ועדת המשנה לקידום ולסיוע לתעשיות עתירות ידע, כנסת 18, פרוטוקול מספר 9, 2011-08-02 14:45

רוברט אילטוב: אנחנו נתחיל בדיון הבא.

רוברט אילטוב: הנושא הוא הירידה המתמשכת בגיוסי המשך לחברות בוגרות חממה, אנחנו כבר התייחסנו במספר דיונים כאלה ואחרים לנושא הזה, אבל הפעם אנחנו רוצים להיכנס לרזולוציה יותר גבוהה ואנחנו רואים גם את הנתונים שהיו משנת 2006 עד היום, בעצם יש איזו שהיא עלייה בשנת 2007, 2008, לפני המשבר, ואז אנחנו מזהים ירידה דראסטית בגיוסי המשך שמגיעה בשנה שעברה 2009- 2010, לירידה של המשכי גיוס ל- 24%.

רוברט אילטוב: אין לי ספק שעדיין יש בעיה בהון בשוקי העולם והמשבר עוד לא הסתיים, משבר 2008, אבל אני הייתי רוצה לראות אם יש נושאים ודברים נוספים או חדשים שהם בעצם יכולים או עלולים לגרום לירידה או פגיעה בגיוסי המשך והייתי רוצה גם לשמוע האם יש לממשלה פתרונות כאלה או הצעות לפתרונות או שאנחנו נצטרך ליזום בעקבות הדיון והבדיקה של הנושא.

רוברט אילטוב: אז אני קודם כל אשמח לשמוע את יוסי סמולר, בבקשה, משרד התמ"ת.

יוסי סמולר: קודם כל, כמה מילים על הקושי באמת בגיוס כסף.

יוסי סמולר: הכל נובע בכלל מהמצב הלא פשוט שכמות הקרנות או קודם כל, חברות חממה או חברות סיד מגייסות כסף בעיקר מקרנות הון סיכון ומאנג'לים, אלה שני המקורות העיקריים שלהם.

יוסי סמולר: הבעיה בקרנות הון סיכון זה שבעקבות המשבר הכלכלי, הכמות שלהם ירדה באופן משמעותי.

יוסי סמולר: אלה שנשארו, לפחות בשנתיים של 2009 ו- 2010, כמעט ולא גייסו בכלל, 2010 היתה שנה של אפס.

יוסי סמולר: 2009 היה קצת, אבל זה היה למעשה מבוסס רק על גיוס של קרן אחת, של סיקויה האמריקאית.

יוסי סמולר: בשנת 2010, מתוך כל הסכומים שהושקעו בחברות הזנק בכלל, רק 3% מהכסף הושקע בחברות סיד.

יוסי סמולר: במחצית הראשונה של 2011, והתפרסם עכשיו סקר של IBC בכלכליסט, ראינו כבר ניצנים של איזה קרן אור שהיתה עלייה משמעותית של 82% בכמות הכסף שהושקעה בחברות הזנק, אבל לצערנו הרב, עדיין רק 3% הושקעו בחברות סיד, כשברבעון השני של השנה, זה שהסתיים לא מזמן, זה אפילו ירד ל- 2%.

יוסי סמולר: יש פה בעיה קשה מאוד של חברות סיד לגייס כסף.

יוסי סמולר: זו השורה התחתונה ואני חושב שעל זה אין להרחיב אפילו כי אני כמעט בטוח שיש פה קונצנזוס אצל כולם.

יוסי סמולר: בחברות החממה, לנו יש איזה מדד שאנחנו משתמשים בו, אפשר כמובן למצוא מדדים אחרים, שאומר או שמודד את אחוז החברות שסיימו את החממה והצליחו תוך פרק זמן מסוים, של X חודשים, לגייס Y כסף.

יוסי סמולר: זאת אומרת, זה לא אומר שמי שלא גייס את הכסף הזה, הוא נסגר והפסיק להיות פעיל, אבל זה מדד מסוים שאנחנו משתמשים בו ואם אנחנו משווים את מה שהיה בשנים האחרונות לשנת 2009, למשל, אז היתה ירידה מאוד דרמטית של בערך 50% ביכולת של החברות לגייס כסף.

יוסי סמולר: יש להניח שב- 2010, עוד אין לנו נתונים, כי אנחנו צריכים לסיים את 2011 בשביל זה, המצב לא יהיה יותר טוב, בטח לאור הנתונים שאנחנו מקבלים מהסקרים השונים ואנחנו גם יודעים מה קורה בשוק, ככה שיש פה בעיה.

יוסי סמולר: זאת אומרת, יש פה בעיה לחברות סיד בכלל ולחברות חממה במיוחד.

יוסי סמולר: חברות חממה, דרך אגב, אני רוצה להזכיר לכם, שרוב חברות החממה הם מתחום ה- Life science, רמת הסיכון שלהם יותר גבוהה ויש להניח שהקושי שלהם יהיה אפילו יותר גדול, אם ניקח ממוצע כללי.

יוסי סמולר: אז זה עד כאן.

יוסי סמולר: מה הפיתרונות.

יוסי סמולר: מבחינתנו, אנחנו כמובן נעדיף קודם כל לבחור וליישם פתרונות שאפשר ליישם אותם בטווח קצר, יחסית.

יוסי סמולר: ולכן, באופן טבעי, אנחנו מתמקדים בפתרונות שהם במסגרת תוכנית החממות ולא מחוץ לתוכנית החממות ודבר ראשון שעשינו וזה כבר בוצע והחל מינואר השנה, אנחנו הגדלנו את המכסה לשנה שלישית בחממות, החברות היום, יש להן שנתיים להיות בחממה, יש להן את האפשרות לבקש לשנה נוספת, אבל היתה מכסה שהגבילה את זה לחברה אחת בשנה לכל חממה.

יוסי סמולר: אנחנו שינינו, זה גם שונה בהוראות מנכ"ל והיום זה מינואר, זה שתיים עד שלוש חברות בשנה לכל חממה.

יוסי סמולר: מעבר לזה, לכל פרויקט לינטק יש את האפשרות לבקש שנה ג' וכנ"ל לגבי פרויקטים מתחום הביו-טכנולוגיה.

רוברט אילטוב: ומה הקריטריון להמשך?

יוסי סמולר: החברה צריכה להראות שהיא עמדה בכל אבני הדרך שהיא הציבה ושעל-סמך אבני הדרך האלה אישרו להם כמובן את הפרויקט בתום השנתיים של החממה, והיא צריכה גם להראות שהיא, מה שהיא, בתוכנית העבודה שלה לשנה הנוספת, היא תצליח להגיע לאבן דרך משמעותית שבאמת תשפר משמעותית את היכולת שלה לגייס כסף בהמשך.

יוסי סמולר: זאת אומרת, להיות אטרקטיבית יותר למשקיעים הפרטיים.

יוסי סמולר: אלה הקריטריונים, וזה נבדק, כמובן, על-ידי בודק מקצועי וזה עולה להחלטת ועדת החממות ובודקים את זה בצורה די יסודית.

