זהבה גלאון: אני רוצה לספר לכם כאן, סיפרתי את זה לרונית.

זהבה גלאון: אני נפגשתי עם השר משה כחלון.

זהבה גלאון: אני חייבת לומר, כמו שאמר קודם דב, אני לא רוצה לסבך אותו, אבל הוא היה מאוד מאוד קשוב לחשוב על חלופות, ורונית בשם פורום המקלטים הציעה חלופה שאני חושבת שהיא חלופה מאוד מאוד נכונה.

זהבה גלאון: מה שמתאים למקומות אחרים יכול להתאים גם כאן, עוד סמל מוסד או קוד או איך שלא קוראים לחלופה.

זהבה גלאון: אפשר לחשוב יצירתי.

זהבה גלאון: כשרואים שקורה דבר כזה, ובכלל האבסורד של מה שקרה בנצרת, הרי זה בלתי מתקבל על הדעת לחשוב בכלל במושגים האלה.

זהבה גלאון: זה גם זלזול.

זהבה גלאון: אדוני המנכ"ל, יש בזה זלזול בעבודה רבת שנים של צוות מקצועי, מיומן של נשים שעושות את עבודתן.

זהבה גלאון: הרי מה, הן חיות רק מהתקציב שהן מקבלות מכם?

זהבה גלאון: הרי כל היום הן מוצאות את עצמן מחזרות על הפתחים, נאלצות לגייס עוד תקציבים ועוד תקציבים מהגורן ומהיקב.

זהבה גלאון: כשהן כל פעם צריכות לעמוד במכרז והן במצב של חוסר ודאות, אז הן גם לא יכולות לגייס תרומות.

זהבה גלאון: זה הכול הביצה והתרנגולת.

זהבה גלאון: אני יודעת שאתם בוחנים את הסוגיה הזאת.

זהבה גלאון: אני יודעת שאתם קשובים.

זהבה גלאון: אני מקווה שתהיה לך בשורה טובה להגיד לפורום הזה.

זהבה גלאון: תודה.

אילן גילאון: עאידה, בבקשה.

עאידה תומא-סלימאן: אני רוצה להבהיר בתחילת הדברים שלי, שהעניין שמונח על השולחן היום, זה לא המשך פעילות העמותות שמפעילות את המקלטים, אלא בעצם את האינטרס הטוב של הנשים המוכות וילדיהם.

עאידה תומא-סלימאן: עמותת נשים נגד אלימות מפעילה עוד כמה וכמה פרויקטים אחרים ופועלת בכל מיני כיוונים שהם שייכים לזכויות נשים.

עאידה תומא-סלימאן: היא לא תיסגר מחר בבוקר, כך שזה לא עניין שאנחנו נלחמות על המשכורות שלנו או על העבודה שלנו, אלא על האינטרס של הנשים עצמן ועל ההגנה על הנשים המוכות, וזה מה שמדאיג אותי, במיוחד כשאני שומעת, ויצא לי להתראיין מול אנשים שזכו במכרז, ואני שמעתי את הדברים שלהם, וזה מחזיר את השיח הציבורי והמקצועי בעניין נשים מוכות ובמיוחד נשים מוכות ערביות, עשרים שנה אחורה.

עאידה תומא-סלימאן: אנחנו חזרנו להעלות דברים ולהתווכח על נושאים עם אותם אנשים שאמורים לנהל לפי משרד העבודה והרווחה, אמורים להתחיל להפעיל את המקלטים האלה.

עאידה תומא-סלימאן: חזרנו להתווכח על נושאים כמו, למה אישה צריכה להיות כלואה בתוך מקלט?

עאידה תומא-סלימאן: האישה לא כלואה בתוך מקלט, וזה שיח שמאוד חשוב, וזה מפחיד אותי להניח את המקלטים בידיים של אנשים שלא יודעים כלום.

עאידה תומא-סלימאן: זה מביא אותי למשהו שאני אגיד, לצערי הרב, המכרזים האלה, ומי שעוקב אחרי מה שקרה במכרז האחרון, מעיד שלצערי אין כלים ברורים למשרד הרווחה לבדיקה אפילו של אמות המידה שהוא שם לעצמו בתוך המכרז.

עאידה תומא-סלימאן: אמת מידה שמדברת על מקצועיות, אי אפשר לבדוק אותה רק בתואר.

עאידה תומא-סלימאן: נכון, יש שם התייחסות לשנות ניסיון, אבל שנות ניסיון, אי אפשר לדבר על שנות ניסיון וללמד ילדים נושרי בית ספר מתמטיקה וגיאוגרפיה ולהגיד, זה מענה לצרכים של נוער במצוקה או אוכלוסיות במצוקה.

עאידה תומא-סלימאן: בלתי אפשרי.

עאידה תומא-סלימאן: הכלים למדידת אמות המידה, אני חושבת לוקים בחסר ולכן הביאו לתוצאה הזאת.

עאידה תומא-סלימאן: דבר נוסף, לצערי אני חושבת גם, ואני בבדיקה מאוד צנועה ואין לי את הכלים של משרד הרווחה ואין לי את העובדים של משרד הרווחה שנמצאים בכל מקום ומקום, אין כלים לבדיקת יושר ואימות מסמכים.

עאידה תומא-סלימאן: אני מדברת על אמת של מסמכים שהגישו למשרד.

עאידה תומא-סלימאן: אי אפשר להגיד שמשרד הרווחה בעצמו הקפיא מכרז לאותו ארגון בגלל חוסרים ובגלל אי יושר ומסמכים שהוגשו במכרז בחודש אוקטובר שנה שעברה, וכבר שכח ונתן מכרז אחר ונתן למציע הזה לזכות.

עאידה תומא-סלימאן: אני יודעת שמה שמתנהל, מתנהל בבתי משפט, ואני יודעת שהמשרד הכריז שהוא שוקל מחדש להוציא מכרזים לשאר המקלטים והוא שוקל את התנאים.

עאידה תומא-סלימאן: אני לא רוצה עכשיו לעשות בומרנג על זה שבודקים.

עאידה תומא-סלימאן: אני מאוד שמחה שבודקים.

עאידה תומא-סלימאן: אני חושבת שכן צריכים לבדוק.

עאידה תומא-סלימאן: אני חושבת שכן צריכים לשקול מחדש את התנאים, אבל זה מעיד על עצמו שהיה משהו לא נכון.

