ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 520, 2011-07-20 10:15

חיים כץ: בוקר טוב, היום יום רביעי בשבוע, י"ח בתמוז, ה-20 ביולי 2011.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה והבריאות, והנושא-הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מספר 30)(תגמולים ליתום משני הוריו), התשע"א-2011 של חברי הכנסת זבולון אורלב וחברת הכנסת דליה איציק.

חיים כץ: פרוטוקול מספר 520.

חיים כץ: אנחנו התחלנו לשבת פה לפני שבוע.

חיים כץ: העברנו את הצעת החוק בקריאה ראשונה.

חיים כץ: אחר כך היה שיתוף פעולה של חברי הכנסת המציעים ושלי ושל עוד כמה חברי כנסת מול הגורמים השלטוניים .

חיים כץ: אנחנו הולכים להציע להעלות פה את הצעת החוק ללא פשרות, כפי שהיא נכתבה, כשלא מעניין אותנו כן תקציבי, לא תקציבי.

חיים כץ: המטרה שלנו, לסיים אותה היום.

חיים כץ: בשביל זה היועצים המשפטיים של הוועדה עבדו אתמול עד מאוחר, בשביל לנסח ולסיים.

חיים כץ: יכול להיות שיהיו פה רגשות, יכול להיות שלא יהיו רגשות.

חיים כץ: נציגי האוצר ידברו פה מה שהם רוצים ואף אחד לא יפריע להם.

חיים כץ: אם אנחנו צריכים לסיים היום, הם יוכלו להגיד מה שהם רוצים, ואם הם ירצו, הם יוכלו להסתייג ואנחנו נתמודד מולם במליאה.

חיים כץ: אבל אני מבקש, אל תפריעו להם.

חיים כץ: תנו להם להגיד את מה שהם רוצים.

חיים כץ: הם רוצים להסתייג, שיסתייגו.

חיים כץ: יש כללים בחקיקה בכנסת ישראל והעבודה נעשית במליאה.

חיים כץ: הוועדה יכולה לאשר, אחר כך המליאה יכולה לעשות את עבודתה.

חיים כץ: תנו להם להגיד מה שהם חושבים.

חיים כץ: אנחנו הולכים להיאבק על החוק הזה כמות שהוא, עם כל מה שכרוך מסביב ואנחנו נעבור להקראה.

חיים כץ: אנחנו נעבור להקראה ואנחנו נקריא גם לפי ההסכמות שסוכמו עם נציגי היתומים והמשרדים השונים.

חיים כץ: בהקראה, אם למישהו תהיה הסתייגות לגבי מה שאנחנו אומרים, ירים את ידו ויגיד מסתייג אני, ואז ניכנס לדיון.

חיים כץ: אם אין לאף אחד הסתייגות, אנחנו מקריאים והולכים הלאה.

שימרית שקד-גיטלין: לפני שאני מקריאה את סעיף 1, כפי שאמרת, יש הסכמה שהתגמולים המוגדלים וכן ההטבות המנויות להלן, למעט הסיוע בטיפול שיניים, יינתנו למי שמלאו לו 18.

חיים כץ: מה עם הכסף עד גיל 18?

חיים כץ: מה זה היה?

ישורון גביש: כמו עד היום, כמו מה שקיים היום.

חיים כץ: מקבל אפוטרופוס.

ישורון גביש: האפוטרופוס חותם, כן.

חיים כץ: עד גיל 18 סיכמתם שזה כמו שהיה עד היום?

שימרית שקד-גיטלין: עד גיל 18 נשאר הסכום הקיים היום.

שימרית שקד-גיטלין: אז אני מבקשת שהוועדה תסמיך אותנו גם בנושא הזה וגם בנושאים אחרים ככל שהוועדה מחליטה דברים מהותיים שונים ממה שהקראנו כאן, לנסח אותם.

שימרית שקד-גיטלין: אני מתחילה להקריא, בתיקונים שציינתי.

שימרית שקד-גיטלין: בחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש"ל-1970 (להלן-החוק העיקרי) בסעיף 7 – במקום 13.ב.1 יבוא סעיף 7.

שימרית שקד-גיטלין: זה אומר שהם יהיו זכאים לתגמולים שמשולמים לאלמנות.

שימרית שקד-גיטלין: וכן זכאי הוא להטבות האמורות להלן, כפי שהן ניתנות לאלמנה כמשמעותה בחוק משפחות חיילים, ובלבד שלא יהיה זכאי לכפל הטבות.

שימרית שקד-גיטלין: בסעיף קטן זה, יתום משני הוריו, לרבות מי שמלאו לו 21 שנים ולמשך כל ימי חייו.

