ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 435, 2011-07-24 11:30

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דוד רותם: על סדר היום צו לשכת עורכי הדין (בטוחות לעניין זר), התשע"א-2011.

דוד רותם: מי רוצה לחדש לנו חידושים?

מאור שטיינמן: אני מבין שלפני כשעה הייתה ישיבה עם היועץ המשפטי.

מאור שטיינמן: עדיין לא התעדכנתי במה שהיה אבל כל הנציגים מגיעים כדי לעדכן אותנו לגבי ההתפתחויות.

דוד רותם: אני רואה שכל מה שביקשתי בישיבה הקודמת, בסדר, ביקשתי.

מאור שטיינמן: זה לא מדויק.

דוד רותם: אנחנו נראה.

פיני שחר: אדוני היושב ראש, הנושא המרכזי שלנו, אני חושב שהוא הפוליסה עצמה, איזה סוג פוליסה אנחנו רוצים לקבוע בצו, האם אנחנו מדברים על פוליסה על בסיס אירוע או על פוליסה על בסיס תביעה.

פיני שחר: אם על פוליסה על בסיס תביעה, כמה שנים אנחנו דורשים שיהיה מעבר לסוף תקופת הביטוח.

פיני שחר: במהלך הדיון האחרון אתה הפנית אותנו ל שיש לו פוליסה על בסיס אירוע.

פיני שחר: הלכתי ובדקתי אתו.

פיני שחר: בדקתי גם עם סוכנות הביטוח שלו.

פיני שחר: הפוליסה שיש לו היא הפוליסה שמוכרים לכל עורכי הדין בישראל וזאת הפוליסה של אילון, של מגדל, פוליסה על בסיס תביעה של שנה אחת ואחר כך אם הוא רוצה, אם הוא מפסיק לעבוד, הוא רשאי לקנות עוד כמה שנים שהוא רוצה קדימה.

פיני שחר: הפוליסה היא על בסיס תביעה.

פיני שחר: אחר כך הלכנו ובדקנו עם עוד כמה אנשי מקצוע בתחום בישראל וכולם אמרו לנו בצורה חד משמעית שאין בשוק פוליסה על בסיס אירוע לאחריות מקצועית לעורכי דין.

דוד רותם: אז מה?

פיני שחר: השאלה אם הוועדה עדיין מחזיקה בדעה שצריך לקבוע פוליסה על בסיס אירוע או שמדובר בפוליסה על בסיס תביעה.

פיני שחר: אנחנו חושבים שהדבר הכי נכון הוא לקבוע פוליסה על בסיס תביעה לתקופה מאוד מצומצמת של שנים קדימה.

דוד רותם: מה זה תקופה מאוד מצומצמת קדימה?

פיני שחר: כמה זמן?

דוד רותם: כן.

פיני שחר: בצו שהנחנו על שולחן הוועדה אנחנו המלצנו על שנה אחת קדימה.

דוד רותם: ואם אחרי שנה יתברר לי, אז זה מתיישן והסיפור נגמר.

פיני שחר: לא, זה לא יתיישן.

פיני שחר: עדיין עומדת לך הטענה נגד אותו עורך דין.

דוד רותם: שאיפה הוא נמצא?

פיני שחר: הוא נמצא.

דוד רותם: איפה?

פיני שחר: הוא נמצא.

דוד רותם: שאלתי איפה הוא נמצא.

דוד רותם: זה שאתה אומר לי שהוא נמצא, זה רק מכניס אותי למגננה עוד יותר עמוקה.

פיני שחר: איפה נמצא ישראלי שהפסיק לקנות ביטוח?

דוד רותם: הוא נמצא בישראל.

פיני שחר: לאו דווקא.

פיני שחר: או כן או לא.

דוד רותם: אם זאת הגישה, יש לי הצעה.

דוד רותם: קחו את הצו, לכו הביתה כי אני לא אאשר אותו.

דוד רותם: אם אתם רוצים, אני עושה את זה ברגע זה.

דוד רותם: מעלה אותו להצבעה לפי הניסוח שלכם וכפי שאתם רואים, יש לי כאן רוב, ואני מפיל אותו בתוך שנייה.

דוד רותם: זה מה שאתם רוצים?

דוד רותם: אין לי שום בעיה.

דוד רותם: אני מקריא את הצו שלכם כמות שהוא ומצביע עליו.

דוד רותם: תחליטו מה אתם רוצים.

דוד רותם: לכם יש בעיה.

דוד רותם: אין לכם עדיין את הנאמנים כי לשכת עורכי הדין לא מסכימה להיות הנאמן בכל הצו הזה ואתם לא הסדרתם אתם שום דבר.

עמי ברקוביץ: לא נדרשת הסכמה שלהם.

דוד רותם: לא נדרשת הסכמה שלהם?

עמי ברקוביץ: לא.

עמי ברקוביץ: מבחינה משפטית, אם הצו קובע.

דוד רותם: אתה מבין מה המצב?

דוד רותם: אני אתן להם להיות הנאמנים.

דוד רותם: זה צריך להיות בחשבון בנק שנפתח על שמם, אבל הם לא יפתחו חשבון.

עמי ברקוביץ: אז הם פועלים בניגוד לחוק.

דוד רותם: אז הם פועלים בניגוד לחוק.

דוד רותם: לא, הם לא פועלים בניגוד לחוק כי החוק לא אומר שהם חייבים לפתוח חשבון.

עמי ברקוביץ: לפי חוק הנאמנות.

דוד רותם: דבר נוסף.

דוד רותם: האחריות שלהם היא כזאת שאתה מבין שאני לא אטיל על גוף במדינת ישראל אחריות שאחר כך הוא עשוי להיכשל.

עמי ברקוביץ: הצו הזה עבר הליך התייעצות עם הלשכה ולא הייתה הסתייגות של הלשכה להיבט הזה.

עמי ברקוביץ: מבחינה משפטית, אתה שאלת בדיון הקודם באשר לצורך בהסכמה בכינון נאמנות, והבחינה שלנו עם מי שאמון על דיני הנאמנות במשרד המשפטים אמרה שחוק הנאמנות מאפשר הקמת נאמנות על פי חוק כחלופה ליצירה על פי הסכם.

עמי ברקוביץ: כיוון שכך, כיוון שאנחנו פועלים כאן במשטר של צו, מבחינה משפטית הדבר ניתן להיעשות וזאת התשובה לשאלתך.

דוד רותם: ואם הם לא יפעלו?

דוד רותם: תהיה להם תביעת נזיקין.

עמי ברקוביץ: נכון.

דוד רותם: ולא צריך לשאול אותם אם הם מסכימים.

עמי ברקוביץ: רצוי מאוד שהם יסכימו.

עמי ברקוביץ: זה שיקול מעשי.

עמי ברקוביץ: כאמור, הם גם לא הביעו כל התנגדות.

אורן פרסקי: הבענו התנגדות לסעיפים רבים ביותר בצו הזה.

אורן פרסקי: לא הייתה התקדמות במשא ומתן הזה כפי שלא הייתה התקדמות במשא ומתן על הכללים.

אורן פרסקי: הצענו פתרונות אבל במשך חודשים לא קרה דבר.

עמי ברקוביץ: אני מציע שמשרד האוצר יציין את התשובה בשם הוועד המרכזי שניתנה מלשכת עורכי הדין ויאמר אם הייתה שם הסתייגות לנושא הנאמנות.

פיני שחר: לא.

פיני שחר: בשום מצב.

פיני שחר: דיברנו עם לשכת עורכי הדין פעמים רבות, החלפנו גם מכתבים, ובשום זמן לא אמרו לנו שהם מתנגדים לסעיף של הנאמנות.

פיני שחר: הדבר הזה עלה רק בישיבת הוועדה האחרונה.

דוד רותם: ומה עשיתם בעקבות הישיבה האחרונה?

פיני שחר: בישיבה האחרונה הם אמרו שהם יחשבו על זה.

עמי ברקוביץ: לנו הם לא נתנו תשובה.

קריאה: אין תשובה אחרת.

אורן פרסקי: התחלנו בתהליך בדיקה אבל ל השלמנו אותו.

אורן פרסקי: כרגע אין מוסדות בלשכת עורכי הדין.

פיני שחר: ההסכמה בינינו שהייתה לפני כמה חודשים עומדת בעינה.

עמי ברקוביץ: אני מציע שגילת תסביר, אבל יש קושי בהסדרת המבנה, לפחות של הפיקדון והערבות, בלי מוסד הנאמנות.

קריאה: הערבות חייבת להיות לפקודת.

דוד רותם: אין שום ספק.

עמי ברקוביץ: זה לא שזה סתם נועד כדי להיטפל ללשכה או משהו כזה.

עמי ברקוביץ: זה נועד כדי לאפשר הפעלה הגיונית של המהלך הזה שהוועדה קבעה אותו בחוק הראשי, את חובת הבטוחות.

דוד רותם: את חובת הבטוחות, אבל למה לא ייקח משרד המשפטים על עצמו להיות הנאמן?

דוד רותם: אני שאלתי אתכם את זה גם בישיבה האחרונה.

עמי ברקוביץ: נכון.

עמי ברקוביץ: מאותה סיבה שמשרד המשפטים לא מתפעל את כל המערך הזה אלא מי שמתפעל אותו זאת לשכת עורכי הדין.

עמי ברקוביץ: הדעת נותנת שמי שמרכז את כל המהלך הזה יעשה.

דוד רותם: מה עושה הלשכה?

עמי ברקוביץ: את כל המרשם של עורכי הדין הזרים.

דוד רותם: את המרשם אבל לא את הנאמנויות.

דוד רותם: מצדי שיחזיק את זה משרד האוצר.

דוד רותם: אם תהיה רשלנות, הרשלנות תהיה של המדינה ולא של לשכת עורכי הדין שאחר כך תצטרך לקחת מסי חבר ולשלם את הנזקים.

עמי ברקוביץ: נקבל אגרות.

אורן פרסקי: אגרות זה לא בשביל זה.

לבנת קופרשטיין דאש: אני רוצה להדגיש שגם מבחינת הבנקים חשוב מאוד שנדע את זהות הנאמן לצורך הערבות ולצורך הפיקדון.

דוד רותם: זאת לא בעיה, כי הם אומרים שהנאמן הוא לשכת עורכי הדין.

דוד רותם: הלשכה רוצה או לא רוצה, זה לא מעניין אותם.

לבנת קופרשטיין דאש: העיקר שהזהות תהיה ברורה.

אלעזר שטרן: אני מציע שנעבור על הדברים שנותרו פתוחים.

דוד רותם: כן.

אלעזר שטרן: נעבור על הסוגיות השונות.

אלעזר שטרן: הדבר הראשון, אם אנחנו הולכים לפי הסדר של הצו, שהיושב ראש העיר עליו בדיון הקודם הוא שאלת המבטח הזר שהיושב ראש ביקש להוריד אותו.

אלעזר שטרן: יש כאן את הנושא של מבטח זר וכאן אמרו לממשלה יש קושי עם זה.

דבורה מילשטיין: משרד התעשייה.

דבורה מילשטיין: התבקשנו באמת לבדוק את הנושא של השמטת מבטח זר מהצו ואכן ש לנו קושי עם זה.

דבורה מילשטיין: מבחינת ההיבטים המסוימים של הארגון לשיתוף פעולה כלכלי וחברתי, במסגרת אותו ארגון בעצם קיימים שני מסמכים שנקראים קודים.

דבורה מילשטיין: הקודים האלו מסדירים את הליברליזציה בשני תחומים: האחד, בתנועת הון, והשני, בנושא של שירותים.

דבורה מילשטיין: כאשר ישראל הצטרפה לאותו ארגון, היא נדרשה להתחייב שהיא לא תוסיף רגולציה אפלייתית נגד זרים מעבר לרגולציה הקיימת.

דבורה מילשטיין: מאחר שלא הוגשה הסתייגות מטעם ישראל בנושא של מבטח זר בתחום הזה, בעצם חל הכלל שנקרא סטנסטיל, כאשר לפי הקודים אנחנו מחויבים להישאר עם המצב הרגולטורי שהיה ערב כניסת ישראל לארגון.

דבורה מילשטיין: יש לציין כי הקודים הם בניגוד להנחיות וההמלצות של הארגון.

דבורה מילשטיין: הם בעצם קודים שיש להם איזושהי מחויבות משפטית שעומדת מאחוריהם.

דבורה מילשטיין: יש אפילו סעיף בקודים שמחייב את המדינה להגיש דיווח על כל נושא שקשור לקודים וזה כמובן מעורר את הבחינה של הוועדה, ועדת ההשקעות, שאחראית על הנושא הזה בארגון.

דבורה מילשטיין: לכן, אם אנחנו נשמיט את הביטוי הזה מהצו, אנחנו עלולים להיות בהפרה במחויבות לפי הקודים.

דוד רותם: האם סעיף 3(5) הוא גם כן הפרה של הקודים?

דבורה מילשטיין: לא.

דבורה מילשטיין: כתובת בישראל אינה נחשבת לסעיף אפלייתי לפי הקודים.

עמי ברקוביץ: גם לא 3(4).

אורן פרסקי: אדוני מוכן לשמוע את עמדתנו בעניין הזה?