עאידה תומא-סלימאן: שרק יגידו לי איך אפשר להסתכן בלתת למשרד אדריכלים, עם כל הכבוד, נכון שהוא יכול להביא עובדת סוציאלית עם תואר שני בעבודה סוציאלית, אבל לא עוצרים רגע אחד ושואלים, למה משרד אדריכלים שעוסק בבניית בתי ספר ומפות ותוכניות, פתאום מתעניין במקלט נשים?

עאידה תומא-סלימאן: לא עוצרים לשאול שאלה כזו?

אילן גילאון: תיכף נשמע ממנכ"ל המשרד.

אילן גילאון: חברת הכנסת רחל אדטו.

רחל אדטו: אדוני היו"ר, אני אקצר.

רחל אדטו: אני פשוט רוצה לקחת ולעשות העתק-הדבק על הדברים שאמרה זהבה גלאון, כולל השבחים למנכ"ל והדברים שנאמר על רות רזניק, שהיא למעשה גם הזמינה אותי ואירחה אותי במקלטים.

רחל אדטו: אני למדתי שהאויב של הטוב הוא הטוב יותר, וכשיש משהו טוב ומנסים לעשות ממנו יותר טוב, הרבה פעמים מקלקלים.

רחל אדטו: שתי דוגמאות מהשנה האחרונה, אילן, שגם אתה ער להן, שניסו לתקן דבר קיים.

רחל אדטו: דבר אחד היה אחר בבתי הספר, הפרטת השירות של אחיות בתי הספר והעברתו לידיים פרטיות.

רחל אדטו: בהתחלה היה אגודה לקידום בריאות ואחר כך זה עבר לנטלי וזה הגיע לכנסת, לא לדיון אחד, לא לשניים ולא שלושה, כאשר הפרוייקט כנראה הוא כשלון נחרץ, למרות שהוא עבר מכרז והחברה עברה מכרז ונבדקו הכישורים של החברה להעניק שירותים לתלמיד, אבל מסתבר שאחרי שנה, כ-60% מהתלמידים לא חוסנו והאחיות לא מגיעות לבתי הספר ומי שחבר בוועדת העבודה והרווחה והבריאות שיושבים כאן, ער לעובדה כמה פעמים זה הגיע לשולחנה של הוועדה.

רחל אדטו: הדבר השני שאני רוצה להצביע עליו, זה ער"ן.

רחל אדטו: ער"ן שהיה כך כל הרבה שנים המקום האולטימטיבי לפניות, 7 ימים בשבוע, 24 שעות ביממה, כתובת לילדים, נערים, מבוגרים, חיילים במצוקה, כתובת כנה ואמיתית.

רחל אדטו: גם הוא עבר איזה שהוא תהליך שבשנה האחרונה שיצא למכרז, בוודאי לא שיפר את המעמד.

רחל אדטו: לכן כל הנקודה שאנחנו כאן ואחד הדברים שאנחנו כולנו גאים, זה לדבר על המקלטים, על עצם ההכרה במקלטים או ההפעלה שלהם כמקום גאווה, איך באמת מטפלים בנשים בתפיסה הכוללנית, ההוליסטית של לא רק מקום מקלט פיזי אלא כל הצוות שמסביב, החשש שלי שהעברה בצורה של הפרטה או בצורה של מכרז, שהיא בחלקה הפרטה, וכמו שאני מבינה וגם התעדכנתי, שחלק מזה זה באמת לטובת גופים כלכליים, אני בהחלט מביעה חשש, הסתייגות ודי חרדה.

רחל אדטו: תודה.

אילן גילאון: תודה.

אילן גילאון: בבקשה נחום.

נחום איצקוביץ': בוקר טוב לכולם.

נחום איצקוביץ': קודם כל אני שמח שהנושא, בגלל המכרז, "סו קולד" מכרז, עלה וסוף סוף יודעים במדינת ישראל שממשלת ישראל ביחד עם הארגונים החברתיים והעמותות עושים משהו למען נשים, שכן בדרך כלל אף אחד לא יודע שבכלל נעשה מעשה כזה.

נחום איצקוביץ': אז אני לפעמים מנסה גם לראות ממשבר, מהו היתרון שבדבר.

נחום איצקוביץ': סוף סוף יודעים.

נחום איצקוביץ': חושבים שלא נעשה כלום במדינת ישראל.

נחום איצקוביץ': אני רוצה לומר עוד דבר, ברשותכם.

נחום איצקוביץ': משרד הרווחה הוא משרד מקצועי.

נחום איצקוביץ': יש בו למעלה מ-1,000 עובדים סוציאליים שחלקם נעו ונדו בין הגורמים המקצועיים, אם זה מהמגזר השלישי או אם זה מהרשויות המקומיות, ואני עומד על כך שהידע המקצועי שקיים במשרד הרווחה, גם בשירות לפרט ומשפחה וגם ביחידה שעוסקת בנושא של אלימות המשפחה, לרבות אלימות כנגד נשים, אלה אנשים מקצועיים, רובם עובדות סוציאליות שעובדות שנים רבות בתחום הזה, יד ביד עם המקלטים וגם גורמים אחרים ועם הרשויות המקומיות, ושפיכת הדם שנעשתה לאחרונה, על לכאורה חוסר המקצועיות של אותן עובדות, היא לא במקומה, במיוחד שיש שותפות ארוכת שנים בנושא הזה.

נחום איצקוביץ': אני מרגיש צורך לומר את זה, כי אף אחד לא הגן על העובדות הסוציאליות שלנו, שמלוות, תומכות, דוחפות, יוזמות, הוגות רעיונות, שומעות לשטח ומקרבות את כל נושא הנשים במדינת ישראל, במיוחד האלימות כנגד נשים, לפתחה של הנהלת המשרד ועוד ועוד יוזמות.

נחום איצקוביץ': אני מוצא לנכון לומר את זה קצת כדי לאזן את התמונה כאילו כל הידע המקצועי נמצא במקום א' ואין ידע מקצועי במקום ב'.

נחום איצקוביץ': הידע המקצועי, רבים מהיושבים כאן יודעים שהידע המקצועי נמצא גם במקומותינו וגם כמובן, במקרה זה במסגרת של העמותות שעוסקות בעניין.

