ועדת המשנה לתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 61, 2011-07-26 10:30

אילן גילאון: הדיון שלנו מתחלק לשני פרקים.

אילן גילאון: פרק ראשון יהיה בערך עד 11:20.

אילן גילאון: זה בעיקר דברים שהם נוסחים די מוסכמים.

אילן גילאון: אני חושב שנוכל לדלג על זה מהר.

אילן גילאון: לאחר מכן תהיה הפסקה עד 12:00 וב-12:00 נחדש את הדיון כדי לסיים.

אילן גילאון: אייל.

אייל לב-ארי: אנחנו מתחילים עם המשך פרט 2 לתוספת השנייה.

אייל לב-ארי: פרט 2 לתוספת השנייה דיבר על ההוראות הכלליות.

אייל לב-ארי: אנחנו ממשיכים בעצם עם הנושא של הניגוד החזותי.

אייל לב-ארי: (ד) ניגוד חזותי – ניגוד מישושי – סימן אזהרה, סימן מוביל אל טיפוסיו השונים וסימן מאתר הנדרשים לפי תקנות אלה או לפי ת"י 1918 חלק 1 או 2, יעמדו בהוראות ת"י 1918 חלק 6.

אייל לב-ארי: האמור לעיל לא יחול על מקום קיים שאינו בניין שהותקנו בו ניגוד חזותי או אמצעים מאלה ערב תחילתן של תקנות אלה.

אייל לב-ארי: כמו שאתם רואים, זה בעצם יועבר לסעיף התחולה, אבל זה כרגע העיקרון.

אייל לב-ארי: אם מבוצעות במקום קיים שאינו בניין עבודות שיפוץ הנוגעות לאלמנטים אלה לאחר מועד תחילת התקנות, האלמנטים יעמדו בדרישות ת"י 1918 חלק 6.

אייל לב-ארי: מדידת החזרות לצורך קביעת ניגוד חזותי תבוצע בידי מי שעבר הכשרה לפי תכנית בדרישות שהורה הנציב.

אייל לב-ארי: תכנית דרישות כאמור יפורסמו לפי תקנה 6(ב).

אייל לב-ארי: אפשר שייעשה שימוש במספר טיפוסים של ניגוד מישושי או של סימן מוביל, זה אחר זה, נגישה במקומות שנדרשים להם כאמור בפסקה (3) ובלבד שיקושרו זה אל זה ברציפות באופן שאדם עם מוגבלות בראיה העוקב אחר ניגוד מישושי או סימן מוביל מסוים, יזהה את המשכו גם אם טיפוסו השתנה בנקודה מסוימת לאורך הדרך.

אייל לב-ארי: (ד) בנקודת מפגש של שבילים שנדרש בהם ניגוד מישושי וחזותי, יימצאו האמצעים הניתנים לזיהוי על ידי אדם עם מוגבלות בראיה, כגון אמצעים שיש בהם ניגוד מישושי וחזותי לפי ת"י 1918 חלק 2. 3.

אייל לב-ארי: בית שימוש נגיש.

אייל לב-ארי: בכל מקום בתחום מקום קיים שאינו בניין, שבו בית שימוש לשימוש הציבור, יימצא בית שימוש נגיש אחד לפחות המיועד לגברים ואחד המיועד לנשים, ובית שימוש נגיש אחד המשותף לשני המינים.

אייל לב-ארי: נמחק.

אייל לב-ארי: במקום חדש שאינו בניין, יותקנו בתי שימוש נגישים בכמות ולפי המפרט שנקבע בחלק (ח)(1).

ישראל אבן-זהב: סליחה, (ג) נמחק?

אייל לב-ארי: (ג) נמחק.

קריאה: אצלנו לא.

אייל לב-ארי: אוקיי, אז זה בעצם תיקונים ממש של הרגע האחרון.

אייל לב-ארי: (א) מחוק, (ב) עם השינויים שקראתי, בלי פסקאות (1) ו-(2).

אייל לב-ארי: (ג) מחוק.

אייל לב-ארי: (ד) בשינויים שקראתי.

אייל לב-ארי: (ה) מחוק.

אייל לב-ארי: בכפוף לאמור בפרט זה, יחול על בית שימוש נגיש פרט משנה (2)(א).

אייל לב-ארי: פסקאות (1) ו-(2).

אייל לב-ארי: 4.

אייל לב-ארי: רהיטי חוץ ומתקני חוץ.

אייל לב-ארי: הריישא מחוק.

אייל לב-ארי: מתחיל – רהיטי חוץ ומתקני חוץ דרך דרך נגישה לרבות השטחים הצמודים שנתפסים בעת שנעשה שימוש ברהיטים ומתקנים כאמור, כגון שטח המשמש להנחת הרגליים בחזית הספסל, ימצאו במידת האפשר מחוץ ובצמוד לדרך נגישה.

אייל לב-ארי: ברהיטי ומתקני חוץ מכל סוג לאורך דרך נגישה שנדרש בה ניגוד מישושי וחזותי, לפי תקנות אלה: יימצא ניגוד חזותי כגון: על ידי סימון קווי המתאר של הריהוט או באמצעות משטח בקוטר לפחות בניגוד חזותי לסביבתו, שימוקם בחזית הרהיט הפונה להולך רגל בשביל או המדרכה הסמוכים.

אייל לב-ארי: הוראות פסקה זו יתקיימו ב-30 אחוזים לפחות מריהוט מתקני חוץ במקום קיים שאינו בניין לאורך דרך נגישה ובפיזור לאורכה.

אייל לב-ארי: במקום חדש שאינו בניין, במקום 30 אחוזים יבואו 50 אחוזים.

אייל לב-ארי: היה זה אחד מאלה: דגם תלת מימדי, מפה משושית, שלט קולי, מתקן לשתיה נוסף לאמור בפסקה (1), יימצא סימן מאתר לפי ת"י 1918 חלק 6 ברוחב הדרך ובצמוד אליו או אמצעי אחר לאיתור אלמנטים מסוגים אלה שנקבע בת"י 1918 חלק 2 או חלק 4, זמין לשימושו של אדם שנזקק לכך.

גבריאלה עילם: שאלה, איך אפשר לוודא שהאמצעי לאיתור לא יפריע לאדם בכסא גלגלים להגיע לברזייה?

גבריאלה עילם: רק מתקן השתייה רלוונטי פה לדעתי.

יהודה מירון: אלמנט האיתור זה מה שיוגדר בתקן, וזה לפי חלק 6, אותו סימן מאתר.

יהודה מירון: בכל מקרה, אם יחליטו להתקין סימן מאתר, הוא יהיה סימן מאתר לפי התקן.

אילן גילאון: טוב.

אייל לב-ארי: לאורך דרך נגישה יימצאו מושבים נגישים לפי דרישות סעיף (2)(11)(2) בת"י 1918 חלק 2 או אמצעים שניתן לשבת עליהם לפי פרט משנה ( 5)(ג) בתוספת השנייה לתקנות נגישות באתר, ובלבד שבשביל ששיפוע האורך שלו – עולה על 5 אחוזים ולאורך לפחות מתחילתו יימצאו מקומות ישיבה נגישים כאמור במרחק של כ- אחד מן האחר, ככל האפשר.

אייל לב-ארי: עד 5 אחוזים ולאורך של לפחות מתחילתו במרחק של עד האחד מן האחר, במידת האפשר.

אייל לב-ארי: שספסל יימצא במידת האפשר בצל.