דוד רותם: כן, תמיד.

אורן פרסקי: אנחנו מסתייגים מאוד מעניין של מבטח זר.

אורן פרסקי: אנחנו סוברים שזה לשים מכשול בפני עיוור והוא לא יהיה פרקטי.

אורן פרסקי: לא ניתן יהיה לממש פסק דין שיינתן נגד מבטח זר ולא ממשות בארץ.

אורן פרסקי: אנחנו יודעים למשל, חבר שנמצא לידי הוא חבר בתור זר בעבר בגרמניה והיא נדרש להביא פוליסת ביטוח של חברה גרמנית בלבד וגם לא צרפתית.

אורן פרסקי: אנחנו כאן מתבקשים להיות יותר צדיקים מהאפיפיור וזה דבר שהוא לא נראה לנו כנחוץ והוא נראה לנו כמפגע כלפי הלקוחות.

עמי ברקוביץ: לפי הבדיקה ההשוואתית שאנחנו עשינו, בלא מעט מדינות בעולם מאפשרים לעורכי דין זרים שפועלים כעורכי דין זרים להביא עמם את הביטוח הזר שלהם.

עמי ברקוביץ: כך זה במדינות ארצות הברית.

דוד רותם: השאלה שלי היא אחרת.

עמי ברקוביץ: אני רק רוצה שהתמונה תהיה מלאה.

דוד רותם: יש מבטח זר כי אין לנו ברירה ואנחנו לא נפר את ההסכמים בין לאומיים שישראל חתומה עליהם.

דוד רותם: אין ספק בכך, בוודאי לא עם ה-OECD וזה לא עולה בדעתי.

דוד רותם: יש פוליסה כזאת ויש כתובת בישראל למסור מסמכים.

דוד רותם: אני תבעתי את עורך הדין הזר וניתן פסק דין שמחייב אותו לשלם.

דוד רותם: איך אני מממש את זה?

עמי ברקוביץ: דיברנו על זה בדיון הקודם.

עמי ברקוביץ: זה הקושי שאתה העלית.

עמי ברקוביץ: נכון.

דוד רותם: רבותיי, זה שאני מעלה קשיים, זה התפקיד שלי אבל התפקיד שלכם הוא למצוא לי את הפתרונות.

דוד רותם: אין לכם תשובה?

קריאה: יש תשובה.

דוד רותם: האם יש לכם דרך לפתור את הקושי הזה?

דוד רותם: אני צריך לאשר צו שצריך גם להגן על הקליינט הישראלי.

דוד רותם: אני לא פותח את השערים רק כי אני חושב שזה דבר נורא חשוב לפתוח את השערים.

דוד רותם: אם אני לא יכול ליצור רגולציה שגם תשמור על האדם שעשוי להיפגע, אני לא יודע מה אני עושה ואני לא בטוח שאני עושה.

פיני שחר: אי אפשר להתחמק מהעובדה שיש קושי בדבר הזה.

פיני שחר: יש גם קשיים אחרים ואני חושב שבמידה שיהיה נפגע שלא יצליח למצוא את חברת הביטוח, הממשלה תוכל לבוא ולעזור לו.

דוד רותם: איך הממשלה תעזור לו?

פיני שחר: אני אתן דוגמה.

פיני שחר: כשהיו הסכמים עם הרשות הפלשתינית באמצע שנות ה-90, באו ואמרו שגם פוליסת ביטוח רכב חובה פלשתינית תקפה בישראל לגבי פקודת ביטוח רכב מנועי.

פיני שחר: שוב, זה רק אם הנהג הוא פלשתיני וגם הרכב הוא פלשתיני.

פיני שחר: שאלו מה יקרה אם הנפגע יהיה הולך רגל ישראלי ואיך הוא ילך לתבוע את חברת הביטוח הפלשתינית שהוא לא מכיר אותה והיא נמצאת בשטח A.

פיני שחר: הממשלה הצליחה להתמודד עם הדבר הזה והיא נותנת עכשיו פתרון מאוד פשוט ומאוד קל.

פיני שחר: כחלק מהמסים שהיא מעבירה לרשות הפלשתינית, במידה שיש החלטה של בית המשפט, היא מנכה את הסכום הזה.

פיני שחר: אפשר למצוא את הפתרונות לקשיים אבל קודם כל אנחנו צריכים להתמודד עם הקשיים ולראות האם זה קושי קטן או האם זה קושי גדול, האם אפשר בשיחת טלפון לפתור את הדבר הזה וכולי.

דוד רותם: זה לא עובד כך.

דוד רותם: אתה אומר לי שנראה שיש מקרה כזה ואז נמצא את הדרך לפתור אותו.

דוד רותם: כשיבוא אלי אותו אזרח ישראלי ויגיד לי שאני אמרתי יש מבטח זר אבל לא דאגתי לו, אז אני אומר לו שפיני אמר שירימו טלפון.

דוד רותם: הוא יגיד לי שאכן הוא הרים טלפון, אבל לא הייתה תשובה בצד השני.

דוד רותם: מה אני אעשה במקרה כזה?

דוד רותם: אני לא משחק בערך.

דוד רותם: אני צריך תשובה.

דוד רותם: תבואו ותאמרו לי שבמקרה שחברת הביטוח לא תשלם, המדינה תיכנס בנעליה ואני אסב לך את פוליסת הביטוח – אין לי בעיה אבל תגיד לי את זה ואני אכתוב את זה בצו.

דוד רותם: אני לא אשאיר אזרח ישראלי במצב שהוא צריך להתחיל לרוץ אחרי חברת ביטוח מה-OECD כשיש לו פסק דין ישראלי.

עמי ברקוביץ: אפשר אולי להציע חובת גילוי.

עמי ברקוביץ: בשלב של התקשרות בחוזה השירותים עם עורך הדין הזר, עורך הדין יהיה חייב להודיע איזה ביטוח יש לו.

דוד רותם: ואז מה יקרה?

עמי ברקוביץ: הלקוח ידע.

עמי ברקוביץ: הוא יוכל לקבל החלטה מושכלת באשר לזה.

דוד רותם: עמי, זה לא.

יובל וולמן: לא נוכל לספק הגנה הרמטית לכל הלקוחות.

יובל וולמן: יש הרבה צרכנים ישראלים בדיסציפלינות אחרות שצריכים לחפש מבטחים זרים של חברות וזה לא רק לגבי עורכי הדין.

יובל וולמן: יכול להיות שאנחנו נספק משהו כוללני שבשום פנים ואופן, לעולם, אף צרכן בוודאות מוחלטת של מאה אחוזים לא ייפגע.

יובל וולמן: אפשר להגיד את הכול אבל אז לא יבואו עורכי הדין.

דוד רותם: אני יכול לעשות את זה.

יובל וולמן: אפשר לעשות הכול.

דוד רותם: אם אני לא אכניס את המבטח הזר, פתרתי את הבעיה.

אורן פרסקי: זה מאוד פשוט.

יובל וולמן: אנחנו חושבים שאם לא ייכנס המבטח הזר, יש סבירות גבוהה לכך שלא יהיו פוליסות בכלל בגלל המגבלות הנוספות שהתחלנו לדבר עליהן כאן.

אלון קפלן: אבל יש עוד אלטרנטיבות.

עמי ברקוביץ: לשים שני מיליון שקלים בצד?

אלון קפלן: להביא ערבות בנקאית בסך שני מיליון שקלים.

ברוך בבצ'יק: יש עוד פתרון.

ברוך בבצ'יק: קונים פוליסה שיש גם באילון וגם במגדל.

ברוך בבצ'יק: לקנות את זה מראש.

ברוך בבצ'יק: זה עולה לכל 250 אחוזים או 300 אחוזים ממחיר הפוליסה בשנה.

ברוך בבצ'יק: לקנות את זה מראש.

ברוך בבצ'יק: רושם את לשכת עורכי הדין לה הוא נותן את הזכות להיות הסוכן של סרביס פרוסס.

ברוך בבצ'יק: אם קורה משהו, הם מקבלים את זה.

ברוך בבצ'יק: אם הוא בורח, הביטוח משלם עד מיליון שקלים.

ברוך בבצ'יק: קח את זה וקרא.

ברוך בבצ'יק: יש משהו שנקרא רן אוף פוליסי וזה אומר שבמשך שש שנים אחרי שהפוליסה נגמרת, זה ממשיך.

ברוך בבצ'יק: הפתרון הוא כאן בפוליסת הביטוח.

אורן פרסקי: אם המבטח הוא מבטח ישראל, הכול נכון.

אורן פרסקי: אם המבטח הוא מבטח זר, זה לא עובד.

אורן פרסקי: הלשכה יכולה לאשר פוליסה כמו שהיא אישרה וזה חייב להיות באמת עם תקופת התיישנות.

אורן פרסקי: יש מומחים לביטוח שיכולים לבדוק.

אורן פרסקי: אנחנו סבורים שצריך פוליסה שתאושר מראש.

אורן פרסקי: למשל, האם זה מכסה מעילות?

ברוך בבצ'יק: כן.

אורן פרסקי: בדרך כלל זה רשלנות בלבד כי זה ביטוח אחריות מקצועית שחלה על רשלנות והיא לא חלה על מעשה מכוון ועל מעשה פלילי.

אורן פרסקי: לכן הלקוח לא יהיה מוגן במקרה של חלופת הביטוח בעוד שהוא כן יהיה מוגן בפיקדון והוא כן יהיה מוגן בערבות בנקאית.

ברוך בבצ'יק: מה פתאום?

ברוך בבצ'יק: הוא יהיה מוגן במאה אחוזים.

דוד רותם: צריך לשים לב לדבר אחד.

דוד רותם: יש הבדל בין ישראלי שיושב בארץ והסיכוי שהוא יקום ויברח הוא קטן יותר, אחרי חמש שנים הוא כבר לא יכול לחדש את הדרכון שלו והוא יאלץ לחזור, לבין שעיקר חייו בחוץ לארץ.

ברוך בבצ'יק: חבר הכנסת רותם, הפתרון הזה מדבר על הנושא הזה.

ברוך בבצ'יק: כולם כאן מסכימים.

דוד רותם: כשכולם יסכימו, אני צריך להבין שכולם מסכימים אבל בינתיים עוד לא הבנתי.

ברוך בבצ'יק: תן לי להסביר את זה.

דוד רותם: להסביר את מה?

ברוך בבצ'יק: להסביר את הפתרון שאני מציע.

דוד רותם: אתה הצעת את הפתרון שלך וכולם הבינו מה אתה מציע אבל עוד לא פתרנו את הבעיה.

קריאה: אנחנו מדברים על חברות ביטוח זרות.

ברוך בבצ'יק: לא.

ברוך בבצ'יק: אז קח את זה לחברה ישראלית.

דוד רותם: לא הקשבת למה שקרה כאן קודם.

דוד רותם: יש כאן בעיה עם הסכמים בין לאומיים.

ברוך בבצ'יק: אני דיברתי עם הרבה אנשי ביטוח והם אמרו שאין שום בעיה.

ברוך בבצ'יק: ל זר כמוני אין שום בעיה לקבל פוליסה מחברת ביטוח ישראלית.

אלון קפלן: אם אני יכול להציע, מכיוון שבמקרה נתקלתי בזה.

אלון קפלן: חברת ביטוח ישראליות כמו פניקס ומגדל, אין להן שום בעיה להתקשר עם חברת ביטוח זרה גדולה שעושה ביטוח אחריות מקצועית מעבר לאוקיינוס ולהוציא פוליסה BACK TO BACK.

אלון קפלן: זה עניין של שתי חברות ביטוח.

אלון קפלן: אם נאמר זאת תהיה חברת ביטוח ישראלית ואותו שמגיע מניו-יורק או מפנמה, חזקה עליו שיש לו שם ביטוח אחריות מקצועית וכל מה שהוא צריך לעשות זה לגייר את הפוליסה ולסגור את העניין עם חברת ביטוח ישראלית.

דוד רותם: רבותיי, גיור הפוליסה יוצר בעיה כפי שאומר לי משרד התעשייה משום שבהסכמים שמדינת ישראל חתומה עליהם אסור לגייר.

אלון קפלן: אולי השתמשתי במילה לא נכונה.

דוד רותם: לא, אתה השתמשת במילה נכונה.

דוד רותם: אתה התכוונת, יכול להיות שזה גיור שיש כאלה שמקבלים אותו אבל הוא לא חלק ולכן תהיה כאן בעיה.

אורן פרסקי: אולי כדאי שייבדק העניין הזה של שיתוף פעולה בין חברות ביטוח זרות לבין חברות ביטוח ישראליות.

אורן פרסקי: יכול להיות שזאת דרך אמצעית שלא תפר את המחויבות שלנו ל-OECD מכיוון שאנחנו כן נפתח את השוק ואנחנו נדרוש הסדר מקובל.

עמי ברקוביץ: איך זה יעבוד?

עמי ברקוביץ: אתה תכתוב את זה בצו?

עמי ברקוביץ: מה אתה תעשה?

אורן פרסקי: חברת ביטוח זרה במידה שרוצה להיות המבטחת, חייבת לפעול באמצעות חברה ישראלית שתוציא את הפוליסה המקומית.