שימרית שקד-גיטלין: הטבה לשיקום מקצועי (1א) יתווסף פה, הבנתי, לפי ההסכמות, מענק רכב.

שימרית שקד-גיטלין: מימון אגרת רישוי רכב וביטוח רכב.

שימרית שקד-גיטלין: דמי הבראה.

שימרית שקד-גיטלין: מענק הנצחה בגין כל חלל, שישולם לאחד היתומים במשפחה.

שימרית שקד-גיטלין: פטור מאגרת טלוויזיה.

שימרית שקד-גיטלין: הנחה בארנונה.

חיים כץ: מוגדרת באחוזים?

שימרית שקד-גיטלין: כמו שניתן לאלמנה.

שימרית שקד-גיטלין: שימוש בטלפון.

שימרית שקד-גיטלין: סיוע בטיפול שיניים.

שימרית שקד-גיטלין: פה אני מזכירה, שזה החריג שהוא יינתן מגיל אפס.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: כן, גבירתי.

נעמה צורף: נעמה צורף.

נעמה צורף: הורי נרצחו בשנת 2006 בקדומים.

נעמה צורף: יש לי הרגשה שעשינו קצת דיאטה לחוק שעבר פה בקריאה ראשונה.

נעמה צורף: ברגע שאמרנו, לכל טובת הנאה ניתנת לכל דין, אז כל טובת הנאה שניתנת לאלמנה, ניתנת גם לנו בלי כפל, ואפשר לקבוע אחר כך מה כפל ומה לא.

נעמה צורף: כשלוקחים הטבות ספציפיות בפינצטה - - -

חיים כץ: כמו למשל?

נעמה צורף: שוכחים יעוץ רפואי שניתן לאלמנה, טיפולים אלטרנטיביים שניתנים לאלמנה, מענק לידה שניתן לאלמנה, הנחה של רישום בטאבו.

נעמה צורף: אפשר לעשות את זה הפוך.

נעמה צורף: אפשר להכניס כאן כל ההטבות ואחר כך אפשר לקבוע מה כפל ומה לא.

נעמה צורף: אפשר לקבוע בתקנות מסודרות מה נחשב כפל ומה לא, בשביל שלא יהיה כפל.

שימרית שקד-גיטלין: אני אומר, העבודה המקצועית שנעשתה פה, נעשתה ביחד עם הביטוח הלאומי ישירות.

שימרית שקד-גיטלין: עברנו פשוט בטבלה דבר דבר, בדקנו.

שימרית שקד-גיטלין: כל דבר שראינו שלא מקבלים, הוספנו לכאן.

נעמה צורף: עובדה.

שימרית שקד-גיטלין: בסדר, אני אבקש.

שימרית שקד-גיטלין: ככל שהיו"ר ייתן, למוסד לביטוח לאומי את ההתייחסות, כי את הנתונים המקצועיים קיבלנו מהם.

חיים כץ: ישבו הנציגים יחד עם הייעוץ המשפטי, יחד עם הביטוח הלאומי, יעברו סעיף סעיף.

חיים כץ: אני רוצה שיהיו הגדרות.

חיים כץ: כמו שאומרת היועצת המשפטית, ליתומים יש מענק התארגנות ולאלמנה יש מענק התאלמנות.

חיים כץ: בבקשה.

שלומי מור: עו"ד שלומי מור, המוסד לביטוח לאומי.

שלומי מור: רק למען הסדר הטוב, אני מבקש לומר שאתמול ישבנו כל הנציגים בישיבה ארוכה מאוד וחשובה מאוד ועברנו הטבה הטבה ובדקנו באופן ענייני הטבה הטבה.

חיים כץ: והיום אתם תשבו עוד פעם יחד עם נציגי היתומים.

שלומי מור: אז ינחה אותנו אדוני בדיוק כיצד - - -

חיים כץ: הם יגידו, לא קיבלנו הטבת קפה.

חיים כץ: תראה שרשום שאלמנה מקבלת קפה, הם יקבלו קפה.

חיים כץ: לא מקבלת אלמנה קפה, הם לא יקבלו קפה.

חיים כץ: יעברו הטבה הטבה.

חיים כץ: כן, גבירתי.

נעמה צורף: יש לנו עוד סוגיה.

נעמה צורף: ברגע שיהיו הטבות נוספות שיינתנו לאלמנה, אנחנו נצטרך לבוא לפה שוב להתחנן שגם אנחנו נקבל אותם.

חיים כץ: יגדירו שכל מה שתקבל אלמנה בעתיד, תקבלו בחקיקה.

חיים כץ: בשביל זה היא ביקשה תיקוני נוסח.