נחום איצקוביץ': דבר נוסף אני רוצה לומר לכם, משרד הרווחה קשור בלמעלה מ-3,000 התקשרויות, ולא הכול תקין וקורות גם תקלות.

נחום איצקוביץ': זה לא מרוע לב, כפי שחברת הכנסת זהבה גלאון אמרה, ליקוי מאורות, אלא קורות גם תקלות.

נחום איצקוביץ': אנחנו לא מתביישים לומר גם כשקורות תקלות.

נחום איצקוביץ': זה לא ליקוי מאורות.

נחום איצקוביץ': מעבר לכך אנחנו קשורים בהתקשרויות על פי שלוש דרכים שהחוק מאפשר לנו, עם למעלה מ-1,500 ארגונים חברתיים, בתוכם ארגונים גדולים מאוד שיושבים כאן, כמו ויצ"ו.

נחום איצקוביץ': אנחנו גם מפרסמים את זה כל שנה, את ההתקשרויות.

נחום איצקוביץ': המשרד היחידי שמפרסם את זה באינטרנט.

נחום איצקוביץ': ארגונים חברתיים, ויצ"ו ונעמ"ת מקבלים עשרות מיליוני שקלים לפעולה חברתית ברוכה בשיתוף פעולה איתנו.

נחום איצקוביץ': זה לא סוד.

נחום איצקוביץ': אני מרגיש צורך לומר את זה כמי שנושא באחריות יותר מיום, וקצת לאזן את התמונה.

נחום איצקוביץ': עכשיו לגופו של עניין.

נחום איצקוביץ': יש שלוש דרכים שאני מכיר על פי החוק, שמאפשרות לנו לבצע התקשרויות באספקת שירותים או בפיתוח שירותים או בהסדרים כאלה.

נחום איצקוביץ': אתם הכנסת.

נחום איצקוביץ': אני אשמח מאוד אם הכנסת תחוקק כללים אחרים, נוספים, שיאפשרו לנו לעבוד אחרת, כי ההתלבטויות הן שלנו.

נחום איצקוביץ': אם מישהו מכם חושב שאני כמנכ"ל המשרד נהנה לייצר 3,000 התקשרויות וחידושי התקשרויות מדי שנה ולהעסיק את כל המערכת בסיפור הזה, הוא טועה.

נחום איצקוביץ': הוא טועה.

נחום איצקוביץ': גם אנחנו היינו רוצים התקשרויות ארוכות ושונות, במיוחד אם יש ארגונים טובים שעובדים כראוי.

נחום איצקוביץ': אין בינינו ויכוח בסוגיה הזו, אבל אני חייב לפעול כדין ועל פי החוק, ויש לי ביקורת על המדינה ואחרים, והחשכ"ל שמונע ממני את הדברים.

נחום איצקוביץ': אדרבא, תבוא יוזמה מהכנסת, תתקן בחוק חובת המכרזים לייצר פטורים לסוגים מסוימים של שירותים, אני מניח שגם שר הרווחה וגם אני נתמוך בזה, כמובן עם מי שעומד בכללים ותנאים, וזה שונה לגמרי מתחום הרישיונות.

נחום איצקוביץ': הרישיונות, אין בצידן סיוע או השתתפות תקציבית של המדינה.

נחום איצקוביץ': רישיון אפשר לתת.

נחום איצקוביץ': הבעיה היא לא הרישיון.

נחום איצקוביץ': הבעיה זה הסיוע וההשתתפות התקציבית, ולכן ההבחנה בין רישיונות וזיכיונות וסמל מעון וכן הלאה, הן שונות לגמרי.

נחום איצקוביץ': על פי בקשתו של השר, אנחנו גם נבדוק את זה, אם יש אפשרות גם ללכת למהלך כזה.

נחום איצקוביץ': נביא את זה גם בפני החשכ"לית החדשה.

נחום איצקוביץ': אנחנו פתוחים לכל רעיון.

נחום איצקוביץ': אני רוצה לומר כמה דברים לגופו של עניין.

נחום איצקוביץ': אני מתוודה כאן, אמרתי גם לחבריי במשרד.

נחום איצקוביץ': היו מספר מהלכים שהם היו שגויים מבחינת המכרז הזה.

נחום איצקוביץ': אני מתוודה בפניכם כאן.

נחום איצקוביץ': אני לא מכה על חטא, כי מי שמפעיל למעלה מ -3,000 התקשרויות, יכול שתהיינה לו טעויות.

נחום איצקוביץ': אנחנו גם שמענו את ההערות שלכם.

נחום איצקוביץ': יש חלק מהדברים שהם נמצאים בבתי המשפט, ויסלחו לי האנשים שדיברו כאן, אעידה ואחרים, שאינני יכול להתבטא.

נחום איצקוביץ': אנחנו התחלנו לתת עמדתנו, כולל אם היתה תקלה כזו או מסמך תקין כזה או אחר, עד 10 באוגוסט בבית המשפט.

נחום איצקוביץ': אני ביקשתי, יושבת כאן היועצת המשפטית, איילה מאיר מהמשרד, ואחרים.

נחום איצקוביץ': היא עוסקת באלימות במשפחה.

נחום איצקוביץ': אנחנו לא נטייח את העובדה אם נעשתה תקלה בוועדת המכרזים לסוגיה הזו של הארכת מסמך כזה או אחר.

נחום איצקוביץ': לא נטייח את זה.

נחום איצקוביץ': אם נעשתה תקלה, אם הוגש מסמך לא תקין, אנחנו לא נטייח.

נחום איצקוביץ': לפחות אני לא אתן את ידי לעניין הזה.

נחום איצקוביץ': אני מדבר בשיא הגילוי כאן, כאילו שאני מדבר איתך באופן פרטי.

נחום איצקוביץ': זו נקודה מאוד ברורה.

נחום איצקוביץ': באשר לסוגיה שנוגעת למשקלות.

נחום איצקוביץ': גם את זה קיבלנו במכרז החוזר.

נחום איצקוביץ': אני רוצה לומר על שלוש הדרכים תיקון קטן.

נחום איצקוביץ': יש שלוש דרכים לבצע התקשרויות, שמעבירות כסף ממשלתי.

נחום איצקוביץ': דרך אחת זה דרך התמיכות.

נחום איצקוביץ': בעיניי היא הכי גרועה.

נחום איצקוביץ': כל שנה צריך לעבור ויה דלורוזה לקבל את התמיכה.