דוד רותם: אני לא בטוח שזה אפשרי.

אורן פרסקי: זה טרם נבדק.

אורן פרסקי: צריכים להיות גם קצת קריאטיביים.

דוד רותם: סחר חוץ, אתם רואים באיזה בעיה אנחנו נמצאים.

דוד רותם: אני מקווה שאתם יודעים למצוא איזשהו פתרון כדי להקל עלינו כי להעמיד את האזרח הישראלי שקיבל שירותים מאיזשהו זר בריצה אחרי חברת ביטוח זרה שאני לא יודע איזה בטוחות יש לה, מה האחריות שלה ומה הכללים שלה, מכניס אותי לפינה.

דוד רותם: אני סומך עליכם.

דוד רותם: אתם עורכי דין ואתם יכולים למצוא פתרון לכל דבר.

דוד רותם: מה שנקרא, על כל פשעים תכסה הגלימה.

גבריאל קלינג: אם אפשר בנושא הזה שתי הערות לנציגת משרד התעשייה.

גבריאל קלינג: ראשית, אני לא מבין מדוע סעיף 15(א)(2) לחוק הפיקוח על הביטוח לא פותר את הבעיה.

גבריאל קלינג: אותו תאגיד חוץ שרוצה לפעול בישראל, הוא בסך הכול צריך לבקש רישיון מהמפקח על הביטוח.

גבריאל קלינג: שנית.

גבריאל קלינג: הבנתי שהאיסור הוא על תביעת רגולציה חדשה.

גבריאל קלינג: כאן אין רגולציה חדשה.

גבריאל קלינג: בישראל לפי חוק הביטוח היום, שקדם להסכמים שלנו עם ה-OECD, כל חברת ביטוח חייבת לעמוד בתנאים האלה.

גבריאל קלינג: אין שום שינוי.

גבריאל קלינג: מדוע מה שגברתי אומרת איננו חל גם על ביטוח חיים?

דבורה מילשטיין: היינו אמורים בהסתייגויות שלנו לקודים לרשום את כל מה שהוא כאילו אפלייתי.

אורן פרסקי: אבל זה חוק חדש.

גבריאל קלינג: ביטוח חיים.

אורן פרסקי: איך אפשר להסתייג מדבר שלא קיים?

דבורה מילשטיין: זה בדיוק העניין.

דבורה מילשטיין: זה מה שנקרא הסטנסטיל.

דבורה מילשטיין: הם רוצים להיות בטוחים לגבי המצב שהיה קיים ערב ההצטרפות שלנו.

אורן פרסקי: לא יהיו חוקים חדשים?

אורן פרסקי: את כל חקיקת עורכי הדין הזרים אנחנו עושים בשביל ה-OECD.

אורן פרסקי: לא אנחנו אלא הכנסת הנכבדה.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: אנחנו לא עושים את זה בשביל ה-OECD.

אורן פרסקי: לתפארת מדינת ישראל.

דוד רותם: לתפארת מדינת ישראל.

אורן פרסקי: בסדר, אבל זאת חקיקה חדשה.

אורן פרסקי: חקיקה חדשה עכשיו לא יכולה לקבוע כללים מכיוון שזה לא היה קודם?

אורן פרסקי: זה נשמע לי אבסורד.

קריאה: אם אני יכולה להוסיף על דבריה של דבי.

קריאה: אני ממשרד המשפטים, מהיחידה להסכמים בין לאומיים.

קריאה: זאת המשמעות של הסטנסטיל כשאתה נכנס לקודים האלה ואתה מתחייב שאתה לא תאמץ בעתיד חקיקות שייקחו את המצב אחורה וכן ייצרו אפליות.

אורן פרסקי: כל דבר טריטוריאלי עכשיו הוא פסול מכיוון שהוא חייב להיות עולמי?

אורן פרסקי: כל חקיקה שאנחנו נחוקק עכשיו?

אורן פרסקי: נשמע לי הזוי.

אורן פרסקי: תסלחו לי.

דוד רותם: אתה יודע, אנחנו עושים הרבה דברים הזויים.

דוד רותם: השאלה היא האם אין דרך למצוא פתרון לשאלה הזאת.

דוד רותם: צריך לשבת, לחשוב ולמצוא פתרון איך פותרים את הבעיה.

אלעזר שטרן: הנושא הבא, היו בו כמה דברים שהורדו בהסכמה כמו העניין של פיקדון ניירות ערך למשמרת וכולי ולא נחזור עליו.

אלעזר שטרן: הנושא הבא שבו נפתח הדיון הוא נושא של נאמנות של הלשכה שצריך לקבל כאן את הסכמת כל הצדדים.

דוד רותם: עמי, אפשר בחוק ליצור נאמנות בלי הסכמה.

דוד רותם: מקובל עלי.

עמי ברקוביץ: גם הנחת העבודה הייתה ומרגע שהנחת העבודה השתנתה, אני מסכים אתך שאנחנו צריכים לפחות לשמוע את הלשכה.

עמי ברקוביץ: חבל שהם לא פנו אלינו בעמדה הזאת עד הדיון הזה.

דוד רותם: אני העליתי את זה בישיבה הקודמת.

אורן פרסקי: עוד לא גיבשו עמדה.

אורן פרסקי: קיימנו כמה ישיבות ועוד לא סיימנו.

דוד רותם: בישיבה הקודמת שאלתי אתכם בצורה ברורה: רבותיי, האם יש איזשהו הסדר עם הלשכה שהיא מוכנה לקחת את זה על עצמה.

דוד רותם: אני אגיד לך את האמת, אילו אני הייתי יושב ראש לשכת עורכי הדין, הייתי אומר נא לתת את הנאמנות הזאת לממונה על התקציבים, לשר האוצר, לשר המשפטים, למי שאתם רוצים, אבל עזבו אותי כי אני לא צריך להסתבך עם צרות.

יובל וולמן: יש כאן תהליך מתמשך של דיאלוג.

יובל וולמן: בשנתיים האחרונות אנחנו בקשר עם הלשכה לגבי הצו וצריך גם לכבד את התהליך שהתקיים בינינו.

יובל וולמן: בשום שלב לא הצביעו על הנקודה הספציפית הזאת.

יובל וולמן: בדיון הקודם ביקשת גם שנבדוק את הסוגיה המשפטית של שאלת לא כפיית נאמנות אלא המסגרת המשפטית שמאפשרת את אותה נאמנות, וזה בדיוק מה ששר המשפטים עשה והוא נתן לך תשובה מאוד ברורה בעניין הזה.

יובל וולמן: בחוק יש לנו סמכות להעמיד אותם כנאמן גם אם הם לא רוצים.

יובל וולמן: הם כרגע לא אמרו אם הם רוצים או לא, וזה תמוה כשלעצמו.

יובל וולמן: זה עוד יותר תמוה על רקע זה שמעולם הם לא טענו שיש להם בעיה עם זה במשך השנתיים שאנחנו בדיונים.

גבריאל קלינג: הלשכה התבקשה להודיע את עמדתה.

גבריאל קלינג: ללשכה היום, בגלל הבחירות, אין מוסדות בשמם אפשר לתת תשובה.

יובל וולמן: הצו הזה שנתיים לא נכנס לתוקף ואני חושב שהגיע העת, על אף הבחירות המתגבשות בלשכת עורכי הדין, שהוא ייכנס לתוקף.

אורן פרסקי: הן לא מתגבשות.

יובל וולמן: צריך לקבל החלטה.

אורן פרסקי: הבחירות כבר היו.

יובל וולמן: ללשכה גם הייתה הזדמנות לגבש את עמדתה בכל השנה האחרונה.

דוד רותם: והיא לא גיבשה.

דוד רותם: וולמן, אני מכיר כל מיני משרדי ממשלה שבשנתיים האחרונות היו אמורים לגבש עמדה ודעה.

דוד רותם: אל תבוא בטענות אל הלשכה.

פיני שחר: אדוני היושב ראש, היה באמת תהליך מאוד ארוך אתם והתקיימו ישיבות והחלפת מכתבים ואימיילים.

דוד רותם: אני רוצה שתבין.

דוד רותם: אני לא נציג הלשכה כאן.

פיני שחר: אבל אתה עוררת את הסוגיה.

דוד רותם: אני עוררתי את הסוגיה משום שהיא מטרידה אותי.

דוד רותם: או שהיא הייתה קיימת או שהיא לא הייתה קיימת אבל היא מטרידה אותי מסיבה אחת פשוטה.

דוד רותם: אני צריך לשמור על האזרח.

דוד רותם: פתיחת השוק לעורכי דין זרים מעניינת אותי כמו השלג דאשתקד.

דוד רותם: שיהיה לך ברור.

דוד רותם: אני צריך להגן על האזרח הישראלי.

דוד רותם: אם זה עוד לא הופנם, זה חמור מאוד.

דוד רותם: אני צריך להגן על אותו אזרח ישראלי שיקבל שירות שאתם תעמידו לו ולהיות בטוח שהוא לא יחטוף אחר כך מכה.

דוד רותם: זה התפקיד שלי.

דוד רותם: כל יתר הדברים, הם לא התפקיד שלי.

דוד רותם: לכן, כשאתם אומרים לי שהלשכה תחזיק כנאמן, אני רוצה להיות בטוח שכאשר יבוא אחר כך האזרח ללשכה, לא יאמרו לו שלא יבלבל להם את המוח.

קריאה: לנאמן יש חובות על פי חוק.

דוד רותם: יש לו חובות על פי חוק, אבל אז מה יקרה כשהלשכה לא עשתה את זה?

דוד רותם: הוא יגיש תביעה נגד הלשכה?

דוד רותם: רבותיי, אם אתם רוצים לדאוג לי לעוד דיונים בבתי משפט, אין שום בעיה.

דוד רותם: משרד המשפטים, תעבירו לי בבקשה מכתב של השר שאומר שהוא, שר המשפטים, אומר שאין בעיה עם זה, שילכו אתם לבתי משפט.

דוד רותם: אני רוצה את זה.

דוד רותם: גם משרד המשפטים צריך לדבר בלשון אחת בכל הדיונים.

דוד רותם: הוא לא יכול בכל דיון בכל חוק לדבר בצורה אחרת.

דוד רותם: עוד שבועיים ישב כאן משרד המשפטים עם בוררות חובה וזה נורא חשוב לכם, אבל כאן אתם אומרים לי שילך לבית משפט.

אלון קפלן: אני חושב שאי אפשר להוציא את הצו מהקונטקסט של החוק כולו.

אלון קפלן: אמנם אני לא הייתי מעורב בזה אבל בשבוע שעבר נקבעה פגישה עם משרד המשפטים.

דוד רותם: לא, נושאי משמעת, פגישות ותיאומים, אני לא רוצה להיכנס לזה.

דוד רותם: אני רוצה לדעת איך אני יכול לחוקק את הצו הזה.

אורן פרסקי: החוק יופעל כשיש גם את הצו וגם את הכללים.

דוד רותם: מי קבע את זה?

אורן פרסקי: החוק קובע את זה.

עמי ברקוביץ: החוק לא אומר את זה.

עמי ברקוביץ: החוק לא מחייב את זה.

אורן פרסקי: לצערנו הישיבה אכן נדחתה.

עמי ברקוביץ: זה שזה יידחה בשבועיים, זאת הנקודה?

עמי ברקוביץ: אתה אומר שבכלל אין עמדה של מוסדות הלשכה.

עמי ברקוביץ: אם זה כך, אפשר יהיה להביא את הכללים האלה רק אחרי החגים.

אורן פרסקי: אפשר היה בינתיים לסכם ביניכם לבינינו מה אנחנו רוצים.

עמי ברקוביץ: אני מבטיח לך שזה יסוכם.

דוד רותם: מר פרסקי, אדוני נבחר לוועד המרכזי?

אורן פרסקי: החדש?

אורן פרסקי: עוד לא יודע.

דוד רותם: אז איך אתה בכלל יכול להגיד?

אורן פרסקי: מה זה קשור?

עמי ברקוביץ: הוועדה הארצית צריכה לאשר את זה.

דוד רותם: אין רציפות ממשלית ומה שקורה זה שאתה תגיע להסכמה, יבוא הוועד החדש ויגיד שמכיוון שזה השלטון הקודם, הוא לא מקבל.

דוד רותם: זה לא קשור.

אורן פרסקי: אז נחכה.

דוד רותם: מי יחכה?

אורן פרסקי: הלשכה תחכה עד שיהיו לה מוסדות.

דוד רותם: הלשכה תחכה.

דוד רותם: אתה חושב שהלשכה תחזיק אותי בגרון?

דוד רותם: אתה אומר לי בעצם שאעזוב את הלשכה ושאתקין את הצו הזה.

דוד רותם: אני אדאג משום שעל הלשכה אי אפשר לסמוך.

אורן פרסקי: הלשכה שלחה אותנו לכאן היום.

דוד רותם: איזו לשכה?

אורן פרסקי: הלשכה הקיימת.

דוד רותם: איזו לשכה?

דוד רותם: הקודמת או הבאה?

יעל גויסקי: הקודמת והבאה, זה היינו הך.

עמי ברקוביץ: יש רציפות.

דוד רותם: אם יש רציפות, זה מצוין.