זבולון אורלב: אני ברשותך רוצה לומר משפט אחד.

זבולון אורלב: גם לקריאה הראשונה אנחנו הצענו שלא לעשות תפריט מכולת.

זבולון אורלב: הכלל צריך להיות שכל ההטבות של אלמנה יחולו, למעט אלה שהשר חשב שלא, ויקבל את אישור הוועדה.

זבולון אורלב: חובת ההוכחה על השר, באישור הוועדה.

חיים כץ: אני לא רוצה שיקבלו יותר מאלמנה.

חיים כץ: אני רוצה שיקבלו בדיוק כמו אלמנה.

דליה איציק: ברור לי שאתה אומר אחד לאחד, מה שמגיע לאלמנה, מגיע להם, ולא יותר.

דליה איציק: לכן לא צריך לפרט.

חיים כץ: תשמעי, היתומים מקבלים מענק התארגנות עד גיל 18, 83,600.

חיים כץ: היא מקבלת מענק התארגנות, 4,300.

חיים כץ: כל שבע שנים היא מקבלת 4,300.

חיים כץ: אם היא התאלמנה כשהיא בגיל 50, לפי תוחלת חיים, היא תקבל 20,000 שקל והם מקבלים 83,000.

חיים כץ: ואז אתה אומר, היא אמרה ולא יותר.

חיים כץ: זאת אומרת, הם מיידית מאבדים 60,000 שקל.

שלומי מור: יש עוד אחד.

שלומי מור: מענק נישואים.

שלומי מור: יתומים משני הוריהם זכאים למענק נישואים בגובה של כ-250,000 שקלים.

חיים כץ: דליה, אני רוצה לשבת.

דליה איציק: אגב, קיבלתם מענק נישואים?

קריאה: לא.

קריאה: אנחנו קיבלנו 80% מבן אדם אחד.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: דליה, אני רוצה שישבו.

חיים כץ: ישבו שעה, לא יקרה כלום.

חיים כץ: אנחנו נמשיך בהקראה.

שימרית שקד-גיטלין: (2) בסעיף קטן (ב) במקום הריישא עד המילה "ובלבד", הוראות סעיף קטן א(1) יחולו לגבי "מי" ופסקאות (1) ו-(2) יימחקו.

שימרית שקד-גיטלין: בעצם התיקון הזה משאיר את ההגבלה הקיימת היום בחוק.

שימרית שקד-גיטלין: שימו לב, זה לא לגבי משך תשלום התגמולים.

שימרית שקד-גיטלין: הצעת החוק שהוגשה לשולחן הכנסת לא ביקשה לשנות את זה ולכן זה נשאר כפי שזה היה, שכל ההטבות חלות על מי שהתייתם לפני גיל 37.

שימרית שקד-גיטלין: כלומר, מי שהתייתם לפני גיל 37, זה נשאר לו לכל החיים.

שימרית שקד-גיטלין: בעצם הצעת החוק לא ביקשה לשנות, וזה נשאר.

חיים כץ: אוקיי.

שימרית שקד-גיטלין: (3) במקום סעיף קטן (ב) יבוא סעיף קטן (א1) "ומלאו לו 18 שנים".

שימרית שקד-גיטלין: זה תיקון שהמוסד לביטוח לאומי ביקש.

שימרית שקד-גיטלין: מדובר על מי שרוכש מקצוע, השכלה כללית או מקצועית, מקבל דמי מחיה.

שימרית שקד-גיטלין: ההוראה אומרת שדמי המחיה לא ישולמו ביחד עם התגמולים.

שימרית שקד-גיטלין: לא ישולמו באותה תקופה גם למחיה וגם לתשלומים.

שימרית שקד-גיטלין: יכולים לבחור, וזה חל מגיל 21.

דליה איציק: למה?

שלומי מור: על פי נוסח החוק כיום, כאשר יתום מקבל קצבה שעומדת על כ-4,400 שקלים, ובמקביל יוצא ללימודים, בתקופת הלימודים שלו הוא זכאי לדמי מחיה, שזו איזה שהיא הטבה בסך של כ-3,300 או משהו כזה, בנוסף למימון הלימודים.

שלומי מור: החוק אומר היום ששעה שאתה מקבל קצבה, אתה לא תוכל לקבל גם בכפל את דמי המחיה.

שלומי מור: אנחנו לא באים לשנות מההוראה המהותית הזאת.

שלומי מור: אנחנו רק מכילים אותה בהתאמה לאור נוסח התיקון כיום.

שימרית שקד-גיטלין: אתה מכיל אותה מגיל 18 ולא מגיל 21.

חיים כץ: אנחנו מבקשים מגיל 18.