יוסי סמולר: דבר נוסף שאנחנו עובדים עליו כרגע, זה מעבר לזה, גם לעשות דיפרנציאציה בגודל התקציב לשנה השלישית וגם באחוז ההשתתפות של המדינה.

יוסי סמולר: יש עבודה פנימית שנעשית כרגע בלשכת המדען.

יוסי סמולר: אחרי שנסכם את זה, אנחנו כמובן צריכים לעשות את העבודה הזאת בשיתוף פעולה עם אגף התקציבים, כמו שאנחנו יודעים לעשות עם אגף התקציבים ורק אחרי שנגיע להסכמה עם אגף התקציבים, אז כמובן תצטרך להימצא לזה מסגרת תקציב נוספת, כי אי-אפשר יהיה לעשות את זה מהמסגרת הקיימת, שגם עליה אנחנו נאבקים.

יוסי סמולר: אז זה דבר שכרגע נמצא בעבודה.

יוסי סמולר: אז אני הולך לפי ציר הזמינות.

יוסי סמולר: הפיתרון של לקחת שנה ג' במסגרת תוכנית החממות, הגדלת המכסה, זמין, בוצע.

יוסי סמולר: הדיפרנציאציה בתקציב ובשיעור ההשתתפות בעבודה, ואת זה אפשר אחרי שנגיע, נעשה עבודה משותפת עם אגף תקציבים ונגיע להסכמה אתם, אפשר יהיה לבצע את זה מיידית, זה רק דורש שינוי קטן בהוראות מנכ"ל.

יוסי סמולר: אם נלך הלאה על ציר הזמינות, ישנם פתרונות שהם מחוץ לתוכנית החממות וזה פתרונות שמשלבים הקמת כלים שמבוססים על כסף פרטי שהוא ממונף על-ידי כסף ממשלתי ופה יש כמה אפשרויות שאפשר לבדוק ואנחנו גם עליהם עובדים ופה התחלנו מגעים עם אגף תקציבים ממשרד האוצר וזה עדיין בעבודה.

יוסי סמולר: אם זה כלים ברמה של קרן פרטית או ברמה שמזכירה את מה שהיה פעם קרן הזנק, או דברים אחרים.

יוסי סמולר: אבל כרגע זה נמצא בעבודה, כמו שאמרתי, ואלה שלושת הכיוונים שאנחנו עובדים עליהם כרגע.

יוסי סמולר: כמובן, מה שמבחין ביניהם זה ציר הזמן וציר הזמן הוא מאוד קריטי ואנחנו לא יכולים כרגע להרשות לעצמנו--

רוברט אילטוב: יש לי שאלת ביניים, הרי אתם נתתם לחממות, חברה אחת לפני כן, להרחיב לשנה שלישית.

רוברט אילטוב: כמה זמן אתם עושים את זה כבר?

יוסי סמולר: הרבה זמן.

רוברט אילטוב: הרבה זמן.

רוברט אילטוב: ומה אחוז ההצלחה של המשכי גיוס שם?

יוסי סמולר: אחוז הצלחה של המשכי גיוס?

רוברט אילטוב: כן, לחברות שאתם נתתם מעבר לשנתיים.

יוסי סמולר: אין לנו נתונים שמנתחים, לפחות מאז שאני בתפקיד וזה לא הרבה זמן, אין לנו נתונים שמנתחים את סיכויי ההצלחה של חברות שסיימו שנה שלישית, לעומת חברות שסיימו שנתיים, אם לזה אתה מתכוון.

רוברט אילטוב: אם אתם מרחיבים אולי חשוב לבדוק האם זה יעיל.

רוברט אילטוב: אם זה יעיל, אז אולי צריך להרחיב את זה לכולם ואם זה לא יעיל, אז צריך לתת חשיבה, מה עושים.

יוסי סמולר: כן, ברור.

יוסי סמולר: אז קודם כל, אני מניח שתכף הקולגות שלי, ויש פה גם נציגים מחממות.

רוברט אילטוב: אני אשאל את אותה השאלה.

יוסי סמולר: ברור לי, ואני בטוח שייתנו תשובה.

יוסי סמולר: תראה, אני מבקר בחממות אחת לשבועיים, כל חממה, ואני מדבר עם החממה עצמה וגם עם היזמים, וכולם, אני לא שמעתי אפילו מאחד, כולם טוענים שהשנה השלישית הזאת, בחלק גדול מהמקרים הצילה אותם.

יוסי סמולר: הם פשוט, אם זו לא היתה השנה השלישית, הם פשוט לא היו.

יוסי סמולר: אז הפידבק האיכותי, לא הכמותי, שאני מקבל, הוא כמובן חזק מאוד ועובדה שמאז שהגדלנו כמובן גם את המכסה, אז כמות הבקשות גדלה באופן מהותי לשנה ג'.

רוברט אילטוב: טוב, זה ברור.

יוסי סמולר: לא, הם לא היו עושים את זה, אם היו חושבים שזה סתם, כי גם הם צריכים להשקיע שם כסף, אז הם לא היו עושים את זה.

יוסי סמולר: אבל אולי נשמע אחר כך את ההתייחסות גם של החממות.

יוסי סמולר: זהו, זה פחות או יותר מה שהיה לי להגיד, כרקע.

רוברט אילטוב: אלון מסר, בבקשה, אגף תקציבים.

אלון מסר: בהמשך למה שיוסי אמר, אז באמת, חשוב לציין שבתוכנית החממות, בעקבות החלטת ממשלה גם שהוחלטה בנושא ביולי האחרון, נעשו מספר שינויים מאוד גדול בתוכנית עצמה, שכוללים כמו שיוסי אמר, מתן אפשרות ליותר חברות להגיע לשנה שלישית, שמדברת על יותר מימון ושגם לא פחות חשוב, מתמרצת את הזכיינים, את החממות עצמן, להצמיח חברות יותר טובות, כדי שיצליחו לגייס אחר-כך בקלות יותר כסף.

אלון מסר: חוץ מזה, צריך לציין שנעשו עוד כמה כלים נוספים.

אלון מסר: חבר הכנסת מכיר בוודאי את חוק האנג'לים שנחקק, שמטרתו בדיוק לעודד השקעות של אנג'לים בחברות סיד.

אלון מסר: אני בטוח שאתה מכיר אותו לא פחות ממני, אם לא יותר טוב, שגם כן, שנחקק, צריך להגיד, רק בינואר האחרון ונותן הטבות מס מאוד משמעותיות לאנשים פרטיים שמשקיעים בחברות סיד, שזה בדיוק השלב של החברות שיוצאות מחממה אבל לא רק בחברות חממה.

אלון מסר: כמו שיוסי אמר, צריך להסתכל אולי על הדיון הזה בכלל, כחברות סיד באופן כללי, כי להסתכל רק על חברות חממה זה רק להסתכל על חלק מהחברות, יש הרבה חברות שנמצאות בשלב הזה שלא היו בחממה, לא צריך להפלות אותן לרעה מהבחינה הזאת.

אלון מסר: כלי נוסף שמשרדי האוצר וגם משרד התמ"ת קידמו זה עידוד של השקעות המוסדיים הישראלים והשקעות הון סיכון שהושק גם כן בתחילת השנה, ב- 2 לינואר.