אלעזר שטרן: הסוגיה הבאה היא סוגיית פוליסת הביטוח שגם כן כבר התחלנו לדון בה, האם היא תהיה על בסיס מקרה או על בסיס תביעות.

אלעזר שטרן: גם אם היא תהיה על בסיס תביעות, באיזו תקופה מדובר.

אלעזר שטרן: לגבי הדברים שנאמרו כאן קודם, גם אם מדובר בפוליסה על בסיס תביעות, יש הבדל מסוים בין הפוליסות שהוצגו על ידי בבצ'יק לבין הדברים שהיושב ראש דיבר עליהם.

אלעזר שטרן: העניין הזה של ה-רן אוף הוא דבר שמדובר על בסוף התקופה שעורך הדין מסיים, הוא מבקש מאותה חברת ביטוח לקנות עוד תקופה מסוימת.

אלעזר שטרן: כאן לא על זה מדובר אלא מדובר כאן על לקנות את התקופות האלה מראש.

אלעזר שטרן: שוב, שאלת התקופה היא גם כן שאלה כשלעצמה אבל כל תקופה שהוועדה תחליט עליה, מדובר על דברים שיקנו אותם מראש ולא בדיעבד בסוף התקופה.

דוד רותם: עכשיו בואו נקרא את הסעיף כי אני רוצה שהדברים יהיו ברורים.

דוד רותם: "הביטוח ייעשה אצל מבטח או מבטח זר באופן שיכסה תביעות שהוגשו לראשונה במהלך תקופת הביטוח על פי הפוליסה".

דוד רותם: כמה זמן היא תקופת הפוליסה?

פיני שחר: שנה.

דוד רותם: מה שקרה זה שאני באותה שנה לא הגשתי נגדו תביעה כי לא התברר לי, אז אתה רוצה את הרף.

דוד רותם: "הפוליסה תכלול תקופת גילוי שלא תפחת משבע שנים מתום הפסקת פעילותו של עורך הדין הזר בישראל, אם הפסיק פעילותו בישראל במהלך תקופת הביטוח על פי הפוליסה, כך שיינתן כיסוי לתביעות שהוגשו לראשונה במהלך תקופת הגילוי בשל עיסוקו כ".

דוד רותם: שים לב, אם הוא הפסיק פעילותו בישראל במהלך תקופת הביטוח על פי הפוליסה.

דוד רותם: עורך הדין עשה ביטוח לשנה, ישב כאן שלוש שנים ועזב את הארץ.

דוד רותם: הוא גרם לי נזק בשנה השנייה.

קריאה: בשנה שהוא לא היה מבוטח?

דוד רותם: לא היה מבוטח.

לירז דמביץ: הוא ביטל את הרישום שלו במרשם כ?

פיני שחר: לא ייתנו לו לפעול כ בלי להיות מבוטח.

דוד רותם: הוא אמר לכם שעוד מעט הוא יביא את החידוש, הוא שלח מכתב וכולי.

דוד רותם: אני רוצה שיהיה כאן

דוד רותם: ברור שכל תביעה שתוגש במהלך ה-רן אוף תהיה מכוסה בפוליסה הזאת.

דוד רותם: אל תשאל אותי איך עושים את זה ומה עושים כי אני לא מבין בזה.

פיני שחר: אני יכול לומר משהו שיהיה שונה מכל מה שדיברנו עד עכשיו?

פיני שחר: אני חושב שאתה צודק.

דוד רותם: אני שמח.

דוד רותם: לשם שינוי פעם אחת אני צודק, אז תדאג לי.

דוד רותם: תנסח את זה כך שזה יהיה ברור.

פיני שחר: צודק.

אלעזר שטרן: צריך להחליט איזו תקופה.

דוד רותם: כמה היא תקופת ההתיישנות היום?

אורן פרסקי: שבע שנים.

דוד רותם: אם כן, שבע שנים.

אלעזר שטרן: אם כי בחוזי ביטוח זה שלוש שנים.

דוד רותם: זה לא חוזה ביטוח של מבטח ישראלי.

דוד רותם: למה מגיע לו שלוש שנים?

פיני שחר: לא.

פיני שחר: זה צד ג'.

פיני שחר: פוליסת ביטוח, נכון, היא שלוש שנים אבל לגבי צד ג', פוליסת ביטוח צד ג', זה לא התיישן.

קריאה: עד שהתביעה של הצד השלישי לא התיישנה.

דוד רותם: שבע שנים.

פיני שחר: אלא אם כן יש סייגים בחוק ההתיישנות.

דוד רותם: בינתיים עוד אין סייגים בחוק ההתיישנות.

דוד רותם: הוא יגיע במסגרת דיני הממונות.

אלעזר שטרן: שיהיה ברור שכאשר מדובר על רן אוף, מדובר על רן אוף שקונים אותו מראש ולא בדיעבד בסוף השנה.

פיני שחר: כן.

פיני שחר: אני רוצה להדגיש משהו.

דוד רותם: יש עוד נקודה אחת שהעלו עורכי הדין ואני מבקש שתחשוב עליה.

דוד רותם: אני באתי ל זר שייתן ייעוץ בדין זר.

דוד רותם: הוא אומר לי שהוא צריך להגיש תביעה בחוץ לארץ והאגרה היא בסכום של מאה אלף דולר.

דוד רותם: נתתי לו מאה אלף דולר.

דוד רותם: גנב את הכסף.

דוד רותם: הפוליסה הזאת מכסה אותו?

דוד רותם: כי הפוליסה היום של אחריות מקצועית לא מכסה דברים כאלה.

דוד רותם: היא לא מכסה גניבות.

פיני שחר: היא לא תכסה.

דוד רותם: גם הפוליסה הישראלי.

פיני שחר: אף פוליסה – ולא משנה אם אחריות מקצועית או דבר אחר – לא מכסה פעולות בזדון של המבוטח.

פיני שחר: אין פוליסות כאלה.

אורן פרסקי: פיקדון יכסה.

דוד רותם: עזוב לרגע את הפיקדון.

דוד רותם: אל תקשיב לעורכי הדין.

דוד רותם: הם יסיטו אותך מהמסלול כל הזמן והם עושים את זה בכוונה.

דוד רותם: השאלה שלי היא מה אנחנו עושים במקרה הזה.

דוד רותם: אם עורך הדין הזר גנב ממני כסף ואמרנו שהוא רק יוכל להפקיד את זה בחשבון ישראלי וכולי, אבל הוא צריך לשלם אגרה, גנב את הכסף, ואתה אומר לי שאחפש את החברים.

פיני שחר: אף פוליסת ביטוח שאני מכיר בארץ ובעולם לא מכסה פעולה בכוונת זדון של המבוטח.

פיני שחר: אין פוליסות כאלה.

אלון קפלן: אלא אם כן תחזור לחוק וכמו שיש בחוק מכר דירות חלופה של ביטוח מול ערבות בנקאית, תיצרו חלופה כזאת עם חברת ביטוח.

עמי ברקוביץ: החוק קבע כבר את החלופות.

אלון קפלן: החוק קבע.

אלון קפלן: אז תקבעו בתקנות.

עמי ברקוביץ: החוק קבע שלוש אופציות.

פיני שחר: הוא מתכוון שהוא לא קבע איזה סוג של ביטוח.

אורן פרסקי: קפלן מציע שהביטוח הזה יהיה מעין ערבות של חברת ביטוח.

אורן פרסקי: יותר קרוב לערבות של חברת ביטוח מאשר לפוליסת אחריות מקצועית, כי אז היא תכסה את כל האפשרויות.

פיני שחר: אני יכול להגיד משהו לפרוטוקול וזה מכוון ללשכת עורכי הדין?

פיני שחר: לשכת עורכי הדין נמצאת בשלב מאוד מתקדם להחיל חובת ביטוח, אחריות מקצועית גם על עורכי דין בישראל.

אורן פרסקי: דוקטור קלינג מטפל בזה.

אורן פרסקי: הוא יצא לרגע.

פיני שחר: נכון.

דוד רותם: הם בשלב מאוד מתקדם של מה?

פיני שחר: להחיל חובת ביטוח אחריות מקצועית גם על עורכי דין ישראלים.

פיני שחר: אותם תנאים שאנחנו קובעים לגבי פוליסת ביטוח לעורכי דין זרים יחולו גם על עורכי דין ישראלים.

פיני שחר: אנחנו לא הולכים לעשות שם אפליה בין שני עורכי הדין האלה.

אורן פרסקי: אני מניח שזה ימצא חן בעיני דוקטור קלינג אבל אני לא יכול לדבר בשמו.

דוד רותם: עוד יותר ימצא חן בעיניי.

דוד רותם: איזה פוליסה הם עושים?

פיני שחר: הם צריכים להציג לנו איזה פוליסה הם רוצים אבל סביר להניח שהפוליסה שהם יכתבו, היא הפוליסה שיש היום של אילון ומגדל.

פיני שחר: אנחנו מכירים אותן.

אורן פרסקי: מבחינת העיקרון אנחנו מסכימים שהפוליסה צריכה להיות דבר שנקבע מראש ושהוא מקובל עלינו ושאנחנו יודעים איזה ביטוח יביאו עורכי הדין הזרים, כמו שאנחנו רוצים לדעת איזה ביטוח יביאו עורכי הדין הישראלים.

דוד רותם: רבותיי, עשו לי טובה.

דוד רותם: עניינים של לשכת עורכי הדין, תעזבו אותי כי אני כבר לא שם.

דוד רותם: השאלה שלי היא האם יש לנו איזושהי הגנה על כסף שהופקד בידי אותו באיזושהי מסגרת כמו פוליסת, אחריות, ביטוח.

עמי ברקוביץ: לבקשתך הוסף סעיף 98(ה) שמדבר על כך ש זר המקבל כספים בנאמנות יפקידם בחשבון שיתנהל בישראל בתאגיד בנקאי.

דוד רותם: נכון.

דוד רותם: מה הוא עושה?

דוד רותם: הפקדתי שם את הכסף.

דוד רותם: לכן הכנסתי את הסעיף.

דוד רותם: הפקדתי את הכסף בחשבון הזה אבל אני צריך לשלם את האגרה בניו יורק ולכן משכתי שיק.

דוד רותם: שילמתי לבית המשפט בניו יורק, לא הגשתי את התביעה ואז הגשתי בקשה להחזיר לי את הכסף.

דוד רותם: הקליינט הישראלי הפסיד את המאה אלף דולר.

דוד רותם: השאלה היא איך אנחנו שומרים עליו.

דוד רותם: אין לך דרך?

פיני שחר: אין דרך.

דוד רותם: בוא נאמר שיש לך דרך אלא שאתה רק צריך לחשוב.

דוד רותם: אני בטוח שאתה הולך למשרד שלך, יושב חצי שעה עם ראש נקי, חושב ואתה מוצא לי את הפתרון.

פיני שחר: קודם כל, יכול להיות.

פיני שחר: אני סקפטי, אבל יכול להיות.

דוד רותם: תראה איזה קרדיט אני נותן לך.

פיני שחר: יש פתרון והיום זה קיים ולא רק בפוליסות של אחריות מקצועית לעורכי דין אלא זה קיים בכל הפוליסות.

פיני שחר: זה מכסה מעילה, אי יושר ומרמה של עובדים של המבוטח.

פיני שחר: זה הדבר היחידי שיש.

פיני שחר: אם אחד העובדים של המבוטח גנב כסף בנאמנות והוא נפגע, זה כן מכסה.

פיני שחר: לגבי המבוטח עצמו, אם הוא רימה, מעל, פעל באי יושר, אני לא מכיר פוליסות כאלה.

הילה דוידוביץ: נדמה לי שזה מנוגד קצת לאיזשהו אינטרס ציבורי לאפשר למבוטח לעשות מעשים פליליים ולדעת שהוא ממילא מבוטח.

הילה דוידוביץ: זאת אומרת, העיקרון הזה של פוליסות שלא מכסות מעשים פליליים, אני חושבת שיש לו איזשהו תמרוץ של אותו מבוטח.

דוד רותם: אני מסכים אתך במאת האחוזים אבל התמרוץ שאת נותנת כאן למבוטח לקחת את הכסף ולברוח, זה פוגע באינטרס הציבורי הרבה יותר.

ברוך בבצ'יק: יש לי פתרון אמיץ.

ברוך בבצ'יק: אני לא צריך חצי שעה אלא יש לי פתרון כבר עכשיו.

ברוך בבצ'יק: אם אני יכול לומר את הפתרון באנגלית.

דוד רותם: לא, אנחנו לא מבינים אנגלית.

ברוך בבצ'יק: אלה שני דברים שאמרתי.

ברוך בבצ'יק: דבר אחד היה ה-run off אבל אם ה- run off היה ללשכה, הם יסכימו להיות הסוכן של ה- service of process.

ברוך בבצ'יק: Once they're agents for service of process, the Israeli clients can claim here in Israeli court, that this person, זר, has stole from them a 100,000 Dollars and they'll get a judgment.

ברוך בבצ'יק: The judgment will satisfy all requirements for personal jurisdiction, wherever זר is.

דוד רותם: אתה לא נותן לנו פתרון.

ברוך בבצ'יק: למה זה לא פתרון?