אייל לב-ארי: במקום קיים שאינו בניין, ב-50 אחוזים מפחי האשפה ומתקני השתייה ושולחן פיקניק אחד לפחות ממקבץ לאורך דרך נגישה ולא פחות מ-1, יתקיימו דרישות סעיף (2)(11) בת"י 1918 חלק 2.

אייל לב-ארי: רהיטים ומתקנים אלו יהיו מפוזרים בין שאר רהיטים ומתקני חוץ במקום שאינו בניין.

אייל לב-ארי: במקום חדש שאינו בניין יחול האמור לעיל על כל פחי האשפה ומתקני השתייה ועל 30 אחוזים לפחות משולחנות הפיקניק לאורך דרך נגישה ולא פחות מ-1.

אייל לב-ארי: תוספת שלישית תקנה 12(ג) התאמות נגישות במקום רחצה.

אייל לב-ארי: מניעת הצטברות חול, דרך נגישה במקום רחצה מוכרז תתוחזק ותישמר כך שלא יצטבר בה חול.

אייל לב-ארי: מלתחה ומקלחת – במקום רחצה בו נמצאת: מלתחה – תימצא בנוסף בחלל נפרד מלתחה אחת לפחות, נגישה לנשים.

אייל לב-ארי: מלתחה אחת לפחות נגישה לגברים או מלתחה נגישה משותפת לשני המינים.

אייל לב-ארי: מקלחת תימצא בנוסף בחלל נפרד.

אייל לב-ארי: מקלחת אחת לפחות נגישה לנשים עם מקלחת אחת לפחות נגישה לגברים או מלתחה או מקלחת נגישה משותפת לשני המינים.

אייל לב-ארי: במלתחה או המקלחת יתקיימו הוראות פרט (2)(א) לפי העניין.

יהודה מירון: הערה – הכוונה בקיצור שהמבנים האלה מכילים בתקנות או בניין קיים או מקום בניין חדש ודרך שם נכנסים כל אלמנטי הנעילה.

אייל לב-ארי: אפשר שמקלחת או מלתחה נגישים יותקנו כתא משולב כמפורט בת"י 1918 חלק 3.2.

אייל לב-ארי: מקלחת או מלתחה כאמור יספקו פרטיות למי שעושה בהם שימוש.

גבריאלה עילם: למיטב זכרוני, גם בתקנות וגם בתקן אין אזכור לנעילת המלתחות והמקלחות מבפנים.

יהודה מירון: כתוב פה למעלה הערה.

יהודה מירון: בתקנות נגישות השירות יש לאפשר נעילה של תאים אלה פלוס הימצא מספר טלפון זמין.

גבריאלה עילם: החלק הזה מתייחס לזה שזה יהיה נעול כדי שזה יהיה נקי ומטופח.

יהודה מירון: בואו נוסיף בבקשה הערה, שיתאפשר לנעול את התאים מבפנים.

שמואל חיימוביץ': אני חושב שלא צריך לכתוב פעמיים ושלוש.

שמואל חיימוביץ': יש את העניין של מנעול תפוס פנוי.

שמואל חיימוביץ': הוא אמור לתת את הפרטיות.

יהודה מירון: בואו נוסיף את ההערה, שיתאפשר לנעול את התא מבפנים באופן שיאפשר גם פתיחה של התא מבחוץ במצב של חירום.

גבריאלה עילם: תודה.

אייל לב-ארי: סככת צל.

אייל לב-ארי: סככת צל שדרך נגישה מובילה אליה, יתקיימו הוראות אלה:

אייל לב-ארי: מבנה השטח מתחת לסככת צל נגישה לפי תקנות אלה יתקיימו הוראות סעיף 275 בת"י 1918 חלק 1.

אייל לב-ארי: מימדי השטח שמתחת לסככת צל במקום רחצה כאמור בפסקה 1 בתקנה 12 יהיו לפחות וייתן מענה מסוים לתנועת הצל בין שעות 10:00 לשעה 16:00 אחר הצהריים.

אייל לב-ארי: אולם מי שהתקין סככת צל במקום רחצה קיים, אליה מובילה דרך נגישה ערב תחילתן של תקנות אלה, יהיה פטור מהדרישה לתוספת שטח מתחת לסככה עקב תנועת הצל.

יהודה מירון: יש פה הערה, שגם הנושא הזה יעבור לתקן.

אייל לב-ארי: (2) על סככת צל יימצאו במקום בולט לעין שני שלטים לפחות, האחד מכיוון המים והשני מכיוון הדרך שמובילה לסככה.

אייל לב-ארי: על השלט יופיע הסמל נגישות בין לאומית.

אייל לב-ארי: נגישות עד לתוך המים, הנגישות לתוך המים לפי תקנה 12(ג)(4) תבוצע לפי סעיף 2(12) בת"י 1918 חלק 2.

אייל לב-ארי: אנחנו עוברים לחלק השני של הנוסח לדיון, החלק היותר עבה.

אייל לב-ארי: מה שאנחנו נקריא בעצם, זה דברים שעברו שינויים או דברים שלא נדונו או שנדרש להם תיקונים במהלך הדיון בוועדה.

אייל לב-ארי: אנחנו בעמוד 1 בהגדרה מקום שאינו בניין.

אייל לב-ארי: מקום ציבורי מסוים שאינו בניין כמפורט בתוספת הראשונה, שהוכשר לשימוש הציבור.

אייל לב-ארי: "מרכז עניין" – חלק ממקום שאינו בניין שלציבור יש עניין לבקר בו או לבצע בו פעילות, או שהציבור נזקק לו כחלק מהשימוש במקום.

אייל לב-ארי: בעמוד 2 נמחקת ההגדרה של תקנות נגישות השירות.

אייל לב-ארי: בעמוד 3, תקנה 2(ב) שזה בעצם תקנה של הוראות כלליות, תוך ביצוע האמור בתקנה משנה (א), יכין חייב בביצוע נגישות לסוגי מקומות שאינם בניין המפורטים בתקנת משנה (ג) תכנית פעולה לפי הוראות אלה: התכנית תכלול פירוט מרכזי העניין שיונגשו במקומות כאמור, בהתחשב בפעילות הציבור בהם והחוויה שהציבור חווה והפעולות שיש לבצע כדי לאפשר נגישות לפי תקנות אלה.

אייל לב-ארי: סוגי מקומות שאינם בניינים לפי התוספת הראשונה שלגביהם נדרשת הכנת תכנית פעולה לעניין תקנת משנה (ב) (ב) גן ציבורי, פרט 2 ששחטו 4 דונמים לפחות.

אייל לב-ארי: הנציבות מבקשת לאשר את השטח כמו שהוצע על ידה לראשונה.

אילן גילאון: 4 דונמים?

אייל לב-ארי: כן.

אייל לב-ארי: (ג) אתר שעשועים - פרט 4 שכול חמישה מתקני שעשועים לפחות, או פעילויות אחרות שהציבור עובר במהלכם חוויה ייחודית.

אייל לב-ארי: בעמוד 4, אפשר לבטל בעצם את תקנה 2(א) לאור ההערה שבעצם מצוינת בתוך גוף הנוסח.

אייל לב-ארי: תקנה 4 – לגבי הקלה הדרגתית (ב) על אף האמור בתקנת משנה (א), על חייב בביצוע נגישות שהוא רשות ציבורית, שאינה רשות מקומית, תחול במקום הטבלה שבתקנת משנה (א) הטבלה הבאה והתנאים שמתחת לטבלה בתקנת משנה (א).

אייל לב-ארי: אנחנו ממשיכים ל-ג.