אלון מסר: התקיים עליו דיון פה גם בוועדה, שנועד לעזור לקרנות הון סיכון שמשקיעות בישראל לגייס כסף מגופים מוסדיים ישראליים, שהקרנות האלה יצליחו לגייס יותר כסף, יוכלו להשקיע בחברות חדשות.

אלון מסר: צריך לציין שבשנתיים האחרונות, כמעט ולא היו גיוסים של קרנות ולכן אנחנו רואים באמת שרוב ההשקעות שלהם מופנות לחברות קיימות והשקעות המשך בחברות שכבר השקיעו בהם בעבר.

אלון מסר: ובנוסף, כמו שיוסי אמר, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה צמוד עם לשכת המדען הראשי ומשרד התמ"ת ובוחנים תמיד גם כלים נוספים.

אלון מסר: אנחנו מודעים לנתונים, אנחנו מכירים אותם, בדיוק בשביל זה יצאנו בכלים שנחקקו, חוק האנג'לים ותוכנית שהופעלה של נושא של המוסדיים.

אלון מסר: מעבר לזה, כרגע, אין לי מה להוסיף.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: אייל ליפשיץ, בבקשה, יושב-ראש פורום החממות.

אייל ליפשיץ: שלום, תודה רבה על ההזדמנות ליטול חלק בדיון החשוב הזה.

אייל ליפשיץ: בהמשך הדברים של יוסי ושל אלון, בפירוש נעשית עבודה חשובה כדי לתקוף את הבעיה הזאת.

אייל ליפשיץ: חוק האנג'לים הוא חוק חשוב והוא חלק חשוב מפיתרון הבעיה של השקעות בשלבים מוקדמים.

אייל ליפשיץ: גם חוק המוסדיים הוא חשוב, זה יעזור לקרנות שתגייסנה כסף לגייס אותו ביתר קלות.

אייל ליפשיץ: אנחנו הגענו לכאן היום כי יש לנו בעיה עכשיו ואנחנו לא יכולים לחכות שכלים כאלה, גם אם הם חשובים, יופעלו ובסופו של דבר דרכם בעוד שנתיים-שלוש ייכנס עוד כסף חדש למערכת.

אייל ליפשיץ: זה יהיה מאוחר מדי בשביל כ- 85 חברות, 90 חברות, שבוגרות את החממות במשך כל שנה.

אייל ליפשיץ: ורק רבע מתוכן מצליחות לגייס עוד כסף.

אייל ליפשיץ: אנחנו מדברים כל הזמן שאנחנו רוצים לראות כאן בארץ חברות גדולות, חברות שמפעילות הרבה עובדים, חברות שמייצאות.

אייל ליפשיץ: הצד השני של המשפך הוא הכרחי כדי שתהיינה חברות גדולות ומה שאנחנו עושים כאן בידיים, זה כבר שנה וחצי שאנחנו מדברים על זה, אנחנו גודעים את הענף שממנו תצמחנה בסופו של דבר חברות גדולות.

אייל ליפשיץ: אם לא יקומו חברות, אם החברות האלה לא תצלחנה לעבור את החלק, את ההתחלה של הבנייה שלהן, הן לא יהיו חברות גדולות.

אייל ליפשיץ: ולא יעזור אחר-כך להשקיע המון כסף, מאות מיליונים, כי לא יהיה במה.

אייל ליפשיץ: ולכן, צריך לעשות ולעשות עכשיו.

אייל ליפשיץ: והכלים שעליהם מדברים הם, צריך להפעיל אותם עכשיו וקודם כל זו שנה שלישית, היוון שיוסי מדבר עליו, והם 85% תמיכה, לא פחות.

אייל ליפשיץ: כי הכלי של 50% תמיכה הוא קיים, למרות שמשתמשים בו עכשיו קצת יותר מאשר בעבר, כי אנחנו מאוד לוחצים על החברות להשתמש בכלי הזה, עדיין זה לא הרבה.

אייל ליפשיץ: כי בעצם, זה מאוד דומה לתמיכת מדען רגיל.

אייל ליפשיץ: השיעורים הם לא יותר גדולים משמעותית.

אייל ליפשיץ: ולכן, מה שצריך לעשות זה לתמוך בחברות ב- 85% תמיכה.

אייל ליפשיץ: קודם כל.

אייל ליפשיץ: אנחנו הצענו שזה יצא מתוך אותו תקציב של החממות, שאפילו אם זה יגיד שעכשיו צריך להפעיל פחות חברות חדשות, אנחנו, הזכיינים של החממות, מוכנים לתקופה מוגבלת, שנוכל להקים פחות חברות.

אייל ליפשיץ: אנחנו מוכנים לזה.

אייל ליפשיץ: אבל חבל על החברות שקמו.

רוברט אילטוב: על איזה תקציב מדובר?

רוברט אילטוב: על איזה סכום מדובר, בעצם?

אייל ליפשיץ: יוסי, בבקשה.

יוסי סמולר: מדובר על עשרות מיליוני שקלים, פחות מ- 50.

אסתי פשין: כדי שכולם יעשו שנה שלישית.

אייל ליפשיץ: לא שכולם, שאותה משרה.

רוברט אילטוב: בטח בעצמם, לא כולם.

יוסי סמולר: לא, גם לא נכון להשקיע בכולם משום שלא כולן ראויות לזה.

יוסי סמולר: אבל אני מדבר על המכסה הקיימת, שדיברתי עליה מקודם, שהיא כבר מבוצעת כיום, רק עם דיפרנציאציה ושיעור השתתפות יותר גדול.

אייל ליפשיץ: עם אחוז תמיכה של 85%, זה מה שצריך.

רוברט אילטוב: זאת אומרת, ההפרש הזה.

אייל ליפשיץ: אני עוד לא מדבר על 85%, אני עשיתי שם דיפרנציאציה, 85% זה לחברות עם רמת סיכון יותר גבוהה וזה הולך וקטן וזה הולך וקטן.

רוברט אילטוב: השאלה שלי היא כזאת.

רוברט אילטוב: אני רוצה למקד אותה יותר מדויק.

רוברט אילטוב: ההבדל בין 50% ל- 85% זה כמה עשרות מיליוני שקלים או שזה הרבה פחות?

אייל ליפשיץ: לא לא, זה עשרות מיליוני שקלים.

רוברט אילטוב: אפשר יהיה להעביר אחר-כך לוועדה נתון יותר מדויק?

אייל ליפשיץ: בוודאי.

רוברט אילטוב: כי אם זה 20 מיליון שקל או שזה 45 מיליון שקל, זה משמעותי ומהותי.

רוברט אילטוב: על 20 אפשר כנראה לדבר, על 45 זה קצת יותר קשה.

אייל ליפשיץ: תראה, במודל שאני לקחתי, שהוא מודל ביניים, שמדבר על 85% רק לביוטכנולוגיה ומסלול PMA שזה מסלול מכשור רפואי עם רגולציה יותר מורכבת ו- 75% למכשור רפואי, 65% לקלינטק ו- 50% לשאר, מדובר על סדר גודל של 30 מיליון שקל.