דוד רותם: כי אני לא רוצה להתחיל לרוץ.

ברוך בבצ'יק: לא צריך לרוץ.

ברוך בבצ'יק: זה כמו פסק דין שם.

פיני שחר: יש לי תשובה, לא פתרון, אבל גם חוק חוזה ביטוח אוסר על פוליסות כאלה.

פיני שחר: סעיף 28 לחוק חוזי ביטוח אומר:

פיני שחר: נגרע מכלל ביטוח בידי המבוטח או בידי המוטב במתכוון, פטור המבטח מחבותו.

פיני שחר: מדובר בסעיף קוגנטי שאסור להתנות עליו.

דוד רותם: השאלה רק אם חוק חוזי ביטוח חל גם על מבטח.

פיני שחר: לגבי הוראות הדין.

עמי ברקוביץ: אתה אומר שלא יהיה מבטח זר.

דוד רותם: אנחנו כבר מדברים על מבטח זר.

דוד רותם: הבעיה שלי היא במבטח הזר.

פיני שחר: על פוליסת הביטוח, על כל תנאיה, יחול הדין הישראלי.

פיני שחר: סעיף 3(4).

דוד רותם: צריך לחשוב איך לעשות את זה.

אלעזר שטרן: הנושא הבא, פסקה (5), לגבי סכום ההשתתפות העצמית.

אלעזר שטרן: היושב ראש דיבר בדיון הקודם על כך שהוא רוצה שכנגד סכום ההשתתפות העצמית יופקד פיקדון בידי עורך הדין הזר, שוב, כדי להגן על הלקוח.

דוד רותם: את ה-רן אוף האלה אני רוצה שיקנו מראש.

עמי ברקוביץ: פיני, תסביר את המשמעות ושזה מעלה פי שבע את ערך הפרמיות.

פיני שחר: זה מעלה.

פיני שחר: אני לא יודע פי כמה, אבל זה מעלה.

עמי ברקוביץ: הוא קונה אותו למספר השנים כמספר שנות ה-רן אוף.

דוד רותם: אין לי ספק שזה עולה כסף.

פיני שחר: אתה מדבר לגבי תקופת ה-רן אוף?

עמי ברקוביץ: כן.

פיני שחר: לא.

פיני שחר: תקופת ה-רן אוף היא לא פי שבע כי הסיכוי שתגיע תביעה בשנה השביעית היא לא אותו דבר.

עמי ברקוביץ: היום הגעתי לישראל ואני נרשם במרשם ואני מבקש לרכוש ביטוח לשבע שנים.

עמי ברקוביץ: מה היחס?

פיני שחר: פי ארבעה או פי חמישה או פי שלושה.

קריאה: בשנה הראשונה זה 120 ואחר כך זה יורד לתשעים.

ברוך בבצ'יק: זה עולה ב-250 אחוזים עד 300 אחוזים ממחיר הפוליסה.

פיני שחר: כן.

פיני שחר: זה תלוי בכל חברה כמה היא רואה לנגד עיניה, אבל זה בערך פי שלושה או פי חמישה.

פיני שחר: אני חייב להעיר שתי הערות כאשר האחת באמת לגבי שבע השנים קדימה.

פיני שחר: אנחנו נקבע שבע שנים קדימה, אנחנו מסכימים שזה יהיה בצו שבע שנים קדימה, אבל הסבירות לכך שבאמת תהיה פוליסה כזאת היא נמוכה.

פיני שחר: הסבירות שמבטחים יסכימו לתת פוליסה כזאת ל זר, היא נמוכה.

דוד רותם: עכשיו תסביר לי.

פיני שחר: הסבירות שחברות ביטוח יסכימו למכור לעורכי דין פוליסה עם תקופת גילוי של שבע שנים קדימה מראש, היא נמוכה.

דוד רותם: אתה חוזר על המשפט שלוש פעמים ושאלתי אותך למה.

פיני שחר: למה?

פיני שחר: זה מאוד פשוט.

פיני שחר: כי זה למעשה הופך את זה לפוליסה על בסיס אירוע.

פיני שחר: פוליסה על בסיס אירוע, זה לא ממש מאה אחוזים פוליסה על בסיס אירוע אלא זה ממש דומה לפוליסה על בסיס אירוע.

פיני שחר: אם בא אלי מבטח שאני לא מכיר אותו, הוא לא ידוע, ודורש ממני עכשיו שאני אעשה לו שבע שנים קדימה, רוב הסיכויים שחברת הביטוח תגיד לו שהיא לא מכירה אותו ושיביא לה את ההיסטוריה שלו, שיגיד לה מי חברת הביטוח שלו בחוץ לארץ וכל מיני דברים כאלה.

פיני שחר: דרך אגב, גם לישראלים, בפוליסה שיש היום לעורכי הדין, אין שבע שנים קדימה אלא בסוף תקופת הביטוח המבוטח יכול להגיע לחברת הביטוח ולומר לה שהוא רוצה עוד שבע שנים קדימה והיא יכולה לומר לו או כן או לא.

פיני שחר: דרך אגב, אחד התנאים, היא אומרת חמש שנים אחורה, הוא חייב להיות חמש שנים אחורה רשום במרשם של עורכי הדין וחייב להיות לו רישיון.

פיני שחר: אם כן, הסבירות לכך היא נמוכה אבל זה לא אפס.

פיני שחר: לכן כבר אני אומר שיכול מאוד להיות שאנחנו נגיע בעוד כמה חודשים או שנים עם הצו בו נגיד שאי אפשר לקנות פוליסות כאלה וצריכים להקטין את מספר השנים.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: בוא נעשה את זה אחרת.

דוד רותם: אפשר לעשות את זה גם מהיום.

דוד רותם: הוא יפקיד בלשכת עורכי הדין.

דוד רותם: הפוליסה תהיה לשנה עם אפשרות להאריך אותה כל שנה.

דוד רותם: הוא יפקיד בלשכת עורכי הדין את העלויות לשבע שנים ואז הלשכה כנאמן כל שנה תבקש להאריך.

פיני שחר: העלויות הן לא שם המשחק כאן.

פיני שחר: גם כשבאים אלינו אנשים ואומרים שאין להם פוליסה רק במחיר יקר, אנחנו אומרים שיוציאו כסף וישלמו את המחיר היקר.

פיני שחר: גם כאן.

פיני שחר: העלויות הן לא שם המשחק.

פיני שחר: שם המשחק הוא האם בכלל יהיה היצע של דבר כזה כנגד פרמיות הכי גבוהות שיש, ואני לא בטוח.

דוד רותם: אני מבקש שתבדקו את זה.

דוד רותם: אני אכתוב שבע שנים אבל בעוד שנתיים יבוא אלי וולמן ויגיד לי שאוריד את זה לשנתיים ואם זה כך, מה עשינו?

פיני שחר: לא עשינו כלום.

דוד רותם: רבותיי, אתם אנשי המקצוע בתחום הזה.

פיני שחר: בדקנו את הדבר הזה.

קריאה: הבדיקה נעשתה ואין מצב כזה.

דוד רותם: מה זה אין?

דוד רותם: ה-רן אוף?

קריאה: אין רן אוף שנרכש קדימה.

פיני שחר: אין שבע שנים קדימה מראש.

דוד רותם: אין רן אוף שנרכש מראש.

פיני שחר: שבע שנים קדימה.

פיני שחר: אין.

דוד רותם: מצוין.

דוד רותם: כמה אפשר לקנות קדימה?

פיני שחר: האופטימאלי – ואתה לא תאהב את התשובה – שנה אחת.

פיני שחר: אנחנו חושבים שבין שלוש לארבע שנים הסבירות לכך היא מאוד גבוהה שחברות ביטוח כן יציעו פוליסות כאלה.

פיני שחר: ככל שאנחנו יותר גדלים לכיוון שבע השנים, הסבירות לכך היא מאוד מאוד נמוכה.

אלון קפלן: אולי בכל זאת כדאי לבדוק עוד אפשרות כי החוק קובע ערבות ביטוח או פיקדון והוא לא אומר איזה ביטוח.

אלון קפלן: מדוע אי אפשר ללכת על המודל של חוק מכר דירות ושתהיה ערבות נפרדת של חברת הביטוח על האירוע הזה שאנחנו רוצים?

אלון קפלן: זה בוודאי יהיה הרבה יותר זול מכל החישובים האחרים.

אלון קפלן: ערבות ביטוח נניח על שני מיליון שקלים של חברת ביטוח, כמה היא יכולה לקחת?

אלון קפלן: אחוז?

אלון קפלן: כמה היא יכולה לקחת?

אלון קפלן: אז יש לכם פוליסת אחריות מקצועית סטנדרטית עם תקופה מסוימת ויש לכם ערבות בסגנון חוק המכר שהיא תחליף לערבות הבנקאית והיא מכסה את ההשתתפות העצמית ואת כל הבעיות האחרות שהעלו כאן כרגע.

פיני שחר: זאת פוליסה לכל דבר ועניין.

אלון קפלן: נכון.

אלון קפלן: אבל היא לא אחריות מקצועית.

פיני שחר: זה לא משנה.

פיני שחר: זאת פוליסה.

אלון קפלן: ומה רע בה?

פיני שחר: אין בה רע.

פיני שחר: זה אותו דבר.

פיני שחר: זה היינו הך אלא שאתה קורא לזה בשני דברים שונים.

אלון קפלן: לא, אלה שני דברים שונים.

אורן פרסקי: במהות שלו זה כמו ערבות בנקאית.

אלון קפלן: זה כמו ערבות בנקאית.

אורן פרסקי: אבל ערבות שניתנת על ידי חברת ביטוח.

אורן פרסקי: זה פירעון כסף.

פיני שחר: גם לפי חוק המכר שחברות ביטוח נותנות פוליסה לקבלנים, גם שם יש תקופת ביטוח, יש שם התיישנות, יש שם השתתפות עצמית, יש שם תנאים, יש שם סייגים וכולי.

פיני שחר: זה לא שונה מכל פוליסה אחרת.

אלון קפלן: זה כן שונה כי זה לא להכניס את כל הפרמטרים של ה-רן אוף ש צריך לשלם קדימה שבע שנים.

אלון קפלן: הוא יודע שיש לו אחריות מקצועית, פוליסה פחות או יותר דומה לפוליסות הישראליות, ויש לו את הנושא של הביטחונות שהוא צריך לתת והביטחונות האלה יכולים להיות אחד משלושת האלטרנטיבות שכתובות בחוק.

אלון קפלן: באחת מהן כתוב ביטוח אבל לא אומרים איזה ביטוח.

אלון קפלן: אפשר להחליט, עם קצת יצירתיות, שאותה חברת ביטוח שנותנת לו את האחריות המקצועית, תיתן לו גם שכבה נוספת בסגנון ערבות שמחליפה את הערבות הבנקאית.

אורן פרסקי: והוא יצטרך לשים כסף בבנק.

אלון קפלן: אם זאת חברת ביטוח שהוא קשור אליה בארצות הברית, היא בוודאי תיקח ממנו את הביטחונות בארצות הברית.

עמי ברקוביץ: מה יהיה הסכום של דבר כזה?

אורן פרסקי: שני מיליון שקלים.

עמי ברקוביץ: זאת אומרת, גם ביטוח וגם עוד שני מיליון שקלים.

ברוך בבצ'יק: עם כל הכבוד, שני המיליון - זה לא ריאלי.

ברוך בבצ'יק: עזוב את זה.

ברוך בבצ'יק: אני חושב שיש רן אוף של שבע שנים.

ברוך בבצ'יק: דיברתי עם שני אנשים, שני אנשי ביטחון שאמרו לי שאין שום בעיה לקנות מראש שבע שנים של רן אוף.

ברוך בבצ'יק: זה הפתרון.

ברוך בבצ'יק: לא צריך להיכנס עם הפיקדון הזה של שני מיליון.

קריאה: החלופה הזאת גם קיימת כי הערבות עליה דיבר כאן הנוסח היא לא רק ערבות בנקאית אלא גם ערבות שהוצאה על ידי מבטח וזה היינו הך.

קריאה: זאת לא הצעת חלופה חדשה.

אלון קפלן: אם הערבות מוצאת על ידי המבטח, לאו דווקא על שני מיליון, על אותם סכומים שאנחנו רוצים לכסות את ההשתתפות העצמית והמחיר של ה-רן אוף וכל הדברים האחרים, ואז פתרנו את הבעיה.

עמי ברקוביץ: אתה חושב שאדם שהוא לא תאגיד ענק יוכל לעמוד בדבר כזה?

עמי ברקוביץ: אנשים לא יוכלו לעמוד בדבר הזה, וזאת כנראה המטרה.

אלון קפלן: למה החוק קבע שתי חלופות?

אלון קפלן: למה החוק הביא את האלטרנטיבה?

עמי ברקוביץ: הוא הביא את זה כאלטרנטיבה אבל לא כאפשרות יחידה.

אורן פרסקי: האלטרנטיבה הזאת נחותה משתי האחרות.

עמי ברקוביץ: יחיד לעומת מי שבא מטעמו של תאגיד ענק לא יכול לשים שני מיליון שקלים.

עמי ברקוביץ: זה הרבה כסף, אולי לא לבעלי משרדים גדולים אבל זה הרבה מאוד כסף.