נחום איצקוביץ': אנחנו הצענו לארגונים שעוסקים בפגיעות מיניות, ארגוני נשים, להיכנס למהלך לא של תמיכות, למהלך של התקשרות.

נחום איצקוביץ': הם סירבו.

נחום איצקוביץ': היה כאן סוגיה כזו, זה על 4.5 מיליון שקל שאנחנו תומכים בארגונים הללו.

נחום איצקוביץ': אנחנו מעדיפים התקשרויות ארוכות יותר.

נחום איצקוביץ': אז זו דרך אחת.

נחום איצקוביץ': דרך התמיכות היא הגרועה ביותר בעיניי.

נחום איצקוביץ': הדרך השנייה היא הדרך המכרזית.

נחום איצקוביץ': לפי הכללים צריך לשקול את המשקלות.

נחום איצקוביץ': הדרך השלישית, החוקית, היא בפטור ממכרז על ידי מיזם משותף.

נחום איצקוביץ': אנחנו עושים מיזמים משותפים.

נחום איצקוביץ': רק אתמול התחיל מיזם משותף בינינו לבין קרן רש"י בנושא של הזנה והפעלת מועדוניות ל-2,500 ילדים, כיוון שהמועדוניות נסגרו לילדים בסיכון.

נחום איצקוביץ': עשינו מיזם משותף.

נחום איצקוביץ': אנחנו שמנו מיליון שקל, קרן רש"י שמה מיליון שקל ובמיזם משותף יש פטור ממכרז.

נחום איצקוביץ': יש גופים שהפטור ממכרז שלהם ממיזם משותף הם 25% בלבד, על פי החוק, הקק"ל, הג'וינט, הסוכנות.

נחום איצקוביץ': תבוא ממשלת ישראל, תבוא הכנסת ותאמר, בתחומים מסוימים, בתחום החברתי, המיזם המשותף יכול להיות בפטור ממכרז על הליך של 25% השתתפות עצמית.

רחל אדטו: סליחה שאני קוטעת אותך, אבל שאבין רק את המספרים.

רחל אדטו: מה המעורבות שלכם מבחינה תקציבית בתקציב של המקלטים?

נחום איצקוביץ': אנחנו מעבירים לטעמנו כ-20%.

נחום איצקוביץ': על פי בקשתי, מכיוון שיש כאן טענות שמממנים הרבה יותר, ביקשתי מהחשבות שלנו, א', לעשות בדיקת עומק, לראות את הטענות באופן מקצועי.

נחום איצקוביץ': נשמח גם לקבל מסמכים כלכליים.

נחום איצקוביץ': לטעמנו אנחנו מממנים כ-100% מהעלות המוכרת והן מוסיפות מעבר לזה, אבל יכול להיות שזה לא נכון.

נחום איצקוביץ': אפשר לבצע מיזם משותף אם ישנו את חוק חובת המכרזים במיזמים משותפים, שבהם הפרופורציה בהשתתפות העצמית תהיה קטנה יותר מאשר 50%.

נחום איצקוביץ': כרגע זה 50% על פי החוק.

נחום איצקוביץ': אפשר, למעט שלושה גופים שהמדינה פטרה אותם ונתנה להם שיעור השתתפות נמוך יותר, אמרתי, זה קק"ל, סוכנות והג'וינט.

נחום איצקוביץ': עכשיו, למערכת שלנו קוראים מערכת תעריפית.

נחום איצקוביץ': אני מוכן לקיים דיאלוג גם לגבי התעריף.

נחום איצקוביץ': התעריף של 12,000 שקל, שיש טענה כלפיו, ואנחנו עושים את זה מעת לעת, נעשה בדיקה תעריפית.

נחום איצקוביץ': אתם תשימו מסמכים מקצועיים על העלות הריאלית, לא עלות של ההיסטוריה, ונעשה בדיקה מקצועית מלאה.

נחום איצקוביץ': מותר לנו לעדכן גם על מכרז קיים, תעריפים.

אילן גילאון: חשבתי שאתם מקיימים את זה כל הזמן.

נחום איצקוביץ': יש בדיקה תעריפית, אבל היא לא כל יומיים.

נחום איצקוביץ': היא מתקיימת אחת לפרקי זמן, ואנחנו מוכנים לעשות את הבדיקה הזו.

נחום איצקוביץ': עשינו את זה לפני שנתיים כמדומני.

נחום איצקוביץ': אני מוכן לעשות את זה מחר.

נחום איצקוביץ': זה לא נוגע לזכייה.

נחום איצקוביץ': גם מי שזוכה, העדכון התעריפי חל עליו.

נחום איצקוביץ': זה לא מפחית, זה רק יכול להוסיף.

נחום איצקוביץ': אבל דרוש שיתוף פעולה חשבונאי על עלויות, על התקורות, על הארגונים, וכל מה שקשור בעניין, הכול שקוף.

נחום איצקוביץ': לגבי המכרז החוזר.

נחום איצקוביץ': תראו, מה שיסתיים בבית משפט בעוד כמה ימים, ייתן לנו את התמונה.

נחום איצקוביץ': לדעתי יוותרו בתוך העניין הזה מספר קטן של מקלטים שנצטרך לעשות להם מכרז חוזר.

נחום איצקוביץ': אנחנו כן לקחנו בחשבון את הסוגיה של הגורמים המקצועיים או האיכות המקצועית ואנחנו נשנה את זה.

נחום איצקוביץ': ניתן לזה ביטוי.

נחום איצקוביץ': אנחנו מקבלים את ההערה הזו.

נחום איצקוביץ': אני חושב שתואר שני לעומת תואר ראשון עם ניסיון של עשרים שנה בטיפול בנשים, צריך לתת לזה משקל.

נחום איצקוביץ': אנחנו מקבלים את ההערה הזו ונשפר ונשנה עם הגורמים המקצועיים, מה שמחייב איזה שהוא דיאלוג גם עם הארגון, בין הצוותים שלנו לבין הארגון בכדי להסכים לפחות על המתווה הזה.

נחום איצקוביץ': אנחנו בעד הדיאלוג הזה.

נחום איצקוביץ': לגבי המבנה, תראו, אני רוצה לומר לכם, חלק מהנשים שיצאו מביתן, הן צריכות, למרות שאנחנו מעריכים ש-70% מהקריטריונים יהיו על ה איכות המקצועית, עדיין 10% זה בא על ההשתתפות העצמית, מה שנקרא חוסן, כי טוענים שהם נותנים 30%.