אייל ליפשיץ: אם תלך על מה שמציע אייל פה, לתת לכולם 85%, אז אני חושב שגרוסו מודו זה עשוי להגיע ל- 50 מיליון שקל, אבל זה לא יהיה פתאום משהו מעבר לזה.

אייל ליפשיץ: זו הערכה גסה, אבל אפשר כמובן לחשב את זה.

רוברט אילטוב: אייל, השאלה שהפניתי לפני כן ליוסי, האם יש לכם מידה על הצלחות של המשכי גיוס לחברות שהמשכתם שנה שלישית ומהם הנתונים?

ליאור שחורי: אולי אני אקח את השאלה הזאת, אני לא חושב, יותר מכמה עשרות בודדות של חברות, שהשתמשו במסלול, הוא יחסית חדש.

ליאור שחורי: ואנחנו בין החממות הראשונות, אנחנו בעצם הראשונים שהפעלנו את המסלול הזה.

ליאור שחורי: אני יכול להגיד לך שאצלנו, בסך-הכל, זה הופץ על Incentive, בבעלות של פרג אינוונצ'רס ואריאל.

ליאור שחורי: אנחנו הפעלנו את זה, בין הראשונים והגענו כבר לארבע חברות, שמתוך הארבע חברות האלה, הוותיקות יותר, אחת סיימה ניסוי קליני, שזה בלי השנה ג' הזאת היא לא היתה מצליחה לעשות את זה, שהניסוי הקליני אני מתכוון לפיילוט, של לא הרבה חולים, אבל להראות אינדיקציה חיובית ועכשיו קיבלנו Term sheet מקרן זרה להשקעה בחברה.

ליאור שחורי: בלי זה, אני יכול להגיד לכם שזה לא היה קורה.

ליאור שחורי: זה אחד.

ליאור שחורי: חברה נוספת שיש לנו, היא עדיין בשלבים, היא עדיין בשלב של החממה, אבל היא הצליחה לגייס מיליון דולר, שזה לא יחזיק אותה להרבה זמן, אבל גם כן, אתו אנחנו נצליח להגיע לניסוי בסדר גודל של 20 חולים וזה כבר מראה תוצאות טובות, ויש עוד שתיים בשלב מוקדם יותר, שלאחת זה יאפשר ניסוי קליני ולשנייה יאפשר להגיע להוכחת היתכנות עם ייצור גרסה ראשונה של המוצר.

ליאור שחורי: אז אני חושב שזה מאוד מאוד משמעותי, הסכום הזה, ומוקדם מדי אם נסתכל על סטטיסטיקה, לא יהיו הרבה חברות שהגיעו לסוף התקופה, ואפשר לדעת אם זה הצליח.

ליאור שחורי: מאצלנו, מהנתונים שלנו, אני יכול להגיד שזה עשה הבדל משמעותי.

רוברט אילטוב: אייל, אתה רוצה להמשיך, או שסיימת?

אייל ליפשיץ: אני רוצה רק לסכם ושוב להדגיש נקודה שהיא חשובה.

אייל ליפשיץ: אנחנו מוכנים שבינתיים נכניס פחות חברות חדשות לחממה, ושחברות תקבלנה בשנה ג' שיעור תמיכה של 85%.

אייל ליפשיץ: זאת אומרת, אנחנו מוכנים שבשלב ראשון זה ייעשה אפילו מתוך התקציב הקיים, כדי שנוכל להפעיל את התוכנית הזאת מייד.

רוברט אילטוב: תראו, חברים, המטרה היא בעצם לשמור על האקו סיסטם, לא להתחיל לעצור פה ואני חושב שזה נכון יהיה, לא מדובר פה על שינוי כזה דראסטי בתקציב המינהל, אז אני לא חושב שצריך להתחיל להעסיק את קבלת החברות החדשות, כי מה יקרה, אז מחר יהיה לכם חוסר, יפסיקו לפנות אליכם כדי לפתוח חברות ואז יתחיל החוסר שם ואז אנחנו נתחיל לרדוף אחרי הזנב.

רוברט אילטוב: אני לא חושב שזה ויתור נכון.

רוברט אילטוב: זאת העמדה שלי.

אייל ליפשיץ: אפשר, אם יש מקורות אחרים, בטח שנעדיף.

רוברט אילטוב: צריך לחפש ולחשוב.

רוברט אילטוב: בשביל זה אנחנו יושבים פה בוועדה ואנחנו דנים.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לבדוק את עומק הבעיה ומהי הבעיה.

רוברט אילטוב: OK, תודה אייל.

רוברט אילטוב: עודד חרמוני, בבקשה, מנכ"ל HTIA.

עודד חרמוני: איגוד תעשיית ההייטק.

עודד חרמוני: אז קודם כל, אני גם באתי מעולם החממות בעבר.

עודד חרמוני: אני חושב שקודם כל יש פה כשל שוק פנימי בתוך החממות שהגדירו שנתיים, לפני הרבה שנים, בתור תקופת האינקובציה והיא לא מתאימה לכל החברות.

עודד חרמוני: זאת אומרת, דינה של חברת Life science שונה מדינה של חברת Software, אז אי-אפשר לעשות האחדה בתקופות הזמן.

עודד חרמוני: גם בקרנות הון סיכון, אם בעבר דיברו על שבע שנים של קרן הון סיכון, היום מאריכים את זה לעשר שנים ויותר.

עודד חרמוני: תקופת ההבשלה של חברה, עד שהיא גומרת את מסלול ההמראה שלה, התארכה פשוט, בעולם ונדרש גם יותר Capital לאורך התקופה הזאת.

רוברט אילטוב: אולי זה בגלל שהדולר ירד.

עודד חרמוני: אז אדוני היושב-ראש, אני חושב שקודם כל צריכים לבחון מחדש את הנושא הזה של שנתיים, כי השנתיים עצמן, הן מהות הכשל שוק, לדעתי.

עודד חרמוני: זאת אומרת, אף אחד לא אומר ששנתיים זה התקופה הנכונה לאינקובציה ש- 60% מהחברות הן בתחום ה- Life science, ותמיד לוקח להם יותר זמן.

רוברט אילטוב: לכן אנחנו דנים.

עודד חרמוני: אני אומר שהשלוש שנים זה לא צורך חדש, אלא זה צורך אינהרנטי שהיה שם מלכתחילה, הם פשוט בנו את זה לא נכון את התוכנית, בנו אותה רק לשנתיים, לחברות כאלה, במקום לתת את זה שלוש או ארבע שנים, שזה פרק הזמן שלוקח לחברות להגיע לנושאים קליניים בפיילוט ומה שליאור אמר.

רוברט אילטוב: תכף אני אתן לאלון להגיב לך, הוא בטח משתוקק להגיב לך.

עודד חרמוני: נכון.

עודד חרמוני: אגב, גם בחברות סמי קונדקטור ששם יש לנו בעיה לא פחות גדולה ממדיקל, גם אין לנו מספיק השקעות והחממות היום לא נותנות ביטוי כי אין להן מספיק כסף או מסלול המראה מספיק ארוך בשביל להכניס אותם.