אורן פרסקי: לכולם זה הרבה כסף.

עמי ברקוביץ: לפירמות זרות אני מתכוון.

אלון קפלן: לכן כל הדיון על הנושא של הנאמנות הוא לא רלוונטי.

עמי ברקוביץ: למה?

אלון קפלן: כי זה לא מעשי.

עמי ברקוביץ: יכול להיות.

עמי ברקוביץ: נכון.

עמי ברקוביץ: אני מסכים.

אלון קפלן: זה לא מעשי.

עמי ברקוביץ: נכון, אני מסכים.

עמי ברקוביץ: אבל אם זה לא רלוונטי, זה גם לא צריך להטריד אתכם.

עמי ברקוביץ: אני מניח שלפרט, כולל עולים חדשים ואוכלוסיות יעד של החוק הזה, האפשרות הממשית היא האפשרות של הביטוח.

עמי ברקוביץ: לבוא ולהוסיף עוד דרישה של שני מיליון שקלים?

אלון קפלן: לא, לא הבנת אותי נכון.

אלון קפלן: אני דיברתי כרגע בתור רעיון של פתרון.

אלון קפלן: פוליסת אחריות מקצועית בכללים שדיברנו עליה ואיזושהי שכבה נוספת של ביטחון לגבי הסכומים החסרים, ה-200 אלף, ה-רן אוף וכל הדברים.

אלון קפלן: זה כבר לא כל כך בשמים.

קריאה: אתה יודע לכמת את הסכומים?

עמי ברקוביץ: אתה יכול לכמת את הסכומים?

אלון קפלן: אתם יכולים.

אלון קפלן: יש לכם 200 אלף שקלים השתתפות עצמית ויש לכם את העניין של המחיר של ה-רן אוף.

אורן פרסקי: ה-רן אוף הוא שבע שנים כל הסכום.

אלון קפלן: נכון.

אלון קפלן: כמה שהוא עולה, זה יהיה הביטחון.

אלון קפלן: אני לא מדבר על שני מיליון שקלים.

אלון קפלן: זה גם לא יהיה מיליון וחצי.

אלון קפלן: תחשבו את זה.

אלון קפלן: זה יהיה 400-500.

אלעזר שטרן: לגבי ההשתתפות העצמית, זאת נקודה שהיושב ראש העלה בדיון הקודם.

דוד רותם: מה אתם אומרים לגבי השתתפות עצמית?

דוד רותם: תבדוק.

דוד רותם: הרי הכול זה עניין של עלויות.

פיני שחר: לגבי ההשתתפות העצמית?

פיני שחר: או שאנחנו נכתוב כאן השתתפות עצמית מאוד נמוכה שהסכום לא יטריד את הוועדה.

פיני שחר: תאמרו מה הסכום.

דוד רותם: מה אתה חושב?

דוד רותם: עשרים אלף שקלים?

אורן פרסקי: עשרים אלף שקלים.

פיני שחר: 10,000 שקלים.

דוד רותם: 10,000 שקלים.

אורן פרסקי: יש נושא אחד שאני רוצה להעלות.

אורן פרסקי: יש בעיה בנוסח של הערבות הבנקאית.

דוד רותם: אני אכריח את הלשכה להיות נאמן?

דוד רותם: אני מפחד מזה.

יובל וולמן: יש חוק בישראל.

יובל וולמן: יש חוק שאומר שמוסדות מסוימים במדינה כפופים לחוק.

יובל וולמן: צריכים להניח כחזקה שהם יקיימו את החוק.

דוד רותם: אין שום ספק.

דוד רותם: אני צריך קודם כל להיות במסקנה שאני רוצה להכריח אותם להיכנס לחוק הזה.

דוד רותם: אני נורא מוטרד מהחוק הזה.

דוד רותם: אני חושב שזאת טעות לעשות את הלשכה נאמן למשהו.

דוד רותם: אני לא סתם אמרתי את זה בישיבה הקודמת.

דוד רותם: מה שקורה זה שהפוליסה הזאת או הערבות הזאת, צריך לטפל בה והם בדיוק נמצאים במצב של ערב בחירות, למחרת בחירות, יומיים לפני הבחירות או שהם בכנס הארצי שלהם ואז הכול משותק.

עמי ברקוביץ: יש להם מנגנון מקצועי מסור שמטפל בדברים האלה.

עמי ברקוביץ: הוועד המרכזי לא מטפל בשוטף בדברים האלה.

דוד רותם: מי מטפל בדברים האלה?

עמי ברקוביץ: יש להם מנגנון מקצועי.

דוד רותם: מי זה המנגנון המקצועי?

עמי ברקוביץ: מנכ"ל, סמנכ"ל.

דוד רותם: אני לא יודע.

דוד רותם: המנכ"ל מתחלף כשיש בחירות.

עמי ברקוביץ: ובמשרדי הממשלה לא מתחלפים פקידים?

דוד רותם: קח את זה אליך למשרד המשפטים.

דוד רותם: מה קרה לך?

דוד רותם: אני בעד.

עמי ברקוביץ: אין לי כרגע מנדט לזה.

דוד רותם: מה אין לך מנדט?

דוד רותם: יש לך מנכ"ל, יש לך סמנכ"ל, יש לך יועצים משפטיים.

דוד רותם: חסר לך?

עמי ברקוביץ: אם כבר, אני חושב שמשרד האוצר ישמח.

דוד רותם: משרד האוצר ודאי ישמח.

אורן פרסקי: יש גם בעיה בנוסח הערבות הבנקאית שלא מאפשר מימוש כשהוא פג.

אורן פרסקי: הבטוחה תלך לאיבוד.

אורן פרסקי: בטופס יש ערבות בנקאית והערבות הזאת תישאר בתוקפה עד ליום חודש.

אורן פרסקי: זאת אומרת, הערבות היא מוגבלת בזמן.

אורן פרסקי: אם היא עומדת לפוג, אין לך עילת מימוש לפי סעיף המימוש, סעיף 7.

אורן פרסקי: אתה צריך להוסיף שעילות המימוש שהערבות עומדת לפוג, ואז או שקיבלת ערבות חדשה או שאתה יכול לממש אותה כי אחרת היא פיסת נייר ולא ניתן לממש את הערבות.

דוד רותם: רבותיי, אל תקפצו.

דוד רותם: הוא צודק.

דוד רותם: רבותיי היקרים, הוא צודק.

דוד רותם: מגיע חודש ימים לפני המועד שהערבות הזאת פוקעת.

עמי ברקוביץ: זאת המשמעות של הנאמנות.

דוד רותם: אין לו עדיין פסק דין כי עוד אף אחד לא תבע או שההליך נמצא בבית משפט.

דוד רותם: בדרך כלל כשלנאמן יש ערבות בנקאית כזאת, הוא כותב מכתב לבנק ואומר או שיפרעו כי זאת ערבות אוטונומית או שתאריכו.

דוד רותם: כאן תראה מתי הוא יכול לעשות את זה.

דוד רותם: הוא לא יכול לפי סעיף 7.

עמי ברקוביץ: בסדר, אבל בשביל זה יש לך את סעיף 9.

אורן פרסקי: הוא לא עוזר.

עמי ברקוביץ: למה הוא לא עוזר?

אורן פרסקי: כי לפי טופס הערבות, הערבות פוקעת.

דוד רותם: נכון ולכן צריך להוסיף את זה.

עמי ברקוביץ: אבל איך אתה יכול לעשות דבר כזה?

עמי ברקוביץ: להאריך ערבות מכוח הדין?

עמי ברקוביץ: עוד אין לך עילה.

דוד רותם: עוד לא הוגשה התביעה.

עמי ברקוביץ: אז מה התנאי?

קריאה: אז למה להאריך אותה?

דוד רותם: למה?

דוד רותם: הערבות, הוא נותן לך אותה לשנה.

דוד רותם: נגמרת השנה ועדיין לא הוגשה נגדו תביעה כי רק אחרי שנה וחודש מתברר לי שהוא גרם לי נזק.

דוד רותם: ממה אני אפרע אותה?

אורן פרסקי: תסלחו לי רבותיי אבל כל מי שנמצא בפרקטיקה ועובד עם עורכי דין צעירים בתיק, יש לו ערבות בנקאית בתיק ובעוד שבוע היא עומדת לפוג.

אורן פרסקי: אני קורא לו אלי ושואל מה הוא עושה מכיוון שבעוד עשרה ימים הקליינט יבוא וישאל איפה הבטוחה שלו.

עמי ברקוביץ: אבל עוד אין לך קליינט.

אורן פרסקי: יש לי קליינט.

עמי ברקוביץ: לא, אין לך כאן קליינט.

אורן פרסקי: יש לי קליינט.

דוד רותם: יש לו קליינט אלא שהוא עוד לא יודע מי הוא הקליינט.

עמי ברקוביץ: זאת אומרת, יש ציבור בלתי מזוהה.

אורן פרסקי: אני חייב להיות במצב לפיו או שקיבלתי ערבות או שיכולתי לממש אותה כי אחרת כל הביטחון שבערבות מתמסמס.

עמי ברקוביץ: אבל על מה אתה תממש אם אין תביעה?

קריאה: על אי חידוש.

עמי ברקוביץ: על אי חידוש, אתה לא רושם אותו.

עמי ברקוביץ: אם הוא לא נותן את הבטוחה, התנאי להמשך הרישום שלו במרשם זה שיש לו בטוחה.

דוד רותם: הוא לא מחדש את המרשם.

דוד רותם: היום הוא נרשם ונתן לי את הערבות לשנה.

דוד רותם: בעוד 11 חודשים הוא אומר תודה רבה, להתראות רבותיי ועוזב את הארץ.

דוד רותם: עובר עוד חודש ואני מגיש את התביעה כאשר הערבות עדיין בתוקף.

דוד רותם: אני לא יכול לעשות אתה כלום.

דוד רותם: אין להם סמכות להאריך את הערבות.

אורן פרסקי: תקנו לי את סעיף 7.

עמי ברקוביץ: לתקן למה?

עמי ברקוביץ: זה בעצם הופך לפיקדון?

אורן פרסקי: אם לא קיבלתי הארכה, זה הופך לפיקדון.

לבנת קופרשטיין דאש: אני מאיגוד הבנקים ואני יכולה להסביר שערבות בנקאית מעצם טיבה מוגבלת בזמן.

לבנת קופרשטיין דאש: אין הגיון לאפשר חידוש שלה אוטומטית.

לבנת קופרשטיין דאש: מה שעומד כנגד הערבות ומבטיח אותה, זאת איזושהי בטוחה.

לבנת קופרשטיין דאש: אם הבנק יקבל בקשה להארכה ובמקביל יודע שהבטוחה תהיה למשל בדמות פיקדון וזה ימשיך לעמוד, אז הבנק יסכים להאריך את הערבות אבל גם כן לא באופן אוטומטי וגם לא לתקופה בלתי מוגבלת.

לבנת קופרשטיין דאש: ערבות בנקאית מעצם טיבה תמיד מוגבלת עד לתאריך.

דוד רותם: כל שנה יבקשו לחדש אותה או לממש אותה.

לבנת קופרשטיין דאש: אבל החידוש הוא לא אוטומטי אלא הוא נתון לשיקול דעת הבנק.

לבנת קופרשטיין דאש: זה לא יהיה משהו שמובן מאליו.

אורן פרסקי: אם לא יחדשו, יפרעו אותה לפני שפג תוקפה.

אורן פרסקי: זאת חובתי כ שמקבל ערבות בנקאית להבטיח איזשהו דבר שהביטחון לא ירוקן מתוכן.

לבנת קופרשטיין דאש: שיהיה ברור שהחידוש הוא לא אוטומטי.

אורן פרסקי: יבוא מכתב ובבנק יחליטו או שמחדשים או שמשלמים.

אורן פרסקי: לפי הנוסח הזה בסעיף 7 כאן, אני לא אוכל לעשות את זה.

דוד רותם: בסעיף 9 אנחנו נפתור את הבעיה הזאת.

דוד רותם: הערבות והפיקדון יעמדו בתוקפם ועכשיו נקבע את השנים.

עמי ברקוביץ: אבל אתה אומר שזה לא עוזר מפני שאם הערבות פוקעת, אתה לא יכול להאריך אותה.

דוד רותם: היא לא תפקע.

עמי ברקוביץ: היא לא תפקע מכוח הכללים האלה?

דוד רותם: לא מכוח הכללים האלה.

דוד רותם: אני אגדיר את פרק הזמן בסעיף 9.

לבנת קופרשטיין דאש: זה לא יהיה משהו שהעוגן הוא המועד שבו עורך הדין חדל להיות עורך דין.

אורן פרסקי: הוא לא יכול.

אורן פרסקי: הוא חייב להשאיר את הבטוחה גם אחרי שהוא פרש.

עמי ברקוביץ: לכמה זמן תוקף של ערבות בנקאית?

אורן פרסקי: תלוי מה כותבים בה.

לבנת קופרשטיין דאש: מה שסוכם מול הבנק.

לבנת קופרשטיין דאש: בכל מקרה, זה לא יהיה משהו שתלוי במועד שבו עורך הדין חדל להיות רשום.