אייל לב-ארי: (ג) חייב בביצוע נגישות שאינו רשות ציבורית, יבצע וישלים את ביצוע התאמות הנגישות לפי תקנות אלה, ובכלל לחלופות לפי תקנה 5 לגבי מקום קיים שאינו בניין כמפורט בטור א' להלן, בפרק הזמן הכולל את ביצוע התאמות נגישות מיום תחילתן של תקנות אלה והמפורט בטור ב' לצידו.

אייל לב-ארי: בעמוד 6 – בתקנה 5 – פטור וחלופות, מוצע למחוק את הפסקה השנייה בהגדרה "סיבות הנדסיות".

אייל לב-ארי: "סיבות הנדסיות – אחד מאלה: היעדר מקום המאפשר ביצוע התאמת נגישות בגבולות המקרקעין של המקום שאינו בניין.

אילן גילאון: יהודה, אני לא מבין במה מדובר.

יהודה מירון: אני אסביר.

יהודה מירון: אחד מהעילות שהחוק מאפשר, לתת פטור או לקבל פטור מביצוע התאמות נגישות, הוא מה שנקרא סיבות הנדסיות.

יהודה מירון: אנחנו כאן בעצם נותנים תוכן לנושא הזה ואומרים שסיבה הנדסית זה לא שימציאו לנו כל מיני המצאות.

יהודה מירון: זה מצב שבו בעצם בתוך תחום השטח שעליו אתה אחראי, אין לך בעצם מקום, מה שנקרא לפתח את התאמת הנגישות.

יהודה מירון: לדוגמא, מישהו צריך להתקין כבש או רמפה, יש לו אלמנט זולל שטח.

אילן גילאון: אז פה אתה מתייחס רק למימד שטח בעצם.

יהודה מירון: בדיוק.

אילן גילאון: לא לנסיבות אחרות, שהן יכולות להיות הנדסיות.

יהודה מירון: נכון, כי למשל בתחום הבניינים, התייחסנו גם לנושא של יציבות בניין.

אילן גילאון: הבנתי.

אייל לב-ארי: ההגדרה "ערך טבע" נמחקת.

אייל לב-ארי: (ב) יראו ביצוע התאמת נגישות כפגיעה מהותית באופיו המיוחד של מקום שאינו בניין אם נתקיימו הוראות פסקאות (1) ו-(2).

אייל לב-ארי: נתקיים אחד מאלה – הערה: שיהיה ברור שהדרישות בפסקה (1) חלות על המקום המסוים שבו מיועדת להתבצע התאמת הנגישות או סביבתו הקרובה.

אייל לב-ארי: (ו) המקום הוא- אתר הנצחה.

אייל לב-ארי: מקום שאינו בניין כאמור בפרט 9 (מקום לתצוגה בתוספת הראשונה).

אייל לב-ארי: (ז) במקום שבו מיועדת להתבצע התאמת הנגישות או בסביבתו הקרובה נמצא ערך טבע מוגן או עתיקה.

אייל לב-ארי: (2) (ב) אם נתקיים אחד התנאים המפורטים בפסקה (1) (ד) עד (ז) – ביצוע התאמת נגישות במקום עלולה לפגוע באופן מהותי באופיו המיוחד של המקום בהתחשב, לפי העניין, באחד או יותר מאלה: ערכו ההיסטורי, האדריכלי, התרבותי, האורבני, ההנצחתי או האומנותי של המקום שאינו בניין, או ערכה של עתיקה או ערך טבע מוגן ושונה באופן מהותי מעבודות שבוצעו בפועל.

אייל לב-ארי: לא יחליט מהנדס הרשות החלטה אלא לאחר ש- אם היה זה אתר הנצחה כאמור בפסקה (1)(ו)(1) – נתקבלה חוות דעתו של הממונה על אתרי הנצחה במשרד הביטחון.

אייל לב-ארי: אם היה זה מקום של תצוגה כאמור בפסקה (1)(ו)(2) – נתקבלה חוות דעתו של האומן שיצר את היצירה שבמקום ובהעדרו – מנהל עזבונו האומנותי.

אייל לב-ארי: אם כלל המקום ערך טבע מוגן כאמור בפסקה (1)(ז) או עתיקה – הרי שמבלי לגרוע מתקנה 21(א), נתקבלה חוות דעתה של רשות הטבע והגנים או רשות העתיקות, לפי העניין.

אייל לב-ארי: בתקנת משנה (ד) הסיפה נמחקה, שמתחילה "באישורי מורשי נגישות מבנים, תשתיות וסביבה".

אייל לב-ארי: היא נמחקת לאור הסדרת הטפסים בתקנה 6.

אייל לב-ארי: מתווספת כאן תקנת משנה חדשה – (1) חייב בביצוע נגישות האחראי להנגשת מקום שאינו בניין (להלן-מקום א) פטור מביצוע התאמות נגישות כמפורט בפסקה (2) אם מתקיימים כל המפורטים להלן:

יהודה מירון: הסבר קצר על מה שהסעיף הזה הולך לדבר.

יהודה מירון: אם יש מצב, יש מקום אחד שצמוד למקום שני ליד גן א', נמצא עוד איזה שטח פתוח כזה או אחר וכדי להגיע לגן שכרגע אנחנו עוסקים בו ורוצים להנגיש אותו, הדרך היחידה לעבור היא רק דרך השטח הצמוד לו ובשטח הצמוד יש בעיה של נגישות, אז אותו חייב בגן יהיה פטור ולא יהיה סביר לדרוש ממנו, תנגיש, כשבעצם אי אפשר להגיע אליו.

יהודה מירון: זה בעצם הרעיון.

יהודה מירון: שני שטחים צמודים, כדי להגיע לאחד חייבים לעבור בשטח אחר, והשטח שדרכו חייבים לעבור, הוא בעצמו, יש שם בעיית נגישות שגם יש פטור מוצדק בגינה.

יהודה מירון: אז אין טעם לחייב את מי שאנחנו דנים בו, תנגיש, כשבעצם אי אפשר להגיע אליך.

אייל לב-ארי: (ה) (1) חייב בביצוע נגישות האחראי להנגשת מקום שאינו בניין (להלן-מקום א) פטור מביצוע התאמות נגישות כמפורט בפסקה (2) אם מתקיימים כל המפורטים להלן: (א) ישנה רק דרך יחידה, שאינה דרך רכב, שמובילה למקום א והיא עוברת בין היתר דרך מקום אחר שאינו בניין (להלן-מקום ב).

אייל לב-ארי: (ב) בחלק הדרך האמורה בפסקה (1) שעוברת במקום ב חסרות התאמות נגישות לפי תקנות אלה, שגורמות לאי-רציפות נגישות בדרך זו עבור אדם עם מוגבלות בניידות.

אייל לב-ארי: (ג) מורשה לנגישות מבנים, תשתיות וסביבה, אישר את האמור בפסקה (ב).

אייל לב-ארי: (ד) החייב בביצוע נגישות במקום ב פטור לפי תקנות אלה מביצוע התאמות החסרות במקום ב לפי פסקה (3) וכל עוד הוא פטור כאמור.

אייל לב-ארי: (2) תקיים האמור בפסקה (1), פטור החייב בביצוע נגישות במקום א מביצוע התאמות נגישות עבור אדם עם מוגבלות בניידות שאישר מורשה לנגישות מבנים, תשתיות וסביבה.

אייל לב-ארי: פטור זה יחול גם על התאמות נגישות מסוימות בבניין קיים במקום א לפי פרט 5 בתוספת השנייה לתקנות הנגישות בבניין קיים.