עודד חרמוני: יכול להיות שחלק מהפיתרון, אגב, הוא להרחיב את, זאת אומרת, חברת אינטרנט, נגיד, בשנתיים, בתקציבים של המדען, 500,000 עד 700,000 דולר, זה חייב להגיע כבר לכמה עובדים ובדרך-כלל כבר למכירות.

עודד חרמוני: אם מנהלת החממות היתה מרחיבה את סוגי ההשקעות גם לחברות שהן יותר מוטות שוק ופחות מוטות טכנולוגיה, יכול להיות שזה גם היה פותר חלק מהבעיה העתידית שלכם.

יוסי סמולר: אני רק רוצה לעדכן, דרך אגב, שעשינו דיפרנציאציה גם בתקציב של פרויקטים חדשים.

יוסי סמולר: היום כל פרויקט חדש שנכנס מתחום הביוטכנולוגיה, מקבל הרבה יותר ממה שמקבלים היום פרויקטים וזה הולך וקטן לכיוון המכשור הרפואי וקלינטק ונשאר אותו דבר לגבי השאר.

יוסי סמולר: כך שזה כבר בוצע.

יוסי סמולר: להמשיך ולעבור עכשיו לעשות לא שנתיים אלא שלוש, אנחנו כמובן נשמח מאוד, אבל אני הייתי שמח לשמוע את מי שאחראי על הכסף בעניין הזה, אז צריך להיות גם ריאליים פה.

עודד חרמוני: אני חושב שחוק האנג'לים הוא משהו שהיה אמור, יכול, יש לו פוטנציאל לפתור חלק מהבעיות של חברות המדיקל.

עודד חרמוני: עוד פעם, זה גם מצב לא טבעי ש- 60% בערך מחברות החממה הן בתחום שהמשפך הוא נורא רחב ואז הוא נתקע למטה, כי אין הרבה קרנות שמשקיעות בתחום הזה, זאת אומרת, כמות הקרנת שמשקיעות ב- Life science זה בערך 30% מההשקעות בהיי-טק הישראלי זה ב- Life science, וכמות החברות שהן בוגרות חממה, יוסי תקן אותי אם אני טועה, זה בערך 60% בתחום ה- Life science, נכון?

יוסי סמולר: 55%.

עודד חרמוני: אז יש פה איזה שהיא קורלציה לא נכונה בין החברות שמסיימות ובין מי שיכול להשקיע בהן אחרי זה.

עודד חרמוני: אני חושב שחוק האנג'לים, אם הוא ייכנס לתוקף, הוא יוכל להיות יותר רחב ולהשקיע גם בחברות שהן יותר מוטות שיווק.

רוברט אילטוב: הוא לא נכנס לתוקף עדיין?

עודד חרמוני: אם הוא ייכנס לפעילות, בפועל, לפרקטיקה.

עודד חרמוני: הוא עוד לא, עוד אין אנג'לים שמשתמשים בו, ככל שאני יודע.

עודד חרמוני: ממה שאני שומע בפועל.

רוברט אילטוב: השאלה היא מה החשיפה של החוק.

עודד חרמוני: הוא נחקק, הוא עוד לא נכנס לפרקטיקה.

רוברט אילטוב: אולי יביאו אותו לצרכן.

עודד חרמוני: בדיוק.

עודד חרמוני: אני חושב שפה צריכים לעשות עבודת שכנוע אצל קהיליית הרופאים נגיד, להשקיע ולנצל את זה, אבל יש לו כמה מגבלות אינהרנטיות לחוק האינג'ינרים, שכנראה מונעות מהם להשקיע וצריכים לשמוע אותם בשביל לראות איך אפשר להשתמש בהם בדיוק לקהל היעד הזה.

עודד חרמוני: יש עוד נקודה אחת רק שאני רוצה לומר אולי מה- Resources הפנימיים של מנהלת החממות שלא מנוצל היום.

עודד חרמוני: יש הרבה מאוד פטנטים שנמצאים היום בחברות שהן בוגרות חממה והן הופכות להיות Living debt, כי אין להם מספיק כסף והפטנטים האלה נזרקים בעצם לזבל ובעצם אין Incentive.

רוברט אילטוב: למה?

רוברט אילטוב: הם רשומים כפטנטים, מה זאת אומרת?

עודד חרמוני: הם רשומים כפטנטים אבל אם אי-אפשר לתמוך בהם, אז הם פשוט נעלמים.

עודד חרמוני: החברות בעצם לא יכולות להמשיך ולתחזק אותן ובעצם החברות מפסידות.

רוברט אילטוב: מה ההצעה, להמשיך לתחזק את זה ללא סוף?

עודד חרמוני: לא לא לא, לא זו ההצעה שלי.

עודד חרמוני: אני חושב רק שמאחר ואין, בגלל המבנה של ההשקעות בחברות חממה, אין Incentive, אין תמריץ אמיתי לבעלי החממות למסחר אותן בפחות ממיליון דולר, או פחות מ- 700,000 דולר, שזה מחיר ההלוואה שהם לקחו.

עודד חרמוני: צריכים למצוא מנגנון אחר, שיוכל להכניס כסף אולי למנהלת החממות, על-ידי מסחור של הפרויקטים האלה, שהם פשוט בהרבה מאוד חברות שלא מגיעות למצב של גיוס כסף נוסף, הדבר הראשון שהולך לאבדון, זה הנושא של הפטנטים והפטנטים האלה, הם חלקם שווים כסף ויכול להיות שהם יכולים להחזיר כסף למדינה, באמצעים אחרים, על-ידי מסחור שלהם, לא על-ידי אותה חברת חממה שלא הצליחה לגייס כסף.

עודד חרמוני: זאת אומרת, יש פה עדיין אוצר שלא מנוצל, ואני חושב שאפשר אולי לחשוב על כלים, שאפשר לנצל את זה בצורה יותר טובה.

יוסי סמולר: זה נושא שנמצא בבחינה, דרך אגב.

יוסי סמולר: זה נושא שנמצא בבחינה, זה לא נושא חדש.

רוברט אילטוב: עמוס רון, בבקשה, סגן יושב ראש פורום רעננה.

עמוס רון: תודה.

עמוס רון: אני רוצה להתחיל במשהו שלא קשור במישרין לדיון, אבל אני שמעתי את איש אגף התקציבים אומר אני מקווה שבבדיחה, שחבר הכנסת אילטוב אולי מכיר את חוק האנג'לים, היות ואני עקבתי.

רוברט אילטוב: לא, את הבדיחה הזאת כולם הבינו פה, זה בסדר.

עמוס רון: אני רק רוצה לפרוטוקול, היות ועקבתי וכתבתי כרגע לאסתי שיש לי את כל הטיוטות, חוץ מהחוק שבסופו של דבר לא קיבלתי, יש לי את כל הטיוטות וחברים יקרים מהממשלה והאוצר, אילו החוק היה לפי מה שרוברט אילטוב ככה הגה והוביל, אני חושב שהדיון הזה לא היה מתקיים כי היה ברור איך נותנים פיתרון לחלק מהבעיות של חברות שהן הצליחו לשרוד את השלבים, לא משנה אם בתוך חממה או בעולם הגדול, לשרוד את השנתיים-שלוש הראשונות שלהן, וצריכות לעבור לשלב הבא.