שימרית שקד-גיטלין: אפשר להשאיר את זה כפי שזה.

חיים כץ: אוקיי.

דליה איציק: מורידים את סעיף 3?

שימרית שקד-גיטלין: כן, אנחנו מבטלים את זה.

שימרית שקד-גיטלין: 4 - פה אני מבינה שההסכמה היא לבטל את מענק הניידות ובמקומו הוספנו את מענק הרכב של האלמנה.

שימרית שקד-גיטלין: אז סעיף 4 גם נמחק.

שימרית שקד-גיטלין: בעצם בסעיף העיקרי, בחוק עיקרי צריך להוסיף פה סעיף, שבחוק העיקרי מענק הניידות מבוטל.

שימרית שקד-גיטלין: זה אומר שבפסקה 7(ד)(2) בחוק העיקרי, נמחק מענק הניידות.

שימרית שקד-גיטלין: במקומו הוספנו את המענק רכב של אלמנה.

שימרית שקד-גיטלין: תחילה ותכולה 1א.

שימרית שקד-גיטלין: תחילתו של סעיף 7 לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה, ב-1 בחודש שלאחר יום פרסומו, והוא יחול גם על יתום משני הוריו שנפטרו כתוצאה מפגיעת איבה לפני יום התחילה.

שימרית שקד-גיטלין: בעצם זה מכיל את זה על כל היתומים ששני ההורים שלהם נפטרו גם לפני יום התחילה.

שימרית שקד-גיטלין: אין פה הגבלה, שנת 2000 או לא שנת 2000.

חיים כץ: זה חל על כל מי שחי היום במדינת ישראל ושני הוריו נהרגו בפעולות איבה.

חיים כץ: על כולם.

שימרית שקד-גיטלין: תגמולים והטבות לפי חוק זה ישולמו או יינתנו בעד יום התחילה ואילך, למעט מענק התארגנות ומענק נישואין שישולמו בעד התקופה שקדמה ליום התחילה, כאמור בסעיף קטן (ב).

שימרית שקד-גיטלין: מי שהתקיימו בו לפני יום התחילה התנאים לקבלת מענק התארגנות או מענק נישואין כאמור בסעיף 7(ד) ו-7(ו) לחוק העיקרי, אך הוראות הסעיפים האמורים לא חלו עליו או שטרם נקבעו מענקים כאמור בחוק העיקרי, יהיה זכאי לאותם מענקים ובלבד שלא יהיה זכאי לכפל הטבות.

שימרית שקד-גיטלין: כל האוכלוסיה שבעצם הכנסנו אותה לחוק כרגע, ושלא היתה זכאית עד היום בחוק, יקבלו רטרואקטיבית את המענק התארגנות ואת המענק נישואין, גם אם בתקופה שהם התייתמו, הסעיפים האלה בכלל עוד לא היו בתוקף.

דני בושקניץ: יש לי שאלה.

דני בושקניץ: מה לגבי הקצבה הרטרואקטיבית?

שימרית שקד-גיטלין: כרגע זה לא מוצע.

חיים כץ: כן.

נעמה צורף: אדוני,אני מוכנה לוותר על כל הגמלה שלי לכל החיים, אם הם לא מקבלים רטרואקטיבית.

נעמה צורף: זה לא יתכן שארבעים שנה שכחו אותם, התעלמו מהם ועכשיו הם כאילו כמונו, מתחילים מעכשיו.

נעמה צורף: אני חושבת שצריך להגדיר סעיף מיוחד שבו תהיה תחולה רטרואקטיבית גם לנושא הגמלה.

נעמה צורף: אם זה קשה לתת את זה לכולם, אפשר לתת את זה חלק.

נעמה צורף: אם זה קשה לתת להמון שנים, אפשר להחליט להגביל את זה בחמש שנים.

נעמה צורף: מה שתחליט הוועדה, אבל רטרואקטיבית חייב להיות פה.

רחל אבא: על כמה אנשים מדובר?

דני בושקניץ: מדובר אולי ב-15 איש.

קריאה: 18 אנשים.

רחל אדטו: הביטוח לאומי, על כמה אנשים מדובר?

קריאה: מקום המדינה ועד אוקטובר 2000, תחולת החוק , 18 יתומים.

רחל אדטו: 18 איש שעליהם חל הנושא הזה של רטרואקטיבי.

קריאה: שיחול כרגע על מה שאנחנו מדברים.

איילה נעים אייל: שמי איילה, הורי נרצחו בפיגוע בקו 405.

איילה נעים אייל: אני מבקשת מביטוח לאומי לתת את הנתונים לאשורם.

איילה נעים אייל: לא יתכן שיתנו נתונים לא נכונים.