יהודה מירון: עכשיו אם יש שאלות, אשמח לענות.

גבריאלה עילם: אם יש לנו מקום א ומקום ב.

גבריאלה עילם: מקום א, צריך לעבור דרכו כדי להגיע למקום ב.

גבריאלה עילם: אם יש למקום א פטור מנגישות ואי אפשר לעבור ברכב למקום ב, אז גם את ב נפטור.

יהודה מירון: לא, לא חייב.

גבריאלה עילם: השאלה שלי, האם זה רק כאשר א באמת פטור ולא כאשר אין בו התאמות נגישות, כי הוא פטור, כי הוא בנה את זה מזמן, עכשיו הוא יעשה שיפוץ.

יהודה מירון: לא, כתוב במפורש.

יהודה מירון: רק אם הוא פטור כדין.

יהודה מירון: אם המקום על יד הוציא פטור למשך תקופה מסוימת, ברגע שנגמר לו הפטור, זה שדיברנו עליו חייב לבצע.

גבריאלה עילם: אבל עכשיו הוא לא יבצע, כי הוא כבר קיים.

יהודה מירון: לא, אין דבר כזה.

גבריאלה עילם: אוקיי, טוב.

איריס ברקת: לא הבנתי מה זה פטור כדין?

איריס ברקת: איזה מקום יכול להיות פטור מהנגשה בכלל?

איריס ברקת: למה?

אילן גילאון: אחד, שהדרך אליו היא רק דרך מקום סמוך, שאין לו דרך עצמאית להגיע אליו, אלא רק דרך מקום סמוך, שגם הוא מוגבל במקרה הזה.

שמואל חיימוביץ': איריס, לדוגמא זה העיר העתיקה בירושלים.

אייל לב-ארי: יש כאן עוד סעיף שהתווסף.

אייל לב-ארי: (ה) חייב בביצוע נגישות שהוא רשות ציבורית, יאפשר לבצע בתחום המקום לו הוא אחראי תשתיות או אמצעים הנדרשים לצורך ביצוע התאמת נגישות המשרתת מקום שאינו בניין או בניין קיים, אם הדרך היחידה להגיע לאותו מקום או לאותו בניין אליו עוברת דרך המקום לו אחראי הרשות הציבורית.

אייל לב-ארי: הנציב יפרסם לפי תקנה 6(ב) טפסים לפיהם ייערכו האישורים לפי תקנה זו, שיכללו בין היתר מידע בדבר זיהוי המקום שאינו בניין, החייב בביצוע נגישות, פטורים נטענים והנימוקים להם, התאמת נגישות חלופית לביצוע, ואישור נדרש על ידי גורם פלוני או בעל מקצוע, בהתאם להוראות התקנות.

אייל לב-ארי: אנחנו עוברים לעמוד 10, תקנה 8, בתי עלמין.

אייל לב-ארי: 8 (ג) בבית עלמין תהיה לאדם עם מוגבלות נגישות רציפה, לאלה לפחות – לכניסה עיקרית, למשרדי בית העלמין.

אייל לב-ארי: מחקנו את "לבית שימוש נגיש" לאור תקנה 2 שהיא ההערות הכלליות.

אייל לב-ארי: (4) למקום זיהוי הנפטר ככל שהדבר הוא חלק ממנהג העדה הדתית.

אייל לב-ארי: (ב) נוסף על האמור בתקנת משנה (ב), תהיה בבית קברות נגישות לאדם מוגבלות כמפורט להלן: בשטח שפותח בבית קברות קיים.

אייל לב-ארי: סומנה פסקה 2, כל פסקאות המשנה הלאה.

אייל לב-ארי: אנחנו עוברים לעמוד 14 הוא חלק מתקנה 9 שדנה בגן ציבורי.

אייל לב-ארי: זה בעצם חלק מהיכן תהיה נגישות בגן ציבורי.

אייל לב-ארי: למרכזי העניין העיקריים לפחות בגן הציבורי, לרבות כניסה לאתר משחקים כהגדרתו בת"י 1498 חלק 8 מתקני משחקים: אתר המשחקים, (להלן- אתר משחקים) שחובה לבצע בו התאמות נגישות לפי הוראות תקנה 10: לעניין זה – "מרכז עניין" - לרבות טיילת, שביל הליכה עיקרי, אזור להתאספות קהל, פינת ישיבה, אזור פיקניק, מצפור, תצפית, אלמנט אומנות, מקום שמהווה מוקד משיכה לציבור עקב פעילות המתרחשת או תצוגה הנערכת בו, אזור פעילות משחק וספורט, אזור שמיועד לכלבים.

יהודה מירון: אני רוצה להוסיף בבקשה הערה.

יהודה מירון: יוצאת פה כפילות בתוך הסעיף הזה.

יהודה מירון: את האתר משחקים שמוגדר בפנים, נעביר אותו גם כן כנראה להגדרת "מרכז עניין".

מירב גת: יהודה, סליחה, אני לא שאלתי עד עכשיו, אתה מדבר פה על אזור של מתקני שעשועים.

מירב גת: מה לגבי האזור של המתקני ספורט?

יהודה מירון: הסעיף הזה שנקרא גן ציבורי, עוסק בכל המכלולים האלה.

יהודה מירון: גן ציבורי זה שם כללי לכל מקום שיש בו למשל טיילת, שביל הליכה, אזור להתאספות קהל, פינת ישיבה.

מירב גת: אתה מפרט פה את הכול, אבל למי, אתה לא כותב וזה מאוד חשוב.

יהודה מירון: אני מפרט רק דוגמאות.

מירב גת: אפשר להוסיף את זה בדוגמא, בבקשה.

מירב גת: מתקני הספורט שאנחנו אומרים ששמים בפארקים לאנשים המבוגרים או לקשישים ולנכים, שעכשיו אנחנו מאוד מנסים להוסיף אותם, אז שמים אותם אבל ממקמים אותם בקצה של הפארק שאנשים לא מצליחים להגיע.

יהודה מירון: איך נקרא מקום כזה, אזור פעילות ספורט וכושר?

מירב גת: אני חושבת, לא יודעת.

יהודה מירון: אני אתייעץ עם משרד השיכון.

יהודה מירון: כרגע נכתוב אזור פעילות כושר וספורט.

מירב גת: זה מתקני ספורט.

יהודה מירון: אבל אני רוצה לדבר על האזור.

אייל לב-ארי: אחרי ג יהיה ג(1), שזה סעיף חדש.

אייל לב-ארי: יקבע מקום שאינו בניין במדרכה שלאורך רחוב ביישוב (להלן – הגבול), אזי יתקיימו אלה: כניסה אחת לפחות הצמודה למדרכה, בכל צלע או פיאה של הגבול האמור, תאותר באמצעות סימן מאתר לרוחב המדרכה או אמצעי טכנולוגי אחר שיועד לאיתור כניסה לפי חלק 2 או חלק 4 של ת"י 1918 , ובלבד שיהיה זמין לשימוש כל אדם שנזקק לו.

יהודה מירון: הכוונה, שאם יש לנו גן ציבורי למשל שנמצא צמוד לרחוב, אז שאדם, בין אם עיוור או אדם עם מוגבלות נפשית שהולך לאורך רחוב כזה, יוכל לזהות את הכניסה בבירור.

יהודה מירון: כאן מה שאומר בעצם הסעיף, אנא אתרו את הכניסה או באמצעות אלמנט על המדרך או באמצעי טכנולוגי אחר, שלט קולי, שיאפשר לאותו אדם באמת לזהות איפה אותה כניסה לאותו גן.