עמוס רון: עכשיו, לגופו של עניין.

עמוס רון: היות ואני בא מהממשלה והייתי שם במספר תפקידים די בכירים, אז אני אומר לכם – לממשלת ישראל יש יכולת יוצאת מן הכלל לנתח את המצב, גם שמענו, צריך לחכות ש- 2011 תסתיים כדי לדעת מה היה ב- 2010.

עמוס רון: אני אומר עכשיו ברצינות, יש לו יכולת לנתח את המצב.

עמוס רון: מה שאין לו יכולת זה להתאים את הפתרונות למציאות בזמן אמת.

עמוס רון: פה, בענף הזה, כמו גם בפגייה או בכל מקום שיש כאלה יצורים שעוד לא בדיוק עומדים על הרגליים וצריכים סוג מסוים של עזרה, תמיכה, וגם קצת מזון בשביל להמשיך לשלב הבא, גם בתחומי ההיי-טק למיניהם וזה לא משנה אם זה קלינטק או ביוטק או ICT, יש צורך בהיערכות מעבר לסוג הדיונים ששמעתי שמתקיימים כאן ביכולת לתמוך בחברות טובות, אני לא אומר, ויש מנגנונים לדעת מהי חברה עם פוטנציאל ומהי חברה שזה רעיון דבילי וחבל על הזמן של כולנו.

עמוס רון: אבל באלה שיש בהם פוטנציאל, חברות שזקוקות לתמיכה כדי לעבור לשלב הבא, כדי לגייס את סקויה או את המשקיעים הגדולים, יש צורך ליצור מנגנונים בדיוק כמו שידעו ליצור אותם בימים הראשונים של ההיי-טק, בקרנות הראשונות.

עמוס רון: צור את הקרן הזו, שהיא יכולה בתוך שלושה חודשים לבדוק עם מומחים ואם יש צורך לגייס יועצים לעניין הזה, לבדוק את התהליכים שמוצעים על-ידי החברה, לבדוק את ה- IP, לבדוק את האנשים שנמצאים שם ולתת את התקציב, לעשות Matching, למצוא לזה פתרונות נוספים, לשלוח גם את החברה להתרוצץ, זה הכל בסדר.

עמוס רון: אבל לא יכול להיות שהיום כמעט ואין פתרונות ושנה שלישית בחממה, זה, אני עושה את המכפלות.

עמוס רון: אתם מאפשרים, אמרתם שתיים עד שלוש חברות בשנה לשנה שלישית, כמה חממות יש בארץ?

קריאה: 26.

עמוס רון: 26, אז המכפלה ברורה.

עמוס רון: כמה בכלל חברות יכולות להתגלגל לשנה השלישית ומה זה עושה.

יוסי סמולר: זה המון.

עמוס רון: מה זה עושה למשק.

עמוס רון: יכול להיות שזה המון, אני חושב שיש מאות חברות שזקוקות לסיוע הזה.

עמוס רון: אז אתה פותר בעיה של כמה?

יוסי סמולר: 80 חברות מסיימות בכל שנה, עכשיו תעשה חשבון כמה עושות שנה ג' ותגיע למסקנה פשוטה, שזה המון.

עמוס רון: אז אני אומר לך שזה לא המון, כי אני יודע מה קורה בארץ.

עמוס רון: יש מאות חברות שחלקן חברות מצוינות והמדינה בצורה כזו או אחרת צריכה לתפוש אותן, לקלוט אותן, לקלוט אותן במסגרת, אני לא אומר, זה לאו דווקא חממה, אבל לקלוט אותם באיזה שהוא תהליך שלא יאפשר להם להתפרק.

עמוס רון: זה ישראל, אנחנו לא בארצות הברית.

עמוס רון: האמריקאים כבר לא פה, יש להם בעיות שלהם, אני מניח שהם לא יהיו חדלי פירעון בימים הקרובים.

רוברט אילטוב: לא לא, הם הגיעו להסכם.

רוברט אילטוב: הם תפרו את זה לשנתיים .

עמוס רון: או כך גם הם חושבים.

רוברט אילטוב: לנשיא הבא.

עמוס רון: כן.

עמוס רון: אבל אני אומר, אנחנו בישראל וצריכים לאפשר לחברות הישראליות, שמתפתחות פה וגדלות או רוצות לגדול פה, כדי לצאת לעולם, צריכים לתת להם את העזרה הזו ולפעמים את הקביים האלה, שיוכלו להתקדם את השנה שנתיים הנוספות.

עמוס רון: הפיתרונות שאני יודע עליהם וגם מה ששמענו כאן הרגע גם ממשרד התמ"ת וגם מאגף התקציבים, הם לא מספקים, לא בסדרי גודל של עשרות מיליוני שקלים, הם לא מספקים בכלל.

עמוס רון: ואני חושב, אדוני יושב ראש הוועדה, שיש צורך ליצור היום תהליכים יותר רציניים, חוק האנג'לים הוא חלק אבל הוא במידה מסוימת הפך להיות די מסורס וטיפה בים, בגלל כל התהליכים שהיו.

עמוס רון: יש צורך ללכת היום לתהליך ששוב מגדיר את ההיי-טק כקטר הצמיחה ושם את המשאבים שצריך לזה.

עמוס רון: המשאבים שצריך לזה, זה לא עשרות מיליוני שקלים, זה סכומים אחרים.

עמוס רון: תודה.

רוברט אילטוב: שלמה וקס, בבקשה.

שלמה וקס: תסתכלו, אנחנו מדברים על חממות, אבל אני רוצה להזכיר לכולם, ועמוס בדברים שלו רמז על זה.

שלמה וקס: בחממות יש X חברות, אבל יש עוד הרבה חברות שלא נכנסו לחממות והן חברות הזנק ואני שומע כאן על איגוד תעשיות ההייטק, אבל נעלמה תעשייה שלמה שקמה בזמנו, על-ידי קרן שממשלת ישראל הקימה וזה תעשיית הון הסיכון שהיא צריכה לממן.

שלמה וקס: היא לא מתקיימת.

שלמה וקס: היא לא עוסקת בזה.

שלמה וקס: היא עוסקת בשמירה על הקיים, בקושי, ולא עוסקת בדברים שהיא צריכה לעסוק.

שלמה וקס: ואנחנו צריכים לבחון איך הקרנות האלו מתעוררות.

שלמה וקס: מתעוררות מחדש.

שלמה וקס: אנחנו צריכים לבחון מה קורה במסגרת יתרון יחסי, שנתנו, שהמוסדיים ייכנסו.

שלמה וקס: אני עוד לא שמעתי על גיוס של קרן הון סיכון, כי הם עוסקים בתעשיית ההיי-טק, במשרדי עורכי-דין וברואי-חשבון, תיכנסו לאתר שלהם.

שלמה וקס: אז רבותיי, אנחנו בבעיה.

שלמה וקס: אין לנו קרנות הון סיכון.

שלמה וקס: הן היו צריכות להיכנס לחממה בשלב הסופי, לדברים הטובים.