נחום איצקוביץ': אנחנו לא מבקשים יותר מ-10%.

נחום איצקוביץ': זה דבר אחד.

נחום איצקוביץ': הדבר השני, למבנה, לחצר, למתקנים יש משמעות ואנחנו כל הזמן, אתה גם עושה ביקורי פתע, אתה גם מעיר לנו כשהדברים אינם תקינים.

נחום איצקוביץ': אני חושב שאחרי שלושים שנה מותר גם לשקול את הדבר הזה.

נחום איצקוביץ': זה לא פוסל.

נחום איצקוביץ': מצד שני, מותר לשקול גם את איכות החיים של אישה שיצאה עם ילדיה מהבית ובאמת לא צריך לתת לזה משקל מרכזי, אבל איזה שהוא משקל לקורת הגג, לחצר, למתקן, למטבח צריך לתת לזה, ואנחנו לא ניתן לזה יותר מאשר 20%.

נחום איצקוביץ': אלה הדברים.

נחום איצקוביץ': אנחנו נשתדל לעשות את הדברים האלה בדיאלוג.

רונית ארנפרוינד-כהן: ב-2005 לא נתתם לזה לחלוטין שום משקל.

נחום איצקוביץ': יכול להיות.

רונית ארנפרוינד-כהן: למה רק 20%?

נחום איצקוביץ': הדרישות היום גם מהמחקרים שלנו וגם מהידע שלנו, הדרישות שגם קורת הגג, שלא תהיינה שתי משפחות בחדר, וכן הלאה.

נחום איצקוביץ': יש התפתחות.

נחום איצקוביץ': עוד נקודה אחת.

נחום איצקוביץ': אנחנו עומדים להוציא קול קורא להשתתפות תקציבית של 3.5 מיליון שקל למי שיש לו התקשרות איתנו עם המקלטים, על מנת לשפר ולשדרג את השירותים, את המקלחות, ציוד, ריהוט וכן הלאה.

נחום איצקוביץ': אני אומר את זה לפרוטוקול אבל זה לא מובטח.

נחום איצקוביץ': אני מקווה שאני אצליח להשיג תרומה מקבילה של עוד 3.5 מיליון, שתאפשר לנו להכפיל את הסכום.

נחום איצקוביץ': אני מטפל בזה עם קרן בארצות הברית.

נחום איצקוביץ': אנחנו מודעים שצריכים לעזור לכם גם בקטע הזה .

אילן גילאון: תודה רבה לנחום.

אילן גילאון: חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי.

אנסטסיה מיכאלי: כשהתחלו את הדיון, אתה דיברת על דיון פוטוגני.

אנסטסיה מיכאלי: אמנם אני לא חברה בוועדה הזו, אבל היו כאלה דיונים גם בוועדה לקידום מעמד האישה, ואני כאן כיו"ר שדולה לקידום זכויות במעמד המשפחה וכאישה וכבן אדם שקיבלתי הרבה מאוד אימיילים מהרבה מאוד נשים שמתלוננות, וגם באותה מידה מאותם גברים.

אנסטסיה מיכאלי: היה קטע בפולישוק, סידרה מאוד מפורסמת, שהוא הגיע לאיזה שהוא כנס תמיכה לגברים, לתת תמיכה.

אנסטסיה מיכאלי: זה גברים שמכים נשים, והוא כל פעם התבלבל בטקסט ואמר "גברים מוכים" והוא לא הבין לאן הוא הגיע בסופו של דבר.

אנסטסיה מיכאלי: זהבה גלאון דיברה על זה שאפשר לחשוב על יצירתיות בנושא הזה ואיך אנחנו נוכל לתרום לנושא הזה עם היצירתיות של כל אחד מאיתנו.

אנסטסיה מיכאלי: אני חושבת שכאן הגיע הזמן לשאול אותו מנכ"ל של משרד, נחום איצקוביץ' שהגיע לפה, כשדיברת על משרד הרווחה שהוא משרד מקצועי ויש לך אלפי עובדים שעובדים, ובעצם אתה בעצמך מודע לזה שעשיתם טעויות בדרך.

אנסטסיה מיכאלי: כל אחד, יש לו זכות לטעות.

אנסטסיה מיכאלי: אני מאוד מאוד מקווה שאתם תיתנו דין וחשבון לאותן טעויות ותתקנו אותן.

אנסטסיה מיכאלי: כשאתה אומר שזה לא לפרוטוקול ותחפש תרומה, אני בטוחה שזה פעילות שהיא מוצדקת, אבל מצד שני אני חושבת שהגיע הזמן לעשות שינוי בסדר העדיפויות של משרדי הרווחה ועל פי מה שכתוב בגוגל, שמשרד הרווחה משמש חוליה מרכזית במדינת הרווחה הישראלית ויועדו הוא להגן, לשקם, לסייע לכל אדם, משפחה וקהילה, בנתונים ומצבים של משבר.

אנסטסיה מיכאלי: אני מאוד מצפה שתיתנו פתרון לא רק לנשים מוכות.

אנסטסיה מיכאלי: אני בכלל מאוד הופתעתי לשמוע שזה מקלט.

אנסטסיה מיכאלי: אני יודעת שכשיש מלחמה, אז כולנו יורדים למקלט.

אנסטסיה מיכאלי: איזה מקלט צריך לתת לילד מסכן של אותה אמא שקיבלה מכות מאבא?

אנסטסיה מיכאלי: אני בטוחה שאותו אבא נמצא כנראה במשבר ובמצוקה, וכאן צריך לתת מענה למשפחה ככלל, לאו דווקא רק לאישה.

אנסטסיה מיכאלי: צריך לחזק מעמד המשפחה במדינת ישראל.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו שכחנו כבר מה זה.

אנסטסיה מיכאלי: צריך לאחד משפחות ביחד ולמצוא פתרון.

אנסטסיה מיכאלי: אני פשוט רוצה לשאול אותו משרד הרווחה, איזה פעילות הסברתית נתתם לאותן משפחות בתחילת דרכן, כשהמשפחה נבנית, ואיך גבר מגיע למצב הוא מרים יד על אותה אישה?