גבריאלה עילם: מותר לחשוב יחד בהמשך על לשנות את המילה "נזקק", כדי שאנחנו לא נכתוב "הזקוקים" כל הזמן?

יהודה מירון: אין בעיה, בסדר גמור.

אייל לב-ארי: היו לאורך צלע או פיאה כאמור, יותר מכניסה אחת, יאותרו כניסות נוספות כאמור בפסקה (א), הסמוכות למעברי חצייה ותחנות תחבורה ציבורית.

אילן גילאון: לא הבנתי.

יהודה מירון: הרעיון, זה שאם למשל מדובר פה על פארק שהוא פארק גדול, למשל פארק הירקון בתל אביב, שצלע שלו אם אתם מכירים, רחוב בני דן באזור שמול בבלי, זה רחוב של קילומטרים, אז זה לא ראוי שנסמן רק כניסה אחת לאורך אזור כל כך ארוך.

יהודה מירון: ראוי שלמשל איפה שיש מעבר חציה, גם שם יהיה סימן כזה שיעזור לי למצוא את אותה כניסה, למשל מול מעבר חציה, או אם למשל אני מגיע בתחבורה ציבורית ובסמוך אליה, אם יש כניסה מסודרת לאותו פארק, אז גם שם אם אפשר באמת לאתר.

איריס ברקת: בהנחה וניתן.

גבריאלה עילם: זה בעיה.

גבריאלה עילם: איך בן אדם ידע שזה סימן מאתר דווקא לפארק ולא לבניין חשוב?

יעקב עילם: ואיך הוא ידע שזה לא מעבר חציה?

שמואל חיימוביץ': אני מזכיר שמדובר על מקומות מוכרים, וזה סימן שמוצאים אותו, סימני דרך מה שנקרא.

גבריאלה עילם: אוקיי.

אייל לב-ארי: (ד) נוסף על האמור בהוראות תקנת משנה 4(ה), יחולו הוראות תקנה זו על גנים ציבוריים קיימים ביישוב, בין שהוא רשות מקומית ובין שיש מספר יישובים ברשות מקומית שהחייב בביצוע נגישות לגביו הוא הרשות המקומית או ועד מקומי כמפורט להלן: בכל הגנים הציבוריים המסווגים כגן ציבורי רובעי, גן ציבורי עירוני וגן ציבורי כלל יישובי.

אייל לב-ארי: 50% לפחות מיתרת הגנים הציבוריים הקיימים ביישוב שאינם נזכרים בפסקה (1), המשרתים חלק מיישוב ופחות מכך, הרשות המקומית תחליט בדבר פריסה הולמת ביישוב של גנים כאמור.

אייל לב-ארי: הפריסה תתחשב בין היתר בשימוש היום-יומי בגנים על ידי התושבים המתגוררים בסמוך לו, ובמרחק ההליכה מבתי התושבים במסלול הליכה נגיש.

אייל לב-ארי: ברשות מקומית שאינה מועצה אזורית ומספר תושביה 10,000 תושבים לפחות, תאושר הפריסה האמורה על ידי מורשה נגישות, מבנים, תשתיות וסביבה.

ישראל אבן-זהב: יהודה, מה קורה עם ישוב יותר קטן, עם 5,000 איש?

יהודה מירון: אם יש לי עיר, אז כל הגנים שהם במדרג העירוני, גנים כלל עירוניים או גנים רובעיים המשרתים חלק נכבד מהאוכלוסיה, הם צריכים להיות מונגשים.

יהודה מירון: זה אחד.

יהודה מירון: הגנים שבמדרג הנמוך יותר, כלומר משרתים שכונות או פנים שכונתיים, שם הרשות המקומית תקבע פריסה הולמת.

אילן גילאון: מה קורה ביישוב שהוא עצמאי?

יהודה מירון: מועצה אזורית למשל, תתכבד ותעבור את כל רשימת היישובים שבתחומה.

יהודה מירון: למשל במושב פלוני יש שלושה גנים.

יהודה מירון: היא תחליט מיהם 50% מהגנים שיונגשו.

אייל לב-ארי: לא יאוחר מתום שנה ממועד תחילתן של תקנות אלה, תפרסם הרשות המקומית באתר האינטרנט שלה ובמשרדיה, בעת שפתוחים לקבלת קהל, את רשימת הגנים הציבוריים הקיימים, שבהם יבוצעו התאמות הנגישות בהתאם לאמור בפסקה (2).

אייל לב-ארי: אם זו מועצה אזורית, יכלול הפרסום את רשימת הגנים בכל אחד מיישוביה.

אייל לב-ארי: יש לנו כאן שתי הערות לגבי גנים ציבוריים שאינם חלק מרשות מקומית, שהם יצטרכו לעמוד בהוראות תקנה (9), או להסדר שתקנת משנה 9(ד) לא יחול עליהם.

אילן גילאון: לא צריך שם נגישות?

יהודה מירון: כדי שלא יהיה ספק שגנים כדוגמת למשל, מי שמכיר את עין יהל או מי שמכיר את נאות קדומים, שגם שם נדרשת נגישות, אז מאחר שההנגשה שם היא לא באחריות הרשות המקומית, אז ברחל בתך הקטנה שיהיה ברור שגם הם צריכים לבצע נגישות.

גבריאלה עילם: אבל זה יופיע כהערה בתקנות?

יהודה מירון: לא, לא.

יהודה מירון: ההערה מופיעה כאן לפרוטוקול, שאם חס וחלילה נידרש לפרשנות, לא יהיה ספק בפני הוועדה שזאת הדרישה.

אילן גילאון: אני חושב שכדאי לכתוב את זה יותר ברור, יהודה, שלא יצטרכו פרשנות.

גבריאלה עילם: גם נושא השלט, אם הוא לא יהיה כתוב באיזה שהוא מקום, אף אחד לא ידע לעשות את זה.

יהודה מירון: לא, לא.

יהודה מירון: זה יועבר לסעיף אופרטיבי.

אילן גילאון: אוקיי.

אייל לב-ארי: 10.

אייל לב-ארי: אתר משחקים (ב) הוראות תקנת משנה 9(ד) יחולו על אתרי משחקים שהחייב בביצוע נגישות לגביהם היא הרשות המקומית או ועד מקומי, בשינויים המחויבים.

אייל לב-ארי: (ג) – נמחק.

אייל לב-ארי: (ד) עלה שטחו של אתר משחקים קיים שנמצא באתר (לפי תקנות נגישות באתר), על 350 מ"ר – יתקיימו בו הוראות ת"י 1498 חלק 8.

אייל לב-ארי: 11.

אייל לב-ארי: אתר שעשועים (א) בתקנה זו- "אתר שעשועים" – מקום שמצויים בו מתקני שעשועים או פעילות אחרת שהציבור עובר במהלכה חוויה ייחודית, לרבות השטחים הצמודים למתקנים ולפעילות כאמור.

אייל לב-ארי: "מתקן שעשועים" – מתקן שלגביו נקבעו הוראות בת"י 1604.

יהודה מירון: הסעיף הזה בדיוק עוסק בלונה פארק.

אייל לב-ארי: אנחנו עוברים לעמוד 16 לפסקה (3).

אייל לב-ארי: (3) לפחות ממתקני השעשועים באתר שעשועים קיים, קבוע או ארעי, תהיה לאדם עם מוגבלות נגישות למושב שבמתקן שעשועים בכפוף להוראות אלה: הנגישות תהיה למגוון של סוגי מתקני שעשועים.