איילה נעים אייל: 18 יתומים זה לא נכון, אני אסביר מדוע.

איילה נעים אייל: משפחת אונגר, הם היו קטינים.

איילה נעים אייל: עכשיו הם גדלו.

איילה נעים אייל: הם בעיקרון לא נכנסים עם היתומים שלא קיבלו, למרות שהם היו לפני שנת 2000.

איילה נעים אייל: אי אפשר להכניס אותם, כי הם עוד לא הגיעו לגיל שיקבלו את הגמלה, שייכנסו.

איילה נעים אייל: אני חושבת, מה שאני יודעת, זה בסביבות 10 יתומים שלא קיבלו.

רחל אדטו: הסעיף הזה כרגע לא משנה מבחינה זאת.

רחל אדטו: זה לא יעזור כרגע הויכוח.

רחל אדטו: עלתה נקודה לגבי המספר הזה.

רחל אדטו: מחר יש ישיבה.

רחל אדטו: אנחנו נקבל מהביטוח הלאומי את המספרים המדויקים, כולל אלה שהיו מתחת לגיל 18, המספר המדויק שבמידה ויחול רטרואקטיבי, על מי יחול.

מירי פירסטנברג: אני לא רשומה אפילו כיתומה בביטוח לאומי.

מירי פירסטנברג: חוק נפגעי ספר חוקק ב-1956 בגללי.

מירי פירסטנברג: העבירו אותו ב-1970 כשהעבירו את חוק נפגעי פעולות איבה, אני הייתי כבר מעל 18.

מירי פירסטנברג: הם לא הכניסו אותי בחוק נפגעי פעולות איבה.

מירי פירסטנברג: הם צריכים להכניס את הפסקה, שזה כולל יתומים שגם היו בנפגעי פעולות ספר.

דליה איציק: את מוגדרת כפעולת איבה?

מירי פירסטנברג: לא.

חיים כץ: אנחנו ננסה ליישב את העניין.

חיים כץ: אנחנו לא הולכים לכיוון הרטרואקטיביות.

חיים כץ: זה נושא חדש.

חיים כץ: זה לא היה בהצעת החוק הטרומי.

חיים כץ: נעשה סדר.

חיים כץ: אנחנו רוצים לעזור ולא להשתגע.

זבולון אורלב: יש לי רק שאלה משפטית.

זבולון אורלב: חוק נפגעי פעולות איבה חוקק אי שם בשנות ה-70.

זבולון אורלב: האם אלה שהוריהם נרצחו בפעולות איבה לפני חקיקת חוק נפגעי פעולות איבה, האם הם מוגדרים היום כנפגעי פעולות איבה?

חיים כץ: אנחנו נבדוק את זה.

חיים כץ: נעשה תיקון עקיף.

חיים כץ: כן, גבירתי.

גליה סרוסי: גליה סרוסי, המוסד לביטוח לאומי.

גליה סרוסי: התשובה היא כן.

חיים כץ: שהם מוגדרים פעולות איבה.

גליה סרוסי: אכן.

חיים כץ: ויש אחת מפעולות ספר.

גליה סרוסי: שגם הוסבה לנפגעי פעולות איבה בהתאם לזכאויות.

חיים כץ: אז אנחנו נעשה סלש ספר.

גליה סרוסי: בהחלט.

חיים כץ: אין לך בעיה.

איילה נעים אייל: אדוני, אמרת אין רטרואקטיבית.

איילה נעים אייל: מה שאני יודעת, החוק הזה גם בא לתקן את העוול הנורא שנעשה מחקיקה קודמת.

איילה נעים אייל: היתה אפליה נוראית שנעשתה, שפשוט הכילו פיגועים מסוימים.

איילה נעים אייל: לא הכילו תחולה.

איילה נעים אייל: לא אמרו, נלך עשר שנים, נלך חמש שנים.

איילה נעים אייל: הכילו פיגועים מסוימים.

איילה נעים אייל: גם יתום שהיה בן 2-, לא נכנס.

איילה נעים אייל: הוא היה זכאי.

איילה נעים אייל: לדוגמא, אחותי היתה בת 20, משנת 2000 והיא לא נכנסה לחוק בגלל שהפיגוע שלנו היה בשנת 89'.

חיים כץ: אבל עכשיו היא תיכנס, אבל היא לא תקבל את הקצבה מהיום של אז.

איילה נעים אייל: צריכים לתקן את העוול שנעשה.

חיים כץ: זה לא הצעת החוק.

חיים כץ: לתיקון העוול באו שני חברי כנסת מכובדים, חברת הכנסת דליה איציק וחבר הכנסת זבולון אורלב.