שלמה וקס: ואגב, אני לא נבהל מזה שנסגרות כמה חברות, זה תהליך טבעי.

שלמה וקס: זה תהליך טבעי.

שלמה וקס: גם כאלו שלא נכנסו לחממה, נסגרו.

שלמה וקס: השקיעו בהם כסף והם נסגרו.

שלמה וקס: גם בחוק האנג'לים, נתנו את האופציה הזאת, שחברות נסגרות.

שלמה וקס: מה אפשר לעשות?

שלמה וקס: לא כל סטארט אפ ולא כל רעיון של אחד הגאונים שיש, ויש כאלו רבים, צולח את הדרך.

שלמה וקס: לפעמים הוא מקדים את הזמן, לפעמים הוא מאחר את הזמן.

שלמה וקס: אבל הבעיה – אי-אפשר להפנות רק אצבע מאשימה כלפי הממשלה.

שלמה וקס: הממשלה הקימה כאן תעשייה מפוארת שבעקבות קרן יוזמה, קמה כאן תעשייה מפוארת, שהיא נעלמה.

שלמה וקס: היא איננה מתקיימת.

שלמה וקס: וכדאי שנתעורר ולא נקרא ל- IVA, איגוד תעשיות ההייטק.

שלמה וקס: בואו תעסקו במה שאתם צריכים לעסוק.

שלמה וקס: אי-אפשר להפנות רק לממשלה.

שלמה וקס: ואני חושב שצריך כן למצוא את המקור של הכמה עשרות מיליוני שקלים, לתת ליוסי, להוביל את מדעי החיים בזה כדי לתת את השנה השלישית לכמה שיותר.

שלמה וקס: לא בטוח שיש.

שלמה וקס: היום, עם כל המחאות, מחאת הקוטג', האוהלים וכל מה שאנחנו רוצים מסביבנו, העגלות, מה קודם למה?

רוברט אילטוב: בחלוקה הכללית, 20 מיליון שקל או 30 זה לא הרבה כסף.

שלמה וקס: אז אני אומר, בגלל זה אני חושב שכן ליוסי, אבל אני רוצה לעורר את תעשיית קרנון הון הסיכון שנעלמה.

שלמה וקס: והם מגדירים לעצמם.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: שלמה סיימת, נכון?

רוברט אילטוב: ארנון גת, בבקשה.

ארנון גת: מר אילטוב, הרקע שלי זה ניהול חברות סטארט אפ צעירות, בוגרות, חברה בורסאית.

ארנון גת: עליתי ארצה חזרה לפני שבע שנים, ניהלתי פה שתי חברות סטארט אפ, בשנתיים האחרונות אני החלטתי להקדיש את זמני לחברות חממה, פשוט כי השתכנעתי שיש כאן המון פוטנציאל.

ארנון גת: היום אני יושב ראש אקטיבי של שתי חברות חממה ומגייס כסף לשתי חברות חממה אחרות שהולכות ונעלמות לי מתחת לידיים, בגלל כל אותן הסיבות שדיברנו עליהן וחבריי שאמרו קודם אמרו ממש נכון.

ארנון גת: אני רוצה אבל את שתי הדקות שיש לי, מר אילטוב, לבוא ולהגיד, להבין, למה כל כך קשה להצליח עם חברות חממה.

ארנון גת: כי חוסר האפשרות לגייס כסף בשנה השלישית זה אינדיקציה שהן לא מצליחות.

ארנון גת: וזו השאלה ויש כאן, לדעתי גם התשובה, אני אתן, איך שאני רואה את זה, אבל בשביל שחברה תצליח, בין אם בחממה או בין אם חברת סיד צעירה במקום אחר, צריך להיות לה ממש Critical mass, בכמה אזורים – בטכנולוגיה, בשוק, בניהול ובכסף.

ארנון גת: הניסיון שלי בשנים האחרונות, שיש בארץ אנשים נהדרים, טכנולוגיה יוצאת מן הכלל, אולי קצת רחוקה מהשוק, התגברנו על זה, אבל הכסף שאנחנו מעניקים או נותנים בתור Incentive לחברות חממה, פשוט לא מספיק.

ארנון גת: החברה במקרה הטוב, בחממה פריפריאלית, מקבלת 650,000 דולר, לשנתיים ואמר את זה ידידי עודד.

ארנון גת: 300 לשנה.

ארנון גת: בן-אדם אחד שזה היזם ותקורת החממות, 150,000 דולר, הלכו.

ארנון גת: נשאר לו קצת כסף לדלק, שניים וחצי מיקרוסקופים, ונגמר הכסף.

ארנון גת: מה יכול לעשות יזם בודד, לא משנה כמה שלא יישן בלילה ולא משנה כמה שהוא או היא מוצלחים, אי-אפשר היום, בימינו, ב- 650,000 דולר, אחרי שנתיים, להגיע להישגים משמעותיים ולגייס כסף.

ארנון גת: פשוט אי-אפשר, לדעתי.

ארנון גת: ולכן, עד שלא נרים ואמר את זה עמוס, אני חושב, עד שלא נרים איזה שהוא מין, לא מוסד, אבל איזה שהוא מין קרן או משהו שתיתן לחממות או לחברות החמה יותר כסף, פשוט זה לא יצליח.

ארנון גת: בסוף ייגמרו מעט מאוד חברות, לא שממשיכות, אלא שמצליחות.

ארנון גת: הרעיון זה להצליח, זה לא לעבור את הדרך.

ארנון גת: זה באיזה שהוא מקום להתעופף ולהתחיל להיות רווחי ואז השמיים זה הגבול.

ארנון גת: אני רואה את הבעיה בתור בעיה של אחרי השנתיים הראשונות זה לא מספיק, צריך עוד.

ארנון גת: אנחנו באנו בבקשה לאוצר, ופה אני מדבר על משהו ספציפי, וזה אלון מסר ושותפיו, לקרן של 100 מיליון דולר, שהאוצר ישתתף בו וימנף 100 מיליון דולר נוספים, מהתעשייה או מאנשים פרטיים או מקרנות.

ארנון גת: ביחד 200 מיליון דולר שיכולים לתת לחברות חממה, מספיק דלק, על-מנת להצליח.

ארנון גת: לצערי, נדחינו, עוד פעם, אין שום דבר נגד אלון, מכיוון שלא נראה לאוצר, שהממשלה צריכה להתערב בקרנות.

ארנון גת: הם מוכנים להשקיע בחברות, לא בקרנות.

ארנון גת: אז בקיצור, העסק הזה תקוע.

ארנון גת: והסיפור שיוסי מבקש את ה- 20 מיליון, 30 מיליון שקל, אל"ף, זה חובה, זה לא, זה לא Nice to have, אחרת זה בכלל מת וזה נסגר, אחרי שנתיים.

ארנון גת: אבל זה גם לא מספיק.

ארנון גת: מישהו אמר לי שזה כמו איזה שהיא תחבושת לפצע.

ארנון גת: צריכים סכומים יותר גדולים, אמנם לא בהשתתפות של 85%, אני לא חושב שזה נחוץ, אבל השתתפות הממשלה בקרנות שישקיעו בחברות צעירות במידה מאסיבית, לדעתי זה הדבר היחידי שיעזור, והיתרון יחסי לא יביא את זה.