אנסטסיה מיכאלי: אני מאוד מקווה שתהיה פעילות מוצדקת במשרד הרווחה ואנחנו אתכם בכל הדרך.

אילן גילאון: תודה.

אילן גילאון: עו"ד נוח קורמן מ"בת מלך".

אילן גילאון: זה ארגון סיוע לנשים דתיות במצוקה.

אילן גילאון: בבקשה אדוני.

נוח קורמן: ראשית, אני רוצה לנצל את ההזדמנות להודות לרונית ארנפרוינד-כהן שבשם כל עמותות המקלטים, שלקחה על עצמה את הטיפול בעניין הזה, לשביעות רצוננו.

נוח קורמן: אנחנו העמותה שזכינו במכרז, אבל אנחנו נותרנו חרדים מאוד, לא רק חרדים, אלא חרדים.

נוח קורמן: העמותה שלנו קיבלה ניקוד של 86.7 כאשר עמותה שמעולם לא עסקה בטיפול בנשים מוכות קיבלה ניקוד של 89, וזה הטריד אותה מאוד מאוד וזה ממשיך להטריד אותנו.

נוח קורמן: אנחנו התחלנו לפעול בשנת 97'.

נוח קורמן: במשך שלוש שנים שנים הפעלנו דירות קלט לנשים מוכות בלי לקבל שום סיוע של מקלטים לנשים מוכות.

נוח קורמן: רק לאחר שהוכחנו את עצמנו בשטח והראינו למשרד הרווחה שאנחנו מממנים 100% מפעילות של הגנה ודירות לנשים מוכות, משרד הרווחה הרשה לנו לגשת למכרז הראשון כדי לקבל תקציב ולקבל אישור להפעלת מקלט.

נוח קורמן: אני חושב שזה היה נכון, והיה נכון לעשות את זה גם עכשיו.

נוח קורמן: לא יתכן לתת לכל ארגון שרק מתחשק לו לעשות איזה ניסוי כזה, אם הוא הצליח או לא הצליח, ולנשל ארגונים אחרים שפועלים במשך שנים והשקיעו את כל מרצם ואת כל הונם בעניין הזה.

נוח קורמן: אני לפני כמה חודשים ישבתי עם ארגון מידות שעוסק במתן דירוג אפקטיבי לעמותות.

נוח קורמן: במהלך השיח סיפרתי על המכרז.

נוח קורמן: ישבו מולי כמה יועצים ושאלו אותי, רגע, ואם לא תזכו במכרז, מה תעשו?

נוח קורמן: נותרתי ללא מילים.

נוח קורמן: מה נעשה?

נוח קורמן: 15 שנה, אנחנו מעסיקים 30 עובדים, משקיעים מיליוני שקלים, מבנים, פעילות ענפה בקהילה, של חינוך, של מודעות, של סיוע משפטי לנשים.

נוח קורמן: מה נעשה?

נוח קורמן: אין לי מושג מה נעשה ביום שאחרי.

נוח קורמן: אני לא יודע.

נוח קורמן: אני מסתכל על אעידה.

נוח קורמן: אני לא יודע מה היא אמורה לעשות היום.

נוח קורמן: עוד דבר אחרון, אני אסיים בזה.

נוח קורמן: אי אפשר להתעלם מפעילות של העמותות מעבר להפעלת המקלט.

נוח קורמן: אי אפשר להתייחס במכרז להפעלת המקלט כיחידה נפרדת.

נוח קורמן: אני מדבר על עצמנו, אבל עמותות אחרות עושות בדיוק אותו דבר.

נוח קורמן: אנחנו הפכנו למותג בחברה החרדית, שאישה מוכה יודעת שאם היא פונה לארגון שלנו, היא מקבלת תמיכה מלאה.

נוח קורמן: אנחנו נקשיב לה, אנחנו נאמין לה, וזה נעשה על ידי חינוך ועל ידי פעילות ענפה.

נוח קורמן: אי אפשר לשים אותנו במשבצת רק של מקלט.

אילן גילאון: תודה רבה לך.

אילן גילאון: חברת הכנסת אורלי לוי.

אורלי לוי אבקסיס: אילן, כבוד היו"ר, דווקא מסיורים שלנו במקלטים אחרים או במוסדות כאלו ואחרות אנחנו גילינו מה קורה כשישנה הפרטה וכאשר נכנסים שחקנים חדשים למגרש.

אורלי לוי אבקסיס: אז היו מקרים שמצאנו קבלני בניין שמפעילים שם.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה יכול לפתוח פתח באמת לאנשים שלא באים מהתחום, שאין להם את האידיאולוגיה, שאין להם את המצב של השליחות.

אורלי לוי אבקסיס: הם ישנו את השם, הם ירשמו שם כמה מילים על אג'נדה חברתית כוללת, על היכולת ועל הרצון לתת לאחר ולטפל ולטפח, אבל מה שהם יראו בסופו של דבר, זה את השיקול הכלכלי, מה שאנחנו פה לא רואים אצל הארגונים האלו, כי הארגונים האלו רצים החוצה כדי להביא תרומות.

אורלי לוי אבקסיס: הם מביאים מהכיס שלהם לא פחות ממה שהם מביאים מהמדינה.

אורלי לוי אבקסיס: הם יודעים שעל כל שקל שהם מביאים, הם צריכים לתת תרומה ואפקטיבית באמת לאותה אחת שנמצאת בתוך המקלט הזה.

אורלי לוי אבקסיס: גם לי קשה, אנסטסטיה, לקרוא לזה מקלט, אבל זה השתרש וזה באמת אולי משהו מגן.

אורלי לוי אבקסיס: כמו שמקלטים מגנים על אנשים בתקופה שיש סערה בחוץ ומלחמה מתחוללת, האנשים האלה באמת באיזה שהוא סוג של מקלט, כשיש להם מלחמה בבית.

אורלי לוי אבקסיס: הבעייתיות היא שאנחנו לא נדע לזהות נכון מי עומד מאחורי מי שמבקש להיכנס למכרז.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו לא נעשה את ההפרדה כמו שצריך, אנחנו נאבד פה לא רק כוח אנושי בעל באמת אידיאולוגיה אמיתית.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נאבד פה את האקסטרה שהמדינה לא תיתן, כי אותם אנשים שיכנסו למכרז, שלא יבואו מתוך האג'נדה האמיתית, מתוך האידיאולוגיה, הם לא יביאו שקל מהכיס שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא ילכו לגייס תרומות.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא, תסלחו לי על הביטוי, יקרעו את השטח או יטוסו או יחפשו, וכמו קבצנים בפתח יעמדו בפני אנשים בשביל להביא תרומות, כדי לתת את האקסטרה שהמדינה לא מממנת.