זבולון אורלב: שצריך לעלות עכשיו למליאה להגיש שאילתא בעל פה על ניצולי השואה, ואני מתנצל.

זבולון אורלב: תמשיכו את הדיון בלעדיי.

זבולון אורלב: אנחנו ניפגש מחר בדיון.

איילה נעים אייל: אדוני, לא ירדת לסוף דעתי.

איילה נעים אייל: אמרתי שאפשר ללכת כמה שנים שתחליטו.

איילה נעים אייל: בחקיקה הקודמת נעשה פה מעשה שבאמת לא בסדר.

איילה נעים אייל: היתה פה אפליה די ברורה לגבי הפיגועים.

איילה נעים אייל: אמרו, נלך עשר שנים אחורנית, אבל נכיר רק פיגועים מסוימים.

קריאה: עכשיו את כל הפיגועים.

איילה נעים אייל: כן, אבל עדיין יש פה יתומים שאם היו אומרים, כל הפיגועים עשר שנים אחורנית כמו שעשו, יש פה אפליה אסורה.

חיים כץ: תקשיבי, אנחנו מתקנים לעתיד.

חיים כץ: אם החוק הזה לא היה בא, לא היו מקבלים גם מעכשיו.

חיים כץ: באו חברי הכנסת המכובדים ואמרו, אנחנו מתקנים את העוול.

חיים כץ: אתם תקבלו רטרואקטיבית על המענקים שהם קיבלו.

חיים כץ: לא תקבלו את הגמלה רטרואקטיבית.

חיים כץ: הגברת הזאת לא תקבל 7,000 כפול 40 שנה.

חיים כץ: גם אם היא תוותר על כל התוספות, היא לא תקבל.

איילה נעים אייל: אבל צריכים ליישר קו.

חיים כץ: מיישרים קו מעכשיו.

איילה נעים אייל: אז היישור קו הוא לא נכון.

חיים כץ: אז הוא לא נכון, אבל זה החוק.

חיים כץ: זאת הצעת החוק.

איילה נעים אייל: אם אמרתם משנת 2000 גם מהחקיקה הקודמת, תנו לנו משנת 2000.

איילה נעים אייל: כל מי שנכנס לחוק, שייכנס לפחות שיקבל משנת 2000.

איילה נעים אייל: אם הכלתם את השנה הזאת, אל תגידו משנת 2000 כי ההורים שלכם נהרגו בשנת 2002.

איילה נעים אייל: אם ההורים שלכם נהרגו לפני, אז לא תקבלו.

איילה נעים אייל: אם ניכנס לחוק מבחינת הגיל, שנת 2000 כמו שזה, בלי האפליה הזאת, זה המינימום לטעמי.

חיים כץ: אוקיי, שמעתי.

חיים כץ: כן.

שלמה ביבס: תשאל את אנשי המקצוע שהם אחראים עלינו, מה הם אומרים בנושא הזה.

חיים כץ: אני מודה על הייעוץ.

דליה איציק: אדוני, ברשותך, בסוגיה הזאת של מי קיבל בעבר ומי לא.

דליה איציק: הסיפור של מירי, אדוני, אתה ודאי מודע לו.

חיים כץ: הוא למעשה כבר נפתר.

דליה איציק: היא לא קיבלה עד עכשיו כלום.

חיים כץ: היא תקבל אותם, תקבל את המענקים.

דליה איציק: אבל היא תקבל רק מענק התארגנות.

דליה איציק: מה אומרת מירי?

דליה איציק: אני אשה בת 63.

דליה איציק: אתם היום מתקנים עוול נורא ואיום.

דליה איציק: אני חושבת שבכל זאת היה צריך פה לגלם, אני לא אומרת הכול, אבל משהו.

חיים כץ: דליה, זה נושא חדש.

חיים כץ: יבואו ויגידו שזה נושא חדש ומה שאנחנו נוכל להעביר עבורם בכנסת ונוכל להעביר, נעביר.

חיים כץ: אם אנחנו נרד ונגיד לצורך העניין, אנחנו רוצים לתת לה עשר שנים רטרואקטיבי וזה לא יעבור, כל המענקים שקיבלו אחרים, היא תקבל.

חיים כץ: את הגמלה רטרואקטיבית היא לא תקבל.

חיים כץ: יגידו לך שזה נושא חדש.

חיים כץ: את בהצעת החוק שלך, לא כתבת את זה.

דליה איציק: נכון.

חיים כץ: לא כתבת, לא התייחסת.

חיים כץ: הגדרת הצעת חוק שאנחנו, למרות כל ההסכמות, אמרתי, יכול להיות שאתם הסכמתם, אני לא מסכים.