קריאה: כל שנה הוא יחדש את זה ויאריך לשנה נוספת.

עמי ברקוביץ: אבל אם הוא לא מאריך?

לבנת קופרשטיין דאש: אין בעיה.

אורן פרסקי: אותי מספק שאני יכול לחדש את זה מדי שנה.

עמי ברקוביץ: אורן, איך אתה תוכל לחדש את זה?

עמי ברקוביץ: אתה זה לשכת עורכי הדין?

אורן פרסקי: אני הנאמן.

אורן פרסקי: זה חלק ממה שמטריד אותנו בתור נאמנים.

אורן פרסקי: אנחנו נהיה אחראים על כל הערבויות האלה ויהיה לנו מנגנון שמקפיץ את זה למחשב חודש לפני ואנחנו נצטרך לכתוב לבנק ולומר שהתוקף עומד לפוג ואז או שייתנו לו כתב הארכה לשנה נוספת או שהכסף יהיה בחשבון של הלשכה במועד הפקיעה.

דוד רותם: נכון, כך עושים.

דוד רותם: רבותיי, אני החזקתי ערבויות בנקאיות במשך שנים.

אורן פרסקי: אתה תהיה רשלן אם לא תעשה את זה.

דוד רותם: תמיד כשהיה מגיע המועד, הייתי כותב לבנק מכתב והייתי דואג למסור אותו ידנית ולקבל חותמת שהוא התקבל.

דוד רותם: הייתי אומר שאו שהם מאריכים או שהם פורעים.

עמי ברקוביץ: פורעים, זה אומר שזה בעצם הופך לפיקדון?

דוד רותם: כן.

דוד רותם: זה הופך להיות כסף.

דוד רותם: כן.

דוד רותם: הבנק תמיד ישמח להאריך ולא לשלם.

אורן פרסקי: הוא תמיד מאריך.

אלעזר שטרן: בהקשר זה יש לציין דבר שהיושב ראש העלה בדיון הקודם והוא לגבי סעיף 9.

אלעזר שטרן: משך התקופה שהערבות והפיקדון ימשיכו לעמוד בתוקפם אחרי שעורך הדין הפסיק לעבוד.

דוד רותם: מכיוון שהערבות הבנקאית הזאת היא בלתי מותנית והיא אוטונומית לחלוטין, לפי דרישת

דוד רותם: כם הראשונה בכתב לא יאוחר משבעה ימים מיום שבו קיבלנו דרישה, נשלם לכם כל סכום הנקוב בדרישה ובלבד שלא יעלה על סכום הערבות, מבלי שתהיה עליכם חובה להוכיח ומבלי שתהיו חייבים לדרוש את התשלום.

דוד רותם: מה שקורה זה שלשכת עורכי הדין רואה שבעוד חודש זה פג והיא אומרת לכם שתשלמו את הכסף, נקודה, סוף פסוק.

דוד רותם: הבנק ירצה – ישלם את הכסף.

דוד רותם: לא ירצה להאריך, ישלם את הכסף.

דוד רותם: אז זה ישכב כפיקדון בלשכת עורכי הדין.

לבנת קופרשטיין דאש: יש הערות שהעביר איגוד הבנקים.

לבנת קופרשטיין דאש: גם לגבי סעיף 9 היו הערות לגבי הדרכים לביטול ערבות בנקאית.

אורן פרסקי: מה היו ההערות?

אורן פרסקי: לא ראינו אותן.

לבנת קופרשטיין דאש: למיטב ידיעתי הן הועברו לכולם.

דוד רותם: איזה כספי פיקדון?

לבנת קופרשטיין דאש: בסעיף 9, לגבי הדרכים לביטול ערבות בנקאית.

לבנת קופרשטיין דאש: כתוב שהתנאי לביטולה הוא השבת הערבות.

דוד רותם: נכון.

לבנת קופרשטיין דאש: אבל בהערות שהעברנו ציינו שצריך גם שהמוטב – שאני מבינה שזאת לשכת עורכי הדין – צריך להודיע גם לתאגיד הבנקאי על ביטולה של הערבות ולא רק להשיב אותה.

דוד רותם: למה?

דוד רותם: בנוסח הערבות כתוב שערבות זו תישאר בתוקפה עד יום ולאחר תאריך זה תהיה בטלה ומבוטלת.

דוד רותם: למה הם צריכים להחזיר לכם את הטופס?

דוד רותם: גם אם אני משאיר אותו אצלי, זה בטל ומבוטל.

אורן פרסקי: בסוף התקופה, לא צריך.

דוד רותם: בסוף התקופה לא צריך.

לבנת קופרשטיין דאש: אלא אם כן זה לפני.

דוד רותם: לא יודע.

אורן פרסקי: במקביל למימוש, צריך למסור את הערבות.

לבנת קופרשטיין דאש: לא, במועד שהיא פוקעת, אבל אם לפני כן יש ביטול שלה?

לבנת קופרשטיין דאש: משיבים את הערבות כמו שכתוב בסעיף 9.

אורן פרסקי: נניח העסקה כולה בוטלה?

לבנת קופרשטיין דאש: כן.

אורן פרסקי: ואין צורך בערבות.

לבנת קופרשטיין דאש: נכון, כי מן הסתם אם עומד פיקדון כנגד, אתה תרצה לבטל את הערבות, אם כבר אין בה צורך.

לבנת קופרשטיין דאש: בסעיף 9 כבר מעוגן המנגנון והוא אומר שתשיב את הערבות.

דוד רותם: זה לא בין הבנקים לבין לשכת עורכי הדין אלא זה בין הבנקים ללקוח שלהם.

לבנת קופרשטיין דאש: נכון, אבל במסגרת הערבות הבנקאית שמוציאים אותה לטובת לשכת עורכי הדין, המישור הוא בין הבנק לבין לשכת עורכי הדין כי הוא המוטב.

דוד רותם: נכון.

דוד רותם: הלשכה אומרת שהיא לא עובדת אצלכם אלא היא מחזיקה את זה ובסוף השנה זה יפקע.

לבנת קופרשטיין דאש: אני מדברת על מצב שבו מבקשת הלשכה לבטל את הערבות לפני תום התוקף.

דוד רותם: למה שהלשכה תבקש לבטל את הערבות?

לבנת קופרשטיין דאש: אם יעמידו את הפיקדון כנגד הערבות הבנקאית.

דוד רותם: הלשכה לא מעמידה כלום.

אורן פרסקי: הלקוח מעמיד.

דוד רותם: הלקוח מעמיד.

דוד רותם: הלשכה לא מעמידה כלום.

לבנת קופרשטיין דאש: בסדר, אבל היא רוצה את הפיקדון שלו בחזרה, אם לפני תום התקופה.

אורן פרסקי: הוא לא יכול לקבל.

דוד רותם: הוא לא יכול לקבל.

אורן פרסקי: כי הוא צריך להגן על הציבור.

אורן פרסקי: בשביל זה הוא נותן את זה.

לבנת קופרשטיין דאש: כדי שהיא תמשיך לעמוד בתוקף גם אחרי ה-רן אוף?

אורן פרסקי: נכון.

אורן פרסקי: כתוב לאחר מועד זה.

אורן פרסקי: זה לאחר מועד זה.

אלון קפלן: האם ברור לכולם שמדובר על בנק ישראלי?

אלון קפלן: כתוב בנק ובנק כולל גם בנק חוץ בהגדרה של פקודת הבנקאות.

אלעזר שטרן: כתוב תאגיד בנקאי.

אלעזר שטרן: תאגיד בנקאי כהגדרתו בחוק הבנקאות (רישוי).

אלון קפלן: בחוק הבנקאות כתוב גם בנק חוץ.

אלעזר שטרן: שם הוא מוגדר כבנק חוץ.

אלון קפלן: אם ברור שזה בנק ישראלי, בסדר.

קארין פורמן שמעון: יש לנו עוד הערות טכניות לגבי היערכות הבנקים, בתוספת הראשונה להיערכות בנקאית.

קארין פורמן שמעון: נדמה לי שבדיון הקודם דיברו על כך ואני מצטערת אם אני חוזרת לכך.

קארין פורמן שמעון: קודם כל, למעלה, זאת ערבות אוטונומית.

דוד רותם: כן.

קארין פורמן שמעון: ולא בנקאית.

דוד רותם: נכון.

אלעזר שטרן: אם כי משרד המשפטים אמר בדיון הקודם לגבי הסוגיה הזאת, לפי הבדיקה שהם ערכו או משרד האוצר, שמבחינתם ערבות בנקאית, השם הזה מספיק.

לבנת קופרשטיין דאש: שזה יהיה ערבות אוטונומית.

דוד רותם: תהיה ערבות אוטונומית.

דוד רותם: זה בסדר.

אלעזר שטרן: השארנו את הניסוח הזה.

קארין פורמן שמעון: לגבי לכל מאן דבעי.

דוד רותם: פקודת לשכת עורכי הדין.

קארין פורמן שמעון: לגבי הסכום של שני מיליון שקלים.

קארין פורמן שמעון: מדובר כאן בסכום מינימאלי, כפי שאנחנו מבינים, של שני מיליון שקלים.

קארין פורמן שמעון: אם זה סכום מינימאלי, לא צריך לנקוב בנוסח הערבות את הסכום אלא אנחנו מציעים שהוא יישאר ריק ובהערת שוליים אפשר לציין כי הסכום המינימאלי הוא שני מיליון שקלים.

דוד רותם: כשכתוב בצו שני מיליון, אף אחד לא ייתן שני מיליון ואחד.

דוד רותם: אל תדאגי.

אורן פרסקי: ביזנס גדול לא יהיה בבנקים.

דוד רותם: כן.

דוד רותם: הבנקים לא ירשו את זה.

דוד רותם: אף אחד לא ייתן יותר משני מיליון שקלים.

קארין פורמן שמעון: לנו זה לא מפריע אבל נוקבים כאן בסכום.

דוד רותם: לא, זה לא מינימאלי.

דוד רותם: זה מינימאלי-מקסימאלי וזה הסכום.

קארין פורמן שמעון: גם לגבי מנגנון ההצמדה.

קארין פורמן שמעון: בנוסח הראשוני שקיבלנו היה מנגנון הצמדה, אבל כאן הוא הושמט ונשאר רק בתוספת הפרשי הצמדה בלי להגדיר מה המנגנון.

לבנת קופרשטיין דאש: אם רוצים הצמדה, אין לנו שום בעיה אבל שזה יהיה מוגדר.

לבנת קופרשטיין דאש: אם לא רוצים הצמדה, לגמרי להוריד את זה.

דוד רותם: צריך הצמדה.

דוד רותם: תכתבו את נוסח ההצמדה.

פיני שחר: אנחנו בעד להוריד הצמדות.

דוד רותם: תקראו את סעיף 3 במכתב איגוד הבנקים.

דוד רותם: רבותיי, זה שם אתכם בבעיה מסוימת מבחינת איך אתם מכריחים את הלשכה לפתוח חשבונות.

עמי ברקוביץ: לפי מה שהבנו זה נגזר מחוק הנאמנות.

קריאה: לנהל את הכספים בנפרד.

דוד רותם: שים לב למה שכתוב כאן, שזה מחייב את הלשכה לפתוח חשבון נאמנות מיוחד לכל זר בנפרד ואתה יודע מה מפחיד אותי בזה.

דוד רותם: בא עכשיו עמי ברקוביץ שרוצה להירשם, אומר שהוא רוצה להירשם, יש לו כסף לשים בלשכה.

דוד רותם: אני אומר לו שאין שום בעיה, תבוא אלי בעוד חודש וחצי-חודשיים ואני אפתח לך חשבון.

דוד רותם: אם אתה לא מגיע אתם להסכמה, הם יטרטרו לך את הקליינטים שבחיים לא יהיו דברים כאלה.

דוד רותם: אתה יכול להכריח אותם.

עמי ברקוביץ: את הקליינטים, אתה מתכוון לציבור עורכי הדין.

דוד רותם: לציבור עורכי הדין הזרים.

עמי ברקוביץ: אבל יש דברים יותר חמורים שהם יכולים לעשות גם מכוח הסמכויות שהוועדה הזאת נתנה להם בחוק.

דוד רותם: איזה סמכויות נתתי להם בחוק?

עמי ברקוביץ: לרשום.

דוד רותם: אתם רציתם.

עמי ברקוביץ: בסדר, אבל הוועדה סומכת על הלשכה.

עמי ברקוביץ: הקונספט של החוק סומך על המנגנון של הלשכה בכל ההיבטים שקשורים לרגולציה.

דוד רותם: אבל הרגולציה היא בפיקוח שלכם.

עמי ברקוביץ: מה זאת אומרת פיקוח שלנו?

דוד רותם: הם צריכים להביא את הכללים אליכם.

עמי ברקוביץ: איך אתה יודע איך יופעל הסעיף שמדבר על כך שאני צריך להיות בעל תפקיד בחוץ לארץ במשך חמש שנים?

עמי ברקוביץ: הם יכולים לפרש את זה כך והם יכולים לפרש את זה אחרת.

עמי ברקוביץ: הם יכולים לפרש בדרך הזאת או בדרך הזאת.