אורלי לוי אבקסיס: תהיה רשימה סגורה של צ'ק ליסט.

אורלי לוי אבקסיס: מעבר לזה לא נקבל.

אורלי לוי אבקסיס: חוץ מזה לגבי המקלטים האלה, ישנם דברים נוספים שאני חושבת שכבר היה צריך לשפר, אבל בתוך המערכת הקיימת.

אורלי לוי אבקסיס: אני באמת רוצה לשמוע, ואמרת שמשא ומתן זה חשוב, איך אפשר באמת לעגן את זה בצורה אופרטיבית שהדברים האלו יישמרו ויגדל במקום שיקטן, כי אני מפחדת שהמכרז הזה באמת יקטין את השירותים שנותנים במקלטים האלו, ואין ספק שזה מה שיקרה.

אורלי לוי אבקסיס: ישנם חסמים נוספים של אמהות שלא מגיעות למקלטים, כי הילד שלהם עבר גיל מסוים, ואת זה צריך להסיר.

אורלי לוי אבקסיס: פה צריך להשקיע כספים, כי אם לאמא יש ילד בן 12 שהוא לא יכול לצאת איתה מהבית למקלט, היא לא תצא.

אורלי לוי אבקסיס: היא לא תשאיר אותו בידי המתעלל ותברח.

אורלי לוי אבקסיס: רוב האמהות לא יעשו את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לתת פתרונות אמיתיים איך לטפל בנושאים האלו, ופה צריך להשקיע יותר כספים ולראות איך, ובלי התרומות מבחוץ אני לא יודעת איך נוכל לעשות את זה.

אילן גילאון: תודה.

אילן גילאון: בבקשה, רות רזניק, כלת פרס ישראל.

רות רזניק: אני רוצה רק להוסיף, אני גם מדליקה את המשואה וגם העמותה שלנו זכתה באות המופת של כנס שדרו על נושא חברה, על פעילותה למען נשים יהודיות וערביות במדינת ישראל.

רות רזניק: אני חושבת שמשרד הרווחה באיזה שהוא מקום שכח את זה.

רות רזניק: רק לחברת הכנסת מיכאלי, המושג "מקלט", זה בא מתוך המושג עיר מקלט בתנ"ך, שמיועד לאנשים שהרגו בשגגה, שיברחו לשם וינוסו על חייהם, ומתוך הקונספציה הזו אנחנו הבנו שאם לרוצח בשגגה או להורג בשגגה מגיע מחסה ועזרה, אז לקורבן של אלימות על אחת כמה וכמה, ולכן קראו למקום מקלט.

רות רזניק: זו המטרה.

רות רזניק: זה לא מקלט במושג של מלחמה, אבל יש מלחמה מבית.

רות רזניק: אז ברשותך.

רות רזניק: אני רוצה רק לחזור לנושא החשוב בעיניי ביותר.

רות רזניק: המקלטים אינם אידיאולוגיה.

רות רזניק: האידיאולוגיה היא הפסקת האלימות.

רות רזניק: לא תהיה אלימות מבית, אז לא הנשים, לא ילדיהם יזדקקו למקלט, ואנחנו כולנו נפנה לעבוד עם קשישים, עם נכים ועם עוד אנשים נזקקים.

רות רזניק: אבל זו אוכלוסיה שרק במהלך פחות מארבעים השנים האחרונות, בכלל מישהו שם עליה.

רות רזניק: ראו שהאשה שחיה בבית וילדיה, הן ישות עצמאית ולאף אחד אין זכות להתעלל בהן, ולכן בכל העולם מקלטים הוקמו בידי נשים פמיניסטיות.

רות רזניק: זה מתוך אידיאולוגיה פמיניסטית צרופה.

רות רזניק: היום כבר מדברים על מגדר.

רות רזניק: אני זוכרת את הימים כשניסו להכניס את נושא מגדר לאוניברסיטה והאוניברסיטאות סרבו.

רות רזניק: היום זה נושא מאוד מכובד שלומדים בבתי ספר.

רות רזניק: אפילו בתיכון בהרצליה יש מגמת מגדר לבגרות.

רות רזניק: עד כדי כך הגענו.

רות רזניק: אז יש שינויים חברתיים ואנחנו בעיצומן של ההפיכה החברתית.

רות רזניק: זה לא מהפיכה, זו הפיכה, וזה תהליך.

רות רזניק: בא משרד הרווחה ופתאום מוציא מכרזים שבתנאי הסף מציינים, אנחנו יכולים להתקשר אתכם לשלוש שנים אם תזכו במכרז, עם אפשרות להארכה לעוד שנתיים, ובנוסף לזה כל שנה אנחנו, משרד הרווחה, יכולים לנתק את הקשר.

רות רזניק: אני באה לתורמים ואני אומרת, אני הולכת להקים שלושה מקלטים חדשים.

רות רזניק: יש לי בשתי ערים, יש לי כבר קרקע שהוקצתה על ידי העירייה ואני באה לתורמים והם אומרים סליחה, עם התקשרות כזו?

רות רזניק: קרן וינברג לא מוכנה אפילו לתת לאותה קרן שאתה מדבר בארצות הברית.

רות רזניק: אני אפילו לא אסיים את המבנה וכבר יגידו לי סליחה, אנחנו לא מוכנים להמשיך איתך את ההתקשרות.

רות רזניק: צבע העיניים שלך לא מוצא חן בעיניי, אין לנו עובדת סוציאלית עם תואר שני.

רות רזניק: מחר יעשו את זה תואר שלישי.

רות רזניק: סליחה אדוני, אני לא למדתי עבודה סוציאלית.

רות רזניק: אני בכלל לא למדתי באוניברסיטה ואני זו שהובלתי את המאבק בתחום הזה, והתחום הזה הוא תחום כל כך חשוב בחברה שלנו.