חיים כץ: אני רוצה לעזור.

חיים כץ: אני רוצה לעזור במידת האפשר.

דליה איציק: האם אפשר יהיה להוסיף?

חיים כץ: אנחנו יכולים לבדוק.

דליה איציק: אחרת, אני לא רואה איך אנחנו מתקדמים.

חיים כץ: אנחנו נתקדם.

חיים כץ: החוק הזה ייגמר במושב הזה.

דליה איציק: אני יודעת, אני סומכת עליך במיליון אחוז.

דליה איציק: העניין הוא שאנחנו לא יכולים להתקדם אם אנחנו גורמים פה עוול נורא, וצריך שיהיה משהו חד פעמי לפחות.

חיים כץ: אנחנו לא גורמים עוול בגלל.

חיים כץ: אנחנו מתקנים עוול.

דליה איציק: חיים, אבל עדיין צריך לתת את הדעת על הסוגיה הזאת.

דליה איציק: מה הסיפור?

דליה איציק: מדינה לא יכולה לעמוד באיזה מיליון שקל?

דליה איציק: מה הסיפור?

דליה איציק: זה חמש משפחות כולו.

דליה איציק: מה הסיפור?

חיים כץ: המדינה יכולה לעמוד גם במיליארד שקל, לדעתי.

חיים כץ: כן אדוני.

רם בושקנו: רם בוקשנו מאוטובוס הדמים, 78'.

רם בושקנו: אני רוצה להגיד שהביטוח הלאומי, בטיפול שעשיתם שנה שעברה, שילם רטרואקטיבי ליתומים.

רם בושקנו: אני לא יודע אם הם מתנגדים או לא.

רם בושקנו: אני לא יודע מה הדעה שלהם.

רם בושקנו: אני רוצה שהם יגידו עכשיו את הדעה שלהם.

רם בושקנו: אני לא חושב שיכול להיות מצב שלא ישלמו שום דבר רטרואקטיבי.

רם בושקנו: החיים שלנו עברו ככה סתם?

רם בושקנו: כל הסבל שאני סבלתי, זה לא היה כאילו?

רם בושקנו: גם מבחינה משפטית אני לא חושב שהם יכולים לא לשלם רטרואקטיבי.

רם בושקנו: לפחות משהו.

חיים כץ: כן, גבירתי.

מאיה שור: אני מאיה שור, גם מאוטובוס הדמים 78'.

מאיה שור: אני אומרת שכל השנים שלא קיבלנו שום גמלה ושום הטבה, בעצם חסכנו למדינה כסף והגיע הזמן לפירעון הזה.

מאיה שור: זה כסף שמגיע לנו.

מאיה שור: אני לא חושבת שצריך להתווכח איתנו על העניין הזה של הרטרואקטיבי.

חיים כץ: כן, גבירתי.

גב' עובדיה: אלה משנת 2000 כן קיבלו רטרואקטיבי.

גב' עובדיה: למה אנחנו לא? לא ביקשנו את כל ה-37 שנים.

חיים כץ: כמה ביקשתם?

גב' עובדיה: כמו שהצעירים קיבלו.

חיים כץ: כמה הם קיבלו?

גב' עובדיה: משנת 2000 הם קיבלו.

גב' עובדיה: לא ביקשנו אחורה.

גב' עובדיה: אבל לפחות קצת הגינות, צדק.

חיים כץ: כן, אדוני.

שלמה ביבס: אתה יכול לשאול אותם עכשיו מה דעתם.

שלמה ביבס: זה הכי פשוט.

שלמה ביבס: אני לא מצליח להבין.

דליה איציק: למה דעתו כל כך חשובה לך?

דליה איציק: דעתנו צריכה להיות חשובה.

חיים כץ: כן, אדוני.

מאיר סחיווסחורדר: רציתי להגיד שבאמת בחוק הקודם השאירו אותם בדקה ה-90 בחוץ ובסך הכול להשאיר אותם עכשיו עוד הפעם בדקה ה-90, אם אפשר לאזן, לעשות בדיוק מה שהיה מקודם, זה היה חמש שנים ממוצע לכל משפחה.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: ביטוח לאומי.

שלומי מור: מדובר בהצעה חדשה.

חיים כץ: תבדוק לי למחר עלויות משנת 2000.

שלומי מור: בסדר אדוני.

שלומי מור: האם זה אמור לכלול גם את המענקים הרטרואקטיביים?

חיים כץ: המענקים בפנים, וזה לא חדש.

חיים כץ: הגמלאות.

חיים כץ: תבדוק לי גמלאות, משנת 2000 עלויות.

חיים כץ: כן, גבירתי.