עמי ברקוביץ: הם יכולים בבחינות לעשות כל מיני דברים, ואני לא צריך לתת להם רעיונות.

אורן פרסקי: לכן אנחנו רוצים לסגור אתכם את הכללים.

עמי ברקוביץ: הכללים זה רק הנושאים ואת השאלון הלשכה תקבע.

דוד רותם: זה נכון.

דוד רותם: הם גם היום קובעים את השאלון.

עמי ברקוביץ: נכון.

דוד רותם: היה לנו כאן דיון על מספר הנכשלים.

עמי ברקוביץ: אגב, זאת הוועדה הבוחנת.

דוד רותם: יש כבר מזמן הצעה שאומרת שהלשכה תחזור להיות גילדה מקצועית ואת כל נושא הבחינות, הפיקוח והאתיקה יעשה משרד המשפטים.

עמי ברקוביץ: זאת הצעה שכבודה במקומה מונח.

עמי ברקוביץ: אני רק אומר שגם במצב המשפטי היום ועדת הבחינות היא למעשה לא מוסד של הלשכה אלא היא מורכבת משלושה שופטים ושלושה עורכי דין מהמגזר הציבורי.

עמי ברקוביץ: היא לא קבועה בסעיפים שמתייחסים למוסדות הלשכה.

עמי ברקוביץ: לא הייתי אומר שזאת הלשכה לצורך העניין

דוד רותם: אם אתם מכריחים אותם לעשות דברים, תחליטו אתם.

עמי ברקוביץ: אני מבין מה אתה אומר.

אלון קפלן: אגב, ההצעה של איגוד הבנקים כפי שאני קורא כאן, היא מאוד הגיונית.

אלון קפלן: לפתוח חשבון נפרד לכל אחד.

דוד רותם: כן.

עמי ברקוביץ: זה לפי חוק הנאמנות.

דוד רותם: בוודאי.

דוד רותם: רבותיי, משרד האוצר, אתם מנסחים את הדברים עליהם דיברנו ומעבירים את זה אלי, אם אתם רוצים את הצו הזה עוד לפני הפגרה.

דוד רותם: אני רוצה לגמור את זה עוד לפני הפגרה.

עמי ברקוביץ: אפשר גם מחר.

דוד רותם: בוודאי.

דוד רותם: לך מחר אין מה לעשות.

עמי ברקוביץ: לא שמענו את ההסתייגויות של הלשכה לגוף.

דוד רותם: עזוב.

דוד רותם: אין להם הסתייגויות לגוף.

עמי ברקוביץ: הם לא רוצים את זה.

דוד רותם: אין להם ברירה.

דוד רותם: הם כבר מבינים שעבר הזמן.

דוד רותם: המנכ"ל שלהם היה לחוץ והעברנו את זה במסגרת חוק ההסדרים.

עמי ברקוביץ: לא שמענו הסברים.

דוד רותם: עזוב, הם לא יודעים להגיד לך.

דוד רותם: אתה לא מבין מה קורה?

דוד רותם: השתנה אצלם ההרכב.

דוד רותם: הם לא יודעים מי הולך להיות הוועד המחוזי.

דוד רותם: הם יקבלו עכשיו החלטות ואחר כך יגידו להם מי הרשה להם לקבל את ההחלטות האלה.

עמי ברקוביץ: זאת כבר שאלה מסוג אחר.

עמי ברקוביץ: בעצם הייתה כאן חובת התייעצות.

דוד רותם: החובה התקיימה.

דוד רותם: עזוב, החובה התקיימה.

דוד רותם: עם זה אין לי שום בעיה.

דוד רותם: אני מציע לכם לעשות דבר מאוד פשוט.

דוד רותם: לשבת עם נציגי הלשכה ולהגיע לסיכומים.

דוד רותם: לא צריך לחכות לוועד.

דוד רותם: אם אנחנו נראה שיש הסכמות, אנחנו נכריח אותם.

דוד רותם: אני לא רוצה להכריח אותם כשאחר כך הם יעמדו על הרגליים האחוריות ויגרמו נזקים.

עמי ברקוביץ: זה סיכום אופרטיבי שלך.

עמי ברקוביץ: ברור שאנחנו צריכים לשבת אתם.

דוד רותם: לשבת אתם ולהגיע אתם לסיכומים.

דוד רותם: עזוב את המכתב שיש שלכם כי אתה מבין שאני לא רוצה שיחבלו.

פיני שחר: לא שמעתי מה החלטת הוועדה לגבי התקופה הקבועה בסעיף 9.

דוד רותם: שבע שנים.

קריאה: לגבי הפרשי הצמדה, אנחנו נבדוק.

פיני שחר: הוא צריך להשאיר את הפיקדון שבע שנים, זאת אומרת מיום שהוא מפסיק להיות עורך דין.

דוד רותם: אני רוצה לתבוע אותו.

דוד רותם: בינתיים עוד לא השלמנו את חוק ההתיישנות.

עמי ברקוביץ: מדובר כאן בסכומים אסטרונומיים.

דוד רותם: אני רוצה להזכיר לכם דבר אחד.

דוד רותם: עד כמה שאני זוכר, הציגו לי, כאשר עברנו על החוק, שמדובר כאן בחברות עורכי דין ענקיות.

עמי ברקוביץ: לא.

עמי ברקוביץ: לא בהכרח.

קריאה: חלקם אבל לא כולם.

עמי ברקוביץ: אני חושב שהדוגמה שיושבת כאן היא דוגמה של עולים.

דוד רותם: הם יביאו פוליסת ביטוח או משהו אחר.

דוד רותם: אני לא מחייב להפקיד את הכסף אלא זאת אחת משלושת הדרכים.

דוד רותם: יש להם בית?

דוד רותם: הם גרים בבית?

דוד רותם: ישעבדו את הבית לבנק כנגד הערבות.

דוד רותם: רבותיי היקרים, אתם לא מבינים דבר אחד.

דוד רותם: הוא נתן לי ייעוץ, גרם לי נזק וברח.

עמי ברקוביץ: האם אנשים מהסוג הזה שהם בעצם כבר תושבים, האם לא יותר נכון להקל עליהם בדרישות?

אורן פרסקי: אם הם עולים, הם גרים כאן ושבע שנים לא מפריע להם.

דוד רותם: לא, מפריע להם דבר אחד.

דוד רותם: הוא צריך לשים שני מיליון שקלים בבנק.

דוד רותם: מאיפה יש לו שני מיליון שקלים?

אורן פרסקי: שבע השנים, זאת לא בעיה.

עמי ברקוביץ: ברגע שהוא תושב, הוא באותו מצב של ישראלי מבחינת הרציונאל שהוא יברח ולכן כמו ש ישראלי יש לו בעיה, גם לו.

דוד רותם: אבל ישראלי, אנחנו הולכים לחייב אותו לעשות פוליסת ביטוח.

עמי ברקוביץ: בינתיים אתה לא מחייב אותו.

דוד רותם: אמרתם לי שזה כבר נמצא או-טו-טו.

עמי ברקוביץ: בדיונים מתקדמים.

דוד רותם: אז גם עורך הדין הזה יעשה פוליסת ביטוח.

עמי ברקוביץ: אין שום בעיה.

קארין פורמן שמעון: יש הערות נוספות שאיגוד הבנקים העביר ולא עברנו עליהן.

דוד רותם: כן.

דוד רותם: איזה הערות?

קארין פורמן שמעון: לגבי סעיפים 8 ו-9.

קארין פורמן שמעון: יש שם הפניה לסעיפים 2(3) או (4) וכנראה זה בטעות.

קארין פורמן שמעון: הכוונה היא לא ל-(4) אלא ל-(5).

אלעזר שטרן: נכון.

קארין פורמן שמעון: לגבי סעיף 7.

קארין פורמן שמעון: הלשכה תממש את הערבות או תמשוך את הפיקדון.

קארין פורמן שמעון: להוסיף את המילה – תממש את הערבות או תמשוך את הפיקדון.

קארין פורמן שמעון: צריך להוסיף את המילה תמשוך את הפיקדון כדי שיהיה ברור למה הכוונה.

דוד רותם: בסדר.

קארין פורמן שמעון: לגבי הערבות.

קארין פורמן שמעון: אתם בעצם תבדקו את הנושא של מנגנון ההצמדה?

קריאה: כן.

קריאה: אני רוצה לבדוק מה המשמעות של זה.

קארין פורמן שמעון: לגבי נוסח אישור קיום פיקדון שיש בתוספת הרביעית, גם כאן אני מניחה שדיברתם על כל מאן דבעי.

דוד רותם: הכול לשכת עורכי הדין.

קארין פורמן שמעון: בנוסף, האישור הזה יהיה אישור עובדתי רק שנפתח אצלנו חשבון.

קארין פורמן שמעון: לפי הנוסח כאן אנחנו צריכים גם לציין מי יפקיד את הפיקדון.

קארין פורמן שמעון: בעיקרון מי שיפקיד את הפיקדון יכול להיות גם איזשהו תאגיד או פירמת עורכי דין.

דוד רותם: אז תכתבו שנפתח לפי פירמת עורכי דין אלה ואלה.

קארין פורמן שמעון: בסדר.

קארין פורמן שמעון: לגבי הסכום של שני מיליון שקלים, אתם אומרים שזה לא הסכום המינימאלי.

דוד רותם: זה הסכום.

קארין פורמן שמעון: את התוספת לטובת מי שנפגע עקב מעשה או מחדל, את זה אנחנו מבקשים להוריד כי זה לא מתפקידנו לאשר מה תכלית החשבון.

קארין פורמן שמעון: זה לא במסגרת הנושאים אותם אנחנו בודקים כאשר נפתח חשבון כזה.

קריאה: חשבון נאמנות לא בודקים לטובת מי הוא?

קארין פורמן שמעון: לטובת מי שנפגע עקב מעשה או מחדל של עורך הדין הזר.

קארין פורמן שמעון: בעצם האישור מחיל עלי איזושהי אחריות שאני לא צריכה לשאת בה ואני לא מוכנה לשאת בה.

קארין פורמן שמעון: אני לא יודעת כבנק, כאשר תאגיד בנקאי פותח לך את החשבון.

קארין פורמן שמעון: זה תפקידך כנאמן לדעת לאיזה תכלית נפתח החשבון.

דוד רותם: נדמה לי שעל פי צו איסור הלבנת הון אתם צריכים לקבל פרטים למה אני מפקיד את הכסף כאשר יש נהנה.

קארין פורמן שמעון: אנחנו מקבלים פרטים על הנהנה אבל אנחנו לא צריכים לתת דין וחשבון לאיזו תכלית הנאמן מנהל את החשבון כי החשבון מתנהל על שמו.

קארין פורמן שמעון: ברגע שאני יודעת מי הנהנה בחשבון הנאמנות הזה, יצאתי ידי חובתי.

דוד רותם: טוב.

קארין פורמן שמעון: אנחנו מבקשים להוריד את הסיפא כאן.

דוד רותם: בסדר.

אורן פרסקי: תכתבו שאתם קיבלתם את הפיקדון על פי סעיף מתאים בצו הזה, סעיף הפיקדון, סעיף 6.

קארין פורמן שמעון: לא.

דוד רותם: פרסקי, למה זה מעניין אותך שהם יאשרו לך?

קארין פורמן שמעון: אתה הנאמן.

אורן פרסקי: אני צריך לדעת במה מדובר.

עמי ברקוביץ: אתה פותח את החשבון.

קארין פורמן שמעון: אתה מקבל אישור על הסכום.

אורן פרסקי: לא, לא אני פותח את החשבון.

אורן פרסקי: אני חושב שהוא הולך לבנק.

קארין פורמן שמעון: אתה הנאמן.

קארין פורמן שמעון: אתה בעל החשבון.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: אתה פותח את החשבון.

לבנת קופרשטיין דאש: אם אתה פותח את החשבון, בגלל זה מיותר לכתוב את שם מפקיד הפיקדון, שם הפירמה הזרה או שם עורך הדין.

דוד רותם: לא, זה חשוב לכתוב כדי שהלשכה תדע מי הפקיד את הכסף כי היא צריכה לתת לו אישור.

לבנת קופרשטיין דאש: אבל יש את זה בסעיף 2.

לבנת קופרשטיין דאש: שם עורך הדין הזר, מספר דרכון וכולי.

לבנת קופרשטיין דאש: אני לא מבינה למה הבנק צריך לחתום על זה.

דוד רותם: כי אני רוצה שהבנק ייתן לי אישור שפלוני אלמוני הפקיד אצלו את הכסף.

לבנת קופרשטיין דאש: אבל הלשכה היא זאת שמפקידה.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: הוא מפקיד.

דוד רותם: היא מפקידה לחשבון הלשכה.

אלעזר שטרן: הערה אחרונה לגבי משהו שנשאר מהדיון הקודם, משהו טכני אבל צריך לומר אותו.

אלעזר שטרן: בסעיף 7 פסקה (2) לגבי האם צריך הכרה של בית המשפט או אכיפה.

עמי ברקוביץ: לא.

עמי ברקוביץ: נלך על אכיפה.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: מתי אני מקבל ממך את הצו המתוקן?

עמי ברקוביץ: או מחר או מחרתיים.

דוד רותם: תודה רבה.