אייל לב-ארי: חובה זו לא תחול על מתקנים מסוג אקסטרים, כגון רכבת הרים.

אילן גילאון: אנחנו עושים כאן הפסקה.

אילן גילאון: אנחנו ניפגש שוב ב-12:10 פה.

אילן גילאון: אנחנו שבים לדיון.

אילן גילאון: בבקשה.

אייל לב-ארי: אנחנו בעמוד 16, פסקה (4).

אייל לב-ארי: גם היא שונתה.

אייל לב-ארי: (4) באתר שעשועים חדש, קבוע או ארעי, יתקיימו הוראות תקנת משנה (ב)(3), ובלבד שבמקום " 20%" יבוא "25%".

אייל לב-ארי: אנחנו ממשיכים בתקנה 12.

אייל לב-ארי: בהגדרת "מקום רחצה" בפסקה (2) נעשה שינוי.

אייל לב-ארי: מקום שבו מקור מים שניתן בו שירות ציבורי של רחצה או בילוי במים וכחלק מהשירות האמור ניתן למשל שירות הצלה, שימוש במקלחות ויוצא באלה ואינו מן המקומות המנויים בפסקה (1).

אייל לב-ארי: בתקנת משנה (ג) פסקה (4) - (4) לגבי מקום רחצה שהוא מקום מהמקומות המנויים בפסקה (2) בהגדרת "מקום רחצה" שבתקנת משנה (א) - למקומות המפורטים בטור ג בפרט משנה 32 בטבלה שבפרט 2 לתוספת הראשונה לתקנות הנגישות בבניין קיים, ובנוסף ל-20% לפחות מסככות הצל הקבועות ולא פחות משתיים שהן הקרובות ביותר, ככל האפשר, למקור המים, שמתאפשרת מהן תצפית ישירה למקור המים.

יהודה מירון: אנחנו מדברים כאן על אותם מקומות רחצה שהם לא חופים מוכרזים, כגון הסחנה.

יהודה מירון: במקום כזה, מה שאייל קרא, בעצם מכילים עליו את אותו הסדר שנקבע לגבי אתר בריכות שחייה רגיל, כלומר נגישות לשפת מחצית מהבריכות.

יהודה מירון: בריכת מים עיקרית, כניסה לתוך המים וכמובן לשאר השימושים שבמקום.

ישראל אבן-זהב: יהודה, יש לי שאלה.

ישראל אבן-זהב: בסעיף ג(2)(א) כתבתם בסוף "יימצאו מאחזי יד קבועים".

ישראל אבן-זהב: אני חושב שכדאי שיהיה כתוב שגם המתקפל, זה גם מאחז קבוע, לא רק שכאלה מקובעים לקיר.

גבריאלה עילם: אתה מתכוון שהם לא פריקים.

גבריאלה עילם: כאן זה לא ברור.

ישראל אבן-זהב: כן.

יהודה מירון: אנחנו כרגע נוסיף הערה, שהכוונה גם למתקפלים.

יהודה מירון: נראה איך לשלב את זה.

אייל לב-ארי: פסקה (2) נמחקת, בעמוד 17 למעלה.

אייל לב-ארי: לגבי מקום רחצה שהוא מקום מהמקומות המנויים בפסקה (1) בהגדרת "מקום רחצה" שבתקנת משנה (א).

אייל לב-ארי: (2) למקום שבו ניתן לנפוש בקרבת הים שהוא משטח שמצוי בסביבת סככות הצל או הדרך הנגישה המובילה לים, כאמור בפסקה (3) להלן.

אייל לב-ארי: גודל המשטח האמור 15 מ"ר לפחות.

אייל לב-ארי: אנחנו עוברים לטבלה לקראת סוף תקנה 13, שהיא בעצם מפרטת את מספר מקומות החופים שרשות מקומית צריכה להנגיש.

יהודה מירון: צריכה להנגיש מהחול עד למים.

אייל לב-ארי: הוראות פסקה (5) יחולו על רשות מקומית שסך כל מקומות הרחצה שיהיה החייב בביצוע נגישות לגביהם, מפורט בטור א, כאמור בטור ב:

ראובן ברון: שאלה ליהודה, האם אין מקום לעשות מגוון, שחלק מהחופים האלה שיש לידם מגרשי חניה וחלק שיש להם תחבורה ציבורית?

ראובן ברון: לפחות שיהיה מגוון כזה, שלפחות חוף שתחבורה ציבורית מובילה אליו ולפחות חוף אחד שיש מגרשי חניה לידו.

יהודה מירון: לפחות מה שאני יודע, בתוך הערים, מטבע הדברים יש תחבורה ציבורית לאורך החוף.

אילן גילאון: לכל החופים.

יהודה מירון: בדיוק.

יהודה מירון: במועצות אזוריות, אני לא מכיר מקום שיש בו תחבורה ציבורית לחוף.

יהודה מירון: בדרך כלל יש גם חופים עם כמות מועטה.

אייל לב-ארי: אנחנו עוברים לעמוד 18, תקנה (15) בתקנה זו "מקום לתצוגה" – מקום שאינו בניין שמציגים בו תחת כיפת השמיים אובייקטים או התרחשויות מתחום האומנויות.

אייל לב-ארי: במקום לתצוגה יהיה לאדם עם מוגבלות נגישות רציפה שתאפשר לו לצפות באובייקטים או בהתרחשויות שבמקום, או לחוותן, לפי העניין.

גבריאלה עילם: אם זה לא אומנויות, אם זה תערוכה של חברה של משהו, אז זה לא רלוונטי?

יהודה מירון: כאן מדובר על שטח חוץ שהוא שטח לא מבונה.

אייל לב-ארי: בעמוד 19 למעלה, תקנה 18(א) 18א.

אייל לב-ארי: מגרש ספורט במגרש ספורט יתקיימו, בכפוף להוראות תקנות אלה, הוראות טור ג בפרט משנה 31 בטבלה שבפרט 2 בתוספת הראשונה לתקנות הנגישות לבניין קיים.

אייל לב-ארי: במגרש ספורט חדש יתקיימו בכפוף להוראות תקנות אלה, הוראות פרט 8.63 בחלק ח1 בתקנות התכנון.

אייל לב-ארי: פרק ד – שונות, בתחתית העמוד, 21 – שמירת דינים (ד) באתר יחולו הוראות תקנות אלה בכפוף להוראות תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות באתר), התשס"ח-2008 (להלן – תקנות נגישות באתר).

אייל לב-ארי: לעניין זה, "אתר" – כהגדרתו בתקנות נגישות באתר.

אייל לב-ארי: 22.

אייל לב-ארי: תחילה והוראות מעבר תחילתן של תקנות אלה ששה חודשים מיום פרסומן (להלן – יום התחילה), ואולם רשאי הנציב לפרסם טפסים או הוראות טכניות לפי תקנה 6(ב) מיום פרסומן של תקנות אלה.

אייל לב-ארי: על אף האמור בתקנה 6(ב), תהיה ביום התחילה.

אייל לב-ארי: הפנו תקנות אלה להוראות לפי פרק ה1 לחוק, ואלה טרם נקבעו, רשאי הנציב להורות הוראות כאמור, בשים לב לתקנות, לרבות תקנות שהליך אישורן טרם הסתיים ולתקנים, לרבות תקנים שטרם אושרו סופית ויחולו עליהן תקנות 6(ב) ו –(ג), יראו חייב בביצוע נגישות שביצע התאמות נגישות לפי הוראות הנציב, כאילו ביצע את חובתו לפי פרק ה1 לחוק.