גליה סרוסי: אנחנו הגשנו אז בקשה לתקן את העיוות והגשנו אותה בכתב עם טבלת האקסל שמפרטת את הזכאות לאלה, אם היה וישלמו, משנת 2000 על כל היתומים שלא נכנסו בזמנו לחוק.

גליה סרוסי: הגשנו את זה לכאן, לוועדת העבודה.

חיים כץ: אז תגישו מחר עוד פעם.

דליה איציק: כמה זה, גליה?

גליה סרוסי: זה בסביבות מיליון וחצי שקל.

חיים כץ: כן, אדוני.

אריה אלדד: גם אם טכנית יוכל האוצר לבוא ולהגיד נושא חדש, אני לא מאמין ששר האוצר יעיז בשביל מיליון וחצי שקל ללכת להפיל את החוק, ולכן הייתי לוקח את הסיכון שגם אם יגידו נושא חדש על זה, שאפשר יהיה לעשות את התיקון.

חיים כץ: אני רוצה להגיד לך, אני הייתי שם.

חיים כץ: אני לא צריך להגיד, אני לא מאמין.

חיים כץ: אין הבדל בין מיליון וחצי לארבע מיליון וחצי לעשרה מיליון, למדינה.

חיים כץ: אין הבדל.

חיים כץ: אני הייתי שם ואני ראיתי את הקרב, ואמרתי, אם זה ככה, בואו תנצחו אותי.

חיים כץ: בשביל זה אני מבקש שיעבירו את העלויות ואני יודע מה אעשה.

חיים כץ: גם אתה יודע מה אני אעשה.

חיים כץ: כן, אדוני.

שלומי מור: אני רק רוצה להבהיר כדי שנתוננו יהיו מדויקים.

שלומי מור: התכולה הרטרואקטיבית משנת 2000 היתה מותנית בכך שעומדים בכללים של הגילאים, זאת אומרת גיל 37.

חיים כץ: עכשיו אין גילאים.

חיים כץ: אני מדבר על גורף.

שלומי מור: תשלום קצבה כפי שהיתה קודם לכן, שוב, אז דובר על שני סכומים.

חיים כץ: תשלום גמלה שהיתה קודם לכן, צמודה, ומעכשיו זה גמלה חדשה?

גליה סרוסי: אנחנו שוב רוצים הבהרה כדי שנביא נתונים מדויקים.

גליה סרוסי: האם אנחנו מתכוונים לעלויות בתכולה מאוקטובר 2000 לכל הזכאים?

חיים כץ: לכולם, גם שלא היו זכאים.

חיים כץ: לכל אלה שלא קיבלו.

גליה סרוסי: רטרואקטיבי של עשר שנים.

חיים כץ: משנת 2000, כן.

גליה סרוסי: אז העלות שנקבתי היא לא מדויקת, מפני שזה הרבה יותר.

חיים כץ: אלה שקיבלו, קיבלו.

חיים כץ: לא מעניין.

חיים כץ: הם קיבלו ומקבלים.

חיים כץ: אנחנו מדברים על כולם, בלי הגבלות גיל, צבע, מין.

חיים כץ: כולם, מהרגע שאחרים קיבלו.

חיים כץ: מה שהם קיבלו, צמוד למדד, את העלויות של הכול.

חיים כץ: כן, גבירתי.

מיכל נעים קורן: שמי מיכל נעים קורן.

מיכל נעים קורן: הורי נרצחו בפיגוע קו 405 בדרך לירושלים.

מיכל נעים קורן: הייתי אז בת 10.

מיכל נעים קורן: ברשותך, אנחנו נשמח להגיש כאן טבלת אקסל שאנחנו הכנו, בדיוק עם הנתונים האלה, רטרואקטיבית לשנת 2000, על מנת שלא יהיו אי דיוקים עם הביטוח הלאומי.

חיים כץ: הנתונים לא חשובים.

חיים כץ: זה רק אומדנים.

חיים כץ: אם יעבור החוק, יקחו את המספרים, ימדדו אותם במדד, יכפילו בחודשים.

חיים כץ: כל אחד יקבל.

חיים כץ: המחשב יעבוד והוא לא מבין עברית.

חיים כץ: הוא מבין במספרים.

חיים כץ: אם יהיה חוק, הם יבצעו ככתבו וכלשונו.

חיים כץ: הביטוח הלאומי הוא גוף במדינת ישראל שמבצע את ה חוקים של מדינת ישראל.

חיים כץ: מחר ישיבת המשך.

חיים כץ: תכינו את העבודה.

חיים כץ: 09:30 בבוקר בכפר המכביה.

חיים כץ: תביאו את כל הנתונים.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.