רות רזניק: אנחנו עוסקות באלפי נשים במדינת ישראל, מפני שמשרד העבודה והרווחה וכל העובדות בו וכל השרים שלו, למדו מאיתנו בשדה את מה שאנחנו לומדות יום יום, מנשים יהודיות וערביות ודרוזיות ועולות מחבר העמים ונשים מאתיופיה וקורבנות סחר שאנחנו היינו הראשונים שהזעקנו את הכנסת לנושא הזה.

רות רזניק: אז אנחנו המוקד לבעיות חברתיות.

רות רזניק: אנחנו מצילות יום יום ילדים.

רות רזניק: עכשיו אני רוצה להגיד משהו מאוד אישי בעניין תפוסה.

רות רזניק: אני בשנה שעברה שכבתי בבית חולים לא פעם, שכבתי כמה פעמים, ואני אחרי ניתוחים קשים לא הייתי בחדר לבדי.

רות רזניק: אני הייתי עם עוד נשים וגם הייתי צריכה לעשות צרכים עם עוד נשים, אבל השירות והאהבה ותשומת הלב שקיבלתי שם, היא שווה את הכול, והצוות עזר והביא אותי למצבי הנוכחי.

רות רזניק: אדוני הנכבד, זה לא הצפיפות שקובעת, אלא היחס, החום, האהבה והמסירות אין קץ של עובדות המקלטים, וצריך עוד מקלטים בישראל.

רות רזניק: צריך עוד הרבה מקלטים.

אילן גילאון: תודה רבה, רות.

אילן גילאון: נורית.

נורית קאופמן: אני מאוד רוצה לברך על ה-70% הצד המקצועי, ואני לא אומרת את זה בציניות ולא כי אני איש מקצוע.

נורית קאופמן: אני בעד באמת לשפר את התנאים הפיזיים כאחת ותיקות העוסקות בתחום הזה.

נורית קאופמן: אני רק רוצה להזכיר שאותם 7 מקלטים שנפסלו, לא נפסלו בגלל הצד המקצועי ו/או המבנים.

נורית קאופמן: לא הגענו לזה בכלל, אלא בגלל איזה שהוא מסמך שנשמט במקרה של ויצ"ו, שקיים במשרד באיזה שהוא מקום.

נורית קאופמן: אז כשאתם עוברים שוב פעם על המכרזים, צריך לתת את הדעת גם על זה, גם מאחר ותהיה פגישה עם שר הרווחה וכל נושא המכרזים בעצם הולך להתבטל וזה יעבור להיות סמל.

נורית קאופמן: אבל והיה ולא, אז כדאי כשייכתב המכרז הבא, שיהיה צוות מקצועי שיהיה בו אולי מישהו מהארגונים, העמותות שמפעילות את המקלטים.

אילן גילאון: תודה רבה.

נחום איצקוביץ': אני יכול להגיד משהו?

נחום איצקוביץ': עם כל הכבוד, יש ידע מקצועי שהתפתח.

נחום איצקוביץ': יש עובדים במשרד שלנו, עובדות סוציאליות שהן עבדו ויעבדו, וההתפתחות של הידע המקצועי לא נמצאת רק במקום אחד.

נחום איצקוביץ': אני חושב שאי אפשר לזלזל בעובדי המשרד.

נחום איצקוביץ': אני רק מצאתי לנכון לומר.

נחום איצקוביץ': דבר נוסף שאני רוצה לציין, מכיוון שאנחנו סבורים שצריך לפתח את השירות הזה, אנחנו נצא עם מכרז לעוד שני מקלטים נוספים.

אילן גילאון: תודה רבה.

רונית ארנפרוינד-כהן: היו"ר, משפט אחד.

רונית ארנפרוינד-כהן: ככל שאנחנו יודעים ואנחנו יודעים, אין לנו שום אמירה רעה כזו או אחרת על המפקחות.

רונית ארנפרוינד-כהן: נהפוך הוא.

נחום איצקוביץ': שמעתי בתקשורת איך דיברו על עובדי המשרד.

נחום איצקוביץ': שמעתי מהנוכחים כאן איך דיברו על עובדי המשרד.

אילן גילאון: אני תמיד מציע לפני כל החלטה שתזכרו דבר אחד, שלמעשה את כל המקלטים האלה אתם צריכים לקיים בעצמכם.

אילן גילאון: כל הדיון הזה נערך בקנה מידה הזה.

אילן גילאון: אתם לא מממנים אותם, הם עושים לכם את העבודה בסופו של דבר.

אילן גילאון: כמו שאני רואה את הדברים, המשרד היה צריך לנהל את המקלטים, אבל אני רוצה להגיד לך שאתה אמרת דברים מאוד חשובים פה, וחבל שהם לא נאמרו בישיבה הקודמת שהיה במעמד האישה.

אילן גילאון: אנחנו מודים לך.

אילן גילאון: אני רוצה לקרוא את הודעת הסיכום.

אילן גילאון: הודעת הסיכום של ועדת העבודה והרווחה מיום 2.8.2011: 1.

אילן גילאון: בהליך של מכרז אחת לשלוש שנים להפעלת מקלט לנשים נפגעות אלימות יש כדי לפגוע ביציבותו של המקלט וברצף התפעולי.

אילן גילאון: 2.

אילן גילאון: עדיפה הדרך של קבלת רישוי כדוגמת קבלת סמל מוסד עבור מקלט, על פני ההליך של מכרז.

אילן גילאון: 3.

אילן גילאון: גם אם ביכר משרד הרווחה בסופו של דבר משום חוק המכרזים את הליך המכרז, הרי שהניקוד הנמוך הניתן היום לניסיון המקצועיות והצוות וכן לתקופת ההפעלה הקצרה (שלוש שנים), מנוגדים לאינטרס הציבורי ולמטרה לשמה הוקמו המקלטים.

אילן גילאון: 4.

אילן גילאון: הוועדה מברכת על הודעתו של מנכ"ל המשרד, שינוי תנאי מכרז/חוזה, כך ש-70% מן הניקוד יינתן לניסיון המקצועי של מפעילי המקלט.

אילן גילאון: 5.

אילן גילאון: לקיים בדיקה מחודשת של העלות הריאלית.

אילן גילאון: 6.

אילן גילאון: לבחון חלופה של קבלת סמל מוסד למכרזים.

אילן גילאון: 7.

אילן גילאון: העמדת 3.5 מיליון שקלים לשיפוץ המקלטים, וגם על שני המקלטים החדשים.