אייל לב-ארי: מי שעבר הכשרה למדידת החזרות לצורך ניגוד חזותי ערב תחילתן של תקנות אלה, וההכשרה בוצעה לפי תכנית ודרישות שהורה הנציב, רואים אותו כמי שעבר הכשרה לפי תקנות אלה.

אייל לב-ארי: לגבי התוספת הראשונה, יש הצעה לבטל את הפרט לגבי מקום שמשמש או מיועד לשמש לבילוי, נופש או פנאי, לפי הדומה לו ביותר, זאת לאור בעצם העמימות.

אייל לב-ארי: לגבי התוספת השנייה, פרט 2 (א)(2) בחניון ציבורי שמתוכנן במקום חדש שאינו בניין, ובבניין חדש המתוכנן במקום שאינו בניין, יתקיימו הו ראות חלק ח1 של תקנות התכנון.

יהודה מירון: הסעיף שאייל הולך לקרוא מדבר על המצב הבא: יש לי מקום שאינו בניין כלשהו, למשל תחשבו על הכותל המערבי שהוא רחבה גדולה, ובתוכה אין לנו חניה לציבור, והחניה, אם אני אדם נכה ואני צריך להחנות בה, היא נמצאת רחוק מהכניסה לאותו מתחם של הכותל, אז מה שאנחנו רוצים לדרוש כאן, שיאפשרו לי להיכנס לרחבת הכותל אם אני אדם עם תג נכה וגם להחנות בתוך הרחבה על אף שיש שם בפנים חניה לציבור.

אייל לב-ארי: במקום שאינו בניין שמתקיימים בו כל אלה: פסקה ( 1) עמומה.

אייל לב-ארי: היא נמחקת.

אייל לב-ארי: הכניסה לאותו מקום מבוקרת.

אייל לב-ארי: אין בו חניה לציבור.

אייל לב-ארי: מרחק מקום חניה מכניסה עיקרית למקום כאמור, עולה על ואם עלה שיפוע הדרך על 5%, יבוא 100 במקום ה-.

אייל לב-ארי: יתקיימו הוראות אלה: תתאפשר לאדם בעל תג נכה לפי חוק חניה לנכים, התשנ"ד-1993 כניסה ברכב למקום וחניה בתוכו ככל שקיימת דרך לרכב במקום כאמור.

אייל לב-ארי: בשלט שהותקן במקום בולט לעין בכניסה לחניה כאמור, יצוין מספר טלפון של מי שניתן להתקשר אליו בשעות הפעילות במקום שאינו בניין כאמור, האחראי לכך כי הדרך המקשרת בין חניה לכניסה העיקרית האמורה בפסקה (1) תהיה פנויה באופן מיידי לנסיעה ברכב.

אייל לב-ארי: בדרך נגישה ב – (1) מקום חדש שאינו בניין יתקיימו הוראות ת"י 1918 חלקים 1 ו-2.

אייל לב-ארי: דרך נגישה תתוכנן בשיפוע שבין 8.1% ל-10.1% רק לאחר שנתקיים פטור עקב סיבות הנדסיות לפי תקנה 5, מביצוע דרך ששיפועה עד 8%.

יהודה מירון: הרעיון הוא שאם אנחנו רוצים להנחות את המתכננים שיתכננו שבילים ודרכים עד שיפוע שלא עולה על 8%, בהנחה שיש בתקנים אפשרות לעלות מעל השיפוע הזה, לתחום שבין 8 ל-10, אז ראוי שזה ייעשה רק לאחר שבאמת יש סיבות מספיק חזקות ואכן רוצים לחשק את זה על ידי מנגנון הפטור ולא בצורה של דרך אגב אפשר להקפיץ לנו את השיפועים.

יהודה מירון: (2) במקום קיים שאינו בניין, שהיא דרך קיימת (א) יתקיימו הוראות ת"י 1918 חלק 1 – סעיפים 2.7.2, 2.7.3.

יהודה מירון: סעיף 2.9, אפשר שבמקום משטח אזהרה בעל ניגוד מישושי הנדרש לפי פרט משנה זה, יימצא לחילופין מסביב לעצם הבולט מכיוונים מהם הולך רגל עלול להגיע, חפץ ש – תחתיתו על הרצפה וראשו מגיע לתחתית העצם הבולט או לגובה לפחות.

יהודה מירון: גבולות היטלו על הרצפה חופפים לגבולות היטל העצם הבולט על הרצפה.

יהודה מירון: אם היה זה מקום ישיבה – על אף האמור לעיל, החפץ האמור יימצא בצידי מקום הישיבה לפחות, ואם יש שורה של מקומות ישיבה – די בטיפול במקומות הישיבה הקיצוניים.

יהודה מירון: בנוסף, חפץ כאמור יהיה בניגוד חזותי לסביבתו.

יהודה מירון: אם נדרש לפי התקנות ניגוד חזותי בדרך קיימת, אזי רק בדרך ששוליה אינם עשויים מחומר השונה מפני הדרך, כגון אבן שפה או שוליים בנויים, יינקטו אמצעים סבירים במידת האפשר, כדי שניתן יהיה להבחין בין שניים מבין אלה: הדרך, שוליה וסביבתה הקרובה.

יהודה מירון: אבחנה כאמור תמומש על ידי שאחד מהשניים הוא בגוון כהה והשני בגוון בהיר.

יהודה מירון: אם נדרש לפי התקנות ניגוד מישושי בדרך, חובה זו לא תחול על דרך קיימת.

יהודה מירון: (ב) פני הדרך יציבים, קשיחים, קבועים ואחידים.

יהודה מירון: האמור לעיל לא יחול על אמצעים אחרים כהגדרתם בתקנה 12(ג)(5)(3).

יהודה מירון: במקום זאת הם יהיו יציבים וניתן יהיה להתנייע עליהם באמצעות כסא גלגלים, קביים או הליכון.

יהודה מירון: הם אינם עשויים מחומרים כגון חלוקי נחל, חצץ, חול או דשא ופניהם אינם בעלי עיבוד גס (כגון עיבוד "טובזה" או "טלטיש גס" באבן טבעית).

יהודה מירון: המדרך לא יכלול בליטות או שקעים מתוכו כגון חלוקי נחל או אבנים הבולטות מתוך משטח בטון.

יהודה מירון: (ג) רוחב מישקים אינו עולה על .

יהודה מירון: (ב) חלק 2 – סעיפים 2.4.6 (אזהרה במדרגות), פרט משנה 11 לתוספת הראשונה בתקנות בניין קיים, (כבש קיים) ובלבד שבדרך קיימת נגישה במקום קיים שאינו בניין, ששיפוע האורך שלה, כולו או חלקו הוא כמפורט בטור 2 בטבלה שלהלן, מתקיימות בה הדרישות המפורטות בטור 3 לצידו.

עמוס רון: סליחה, בסעיף 2 אני חושב שצריך לפרט אם זה באותו מפלס, כלומר אם יש לך הפרשי גובה בין השיפוע לבין השטח, נניח דשא או מגרש משחקים, אתה חייב לתת מעקה.

שמואל חיימוביץ': לצורך העניין של בטיחות, יש תקן שקובע מעל גובה, צריך להיות משהו שמונע נפילה.

שמואל חיימוביץ': לזה הכוונה שלך?

עמוס רון: שיהיה כאן ברור שזה לא פטור מהתקנה ההיא.

עמוס רון: זה לא מתייחס אליה.

שמואל חיימוביץ': לא, אבל דובר שזה באותו גובה, המשטח, וזה משמש למעבר.

עמוס רון: זה לא כתוב.

שמואל חיימוביץ': חוץ מזה מדובר פה על בית אחיזה ולא על מעקה.

שמואל חיימוביץ': מה שאדוני מדבר עליו, זה מעקה.

שמואל חיימוביץ': אנחנו לא נוגעים בכלל במעקים.

שמואל חיימוביץ': זה לא התקנות שלנו.

אילן גילאון: אוקיי.

אייל לב-ארי: אפשר שמעלית תשמש כאמצעי להתגברות על הפרש גובה, ובלבד שתהיה זמינה לשימוש מיידי בעת שמקום שאינו בניין פתוח לציבור.

אייל לב-ארי: פסקה (1) נמחקת.

אייל לב-ארי: (2 ) משתנה.

אייל לב-ארי: אפשר שעומקו של כל שלח במהלך מדרגות המחושב לפי נוסחה למידות השלח והרום של מדרגה, יגדל ב-61 עד (להלן – תוספת) או יגדל בשתי תוספות, ובלבד שעומק השלחים במהלך מדרגות כאמור יהיה זהה.

אייל לב-ארי: שימו לב רק להערה, להמשך, בעמוד האחרון.

אייל לב-ארי: במקום הדרישות בפסקאות (א) ו-(ב).

אייל לב-ארי: אפשר שיתקיימו הדרישות של תקנות הנגישות בניין קיים לגבי דרך נגישה, לרבות לגבי כבש ומדרגות.

אייל לב-ארי: יכול להיות שבעצם הנושא הזה הוא בעצם יועבר לת"י.

יהודה מירון: אנחנו רוצים להוסיף פה חלופה משמעותית מאוד שאומרת בעצם שבאותם מקומות שאינם בניינים, השטחים הפתוחים, אם מישהו נתלה באותן תקנות של בניין קיים, שגם שם כבר עשינו לא מעט תקלות - - -

אילן גילאון: אז צריך לציין את זה.

יהודה מירון: אז זה מה שכתוב.

אילן גילאון: טוב.

אייל לב-ארי: בדרך חדשה או מרכיב דרך חדש שיותקן במקום קיים שאינו בניין (כגון כבש חדש), יתקיימו הוראות ת"י 1918 חלקים 1 ו-2.

אייל לב-ארי: על אף האמור לעיל, תוכנן כבש חדש במקום קיים כאמור ומתקיים אחד מאלה, לא תחול ההוראה שמחייבת התקנת מדרגות בסמוך לכבש שמשרתות את אותה דרך.

אייל לב-ארי: קיימות מדרגות שמובילות למרכז עניין.

אייל לב-ארי: לא קיימות מדרגות – שיפוע הכבש לא יעלה על 6%.

ישראל אבן-זהב: שאלה, יהודה.

ישראל אבן-זהב: ההגדרה של מגרש ספורט חל גם על מגרש ספורט במוסדות חינוך?

יהודה מירון: מגרשי הספורט שאנחנו מדברים עליהם כאן, זה אותם מגרשי ספורט ברשות המקומית שהם השטחים המבונים.

יהודה מירון: בתקנון בניין קיים דיברנו על מגרשי ספורט שהם בניינים.

יהודה מירון: התקנות האלה לא חלות אוטומאטית על מוסדות חינוך.

שמואל חיימוביץ': עוד אין תקנות חינוך.

אילן גילאון: הוא מדבר על זה כמבנה שאינו בניין, ואנחנו מדברים על ההסכם עם מערכת החינוך, האם זה חל על מגרש כדורסל בבית ספר.

שמואל חיימוביץ': יכולה להיות בעיה גם במוסדות חינוך, למשל אומרים לנו שבית כנסת הוא לא חלק מתכנית הלימודים , אפילו חדר האוכל ולכן משרד החינוך לא מתכוון לתקצב את ההנגשה לאותם אלמנטים, למרות שזה במוסד חינוך.

שמואל חיימוביץ': אם ככה, יחול עליהם מה שחל על תקנות בניין קיים.

שמואל חיימוביץ': כלומר, אם יש מגרש ספורט שעליו לא יחול, אם זה חלק אינטגרלי של מוסד החינוך, אז כנראה כן יהיה כתוב על זה משהו בתקנות, מוסד חינוך, ואז התשובה תהיה שם.

יעקב עילם: אבל לא כתבתם שום דבר בהנגשה.

שמואל חיימוביץ': לא הגענו לזה.

שמואל חיימוביץ': שם יש הסמכה לפי חוק לעשות משהו מסוים.

שמואל חיימוביץ': אין משהו אחר.

אילן גילאון: זאת השאלה, אם זה כולל גם את המגרשים של הספורט?

אילן גילאון: שם יש הסכמה שלא תהיה מעלית, יהיה פיר למעלית.

אילן גילאון: יש הסכמה שיהיה מבנה אחד ראשי.

אילן גילאון: האם מגרשי הספורט כלולים בתוך ההסכמה הזאת?

שמואל חיימוביץ': לא יודע.

שמואל חיימוביץ': אולי דן יכול להאיר את עיננו.

דן אורן: ככל שזה חלק מבית ספר, אז מסגרת הפעילות של בית הספר, מה שחל זה ההסדר המיוחד של החינוך.

אילן גילאון: השאלה שנשאלת כאן, האם המגרש לצורך העניין, זה חלק מתוך ההסדר או שהמגרש שהוא מקום שאיננו בניין - - -

דן אורן: תלוי מי משתמש בזה.

שמואל חיימוביץ': אבל הוא בעצם כרגע נוגע גם בשאלה אם בית ספר יתחיל לשמש כמתנ"ס, אז התקנות של חינוך לא יעזרו לו.

שמואל חיימוביץ': הוא יצטרך להנגיש את עצמו.

דן אורן: אז אותו דבר לגבי מגרש ספורט.

שמואל חיימוביץ': ברגע שהמגרש פתוח לשימוש כולם, הוא צריך להיות נגיש.

שמואל חיימוביץ': אז לפי תקנות חינוך.

שמואל חיימוביץ': זה הנגשה פרטנית.

ברכה גולן: יש לי כאן בקשה ליהודה.

ברכה גולן: שמי ברכה גולן, אני ממשרד הפנים.

ברכה גולן: אני מנהלת יחידה של תיאום תקנות בניה.

ברכה גולן: אם אנחנו חושבים על ההערה שהיתה לגבי סככות הצל, לגבי או ,זה התפקיד שלנו כעקרון, לעשות את התאום של המונחים ושל המידות המינימליות של כל מבנה או מקום ציבורי חדש.

ברכה גולן: הבקשה שלי ליהודה, זה להעביר את הנוסח האחרון של התקנות על מנת שנוכל באמת לעבור עליהם ולראות שאין סתירות, ולשמור על קוהרנטיות.

אילן גילאון: בהחלט.

עאטף חיראלדין: אני רוצה להדגיש, התקן הזה של נקבע על ידי הרשויות המקומיות.

עאטף חיראלדין: בחוק אצלנו, בצו, לא מוגדר.

עאטף חיראלדין: אפילו סככות צל לא מוגדרות בכלל.

אילן גילאון: אין לנו שום עניין להתווכח עם זה, משום שזה לא מהות.

אילן גילאון: עוד מישהו רצה?

אילן גילאון: אוקיי, אז תודה רבה לכולכם.