ארנון גת: יש לי ויכוח עם האוצר וכו', וחבל לחכות את השנתיים, אייל אומר כאן, החברות יוצאות ונופלות, אבל ניוטון אמר שאם ממשיכים לעשות את אותו דבר, נקבל את אותן תוצאות.

ארנון גת: ולכן אני חושב שחייבים לעשות איזה שהוא שינוי ולא שינוי קטן, ה- 50, ה- 80 מיליון שקל שיוסי רוצה, זה שינוי יחסית לדעתי קטן, אלא שינוי הרבה יותר משמעותי, על-מנת להתחיל את המשפך הזה שברבות הימים כן תהיינה חברות גדולות, כי חברות קטנות יתאחדו והם יישארו בישראל.

ארנון גת: תודה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: הגב' אסתי פשין, בבקשה.

אסתי פשין: צהריים טובים.

אסתי פשין: אני אתחיל בלתהות לגבי הנחת העבודה, הנחת היסוד.

אסתי פשין: אנחנו יושבים כאן בגלל פרמטר שהובא לידיעתנו, לפיו בין 2009 ל- 2010, רק 24% מבוגרות החממה הצליחו לגייס סדר גודל של חצי מיליון דולר, כמדומני, זה הפרמטר.

אסתי פשין: השאלה הראשונה שאני רוצה לשאול זה אם זה הפרמטר הנכון.

אסתי פשין: ברור שזה מטריד ביחס למצב בעבר, אבל גם השוק השתנה, היום הרבה יותר חברות הולכות בכיוון של בוט סטרפינג, כפי שיוסי ציין קודם, זה שחברה לא הצליחה לגייס לא אומר שהיא נסגרה.

אסתי פשין: מצד שני, זה שחברה כן הצליחה לגייס, לא אומר שהיא תצליח.

אסתי פשין: ציין ליאור מקודם שאחת מהחברות אצלו הצליחה לגייס מיליון דולר, לא בטוח שזה יספיק.

אסתי פשין: לא ברור שזה הפרמטר הנכון שלפיו או היחיד שלפיו צריך לבחון את הצלחת חברות החממה.

אסתי פשין: בעיני, חברות החממה הן חלק מאוד מאוד מהותי, מאוד חשוב באקו סיסטם של ההייטק, בהרבה מובנים הם מקור גאוותנו כשאנחנו מציגים את ההייטק בחו"ל.

אסתי פשין: יצא לי בכמה הזדמנויות לדבר עם משקיעים זרים מכמה מדינות.

אסתי פשין: המודל הזה של תוכנית החממה זה איזה מודל שיש לנו הרבה מאוד במה להתגאות בו.

אסתי פשין: יחד עם זאת, לא בטוח שבצורת העבודה הנוכחית של התוכנית, אנחנו נותנים לחברות החממה את אותו סיכוי לגייס כספים, כמו שאנחנו נותנים לחברות סיד אחרות וזה במנותק מזה שהנתונים לגבי גיוסי הסיד, הם נמוכים, הם אבסולוטית נמוכים.

אסתי פשין: חברות חממה נדרשות או עוברות בקרה מאוד קפדנית סביב ההוצאות שלהן.

אסתי פשין: הוצאות שיווק מעודדות פחות מאשר הוצאות מו"פ, הן חברות שמטרתן היא בראש ובראשונה לייצר איזה שהוא ידע, איזה שהוא IP, מחקר ופיתוח.

אסתי פשין: אבל מצד שני, חברה שלא מצליחה לשווק את עצמה למשקיעים פוטנציאליים או לא משקיעה מספיק בלשווק את עצמה למשקיעים פוטנציאליים, מן הסתם תתקשה עוד יותר לגייס כספים מאותם משקיעים מאשר חברות שכן משווקות את עצמן.

אסתי פשין: שיווק זה שם המשחק, דיברנו כאן בכמה פורומים על הנושא של תקציבי השיווק, התמיכה בשיווק על-ידי מנגנונים ממשלתיים ולמרות שאני חושבת שכולנו כאן נסכים שמקומו של המו"פ הוא בראש סדר העדיפויות, הרי בסופו של דבר, חברות החממה הן חברות שמטרתן לעודד מחקר ופיתוח, לעודד יצירתיות, לעודד חדשנות.

אסתי פשין: אם אותה יצירתיות או אותה חדשנות לא תשווק ברמה מספקת, מן הסתם אותן חברות לא יצליחו לגייס גיוסי המשך ולכן בראייתי, צריך לשוב ולבחון את הכללים של המדען הראשי לגבי הכרה בהוצאות שיווק, בפרט לחברות חממה, על-מנת שאלו יוכלו לשווק את עצמן לפחות כמו חברות סיד אחרות, ולהתחרות על אותם כספים מעטים ובמפורש מעטים מדי, שקיימים היום בשוק לחברות סיד.

יוסי סמולר: אני רק יכול להתייחס.

יוסי סמולר: התקציב שאנחנו נותנים לחברות חממה לא מגביל אותן רק לפעילויות מחקר ופיתוח אלא גם לפעילויות שיווק, ככה שהן צריכות לעשות לעצמן את האופטימיזציה, כמה הן משקיעות בפיתוח וכמה בשיווק.

יוסי סמולר: אין מגבלה מהצד שלנו, כרגולאטור, לנושא הזה.

רוברט אילטוב: אתה יודע, אתה מזכיר לי, קח חמש שקל, תלך לסרט ותביא לי עודף.

יוסי סמולר: לא הבנתי.

רוברט אילטוב: אין להם כסף.

יוסי סמולר: אני אשמח מאוד אם יהיה להם יותר כסף.

רוברט אילטוב: זה מה שאני אומר, קח חמש שקל, תלך לסרט, תביא לי עודף.

רוברט אילטוב: אל תשכח לקנות פופ קורן בדרך.

רוברט אילטוב: OK.

יוסי סמולר: נשמח שיהיה יותר כסף.

רוברט אילטוב: יש לי פה רשימה ואחר-כך אנחנו נעבור לכל אלה שעוד לא נרשמו ויירצו לדבר.

רוברט אילטוב: אנחנו ניתן לדבר לכמעט כולם, אני מקווה.

רוברט אילטוב: יהושע קליין, יועץ חברת סיסקו, בבקשה.

יהושע קליין: שלום.

יהושע קליין: אני לא עוסק בענייני כספים, אני יותר איש טכנולוגיה ואני ליוויתי כמה חברות גדולות שהתחילו באמת מכלום פה והגיעו למשל לחברת ספיאן שהגיעו ממש להיות חברה בינלאומית וליוויתי את החברות האלו ונוכחתי לדעת שיש איזה עצירה במעבר מחברות הזנק לחברות גדולות.

יהושע קליין: וזה תופעה שהיא לא מיוחדת לישראל, זה היה ביפן וגם בארצות-הברית ראו את הבעיה, ויש פה בעיה של מבנה חברה.

יהושע קליין: חברה גדולה, המבנה שלה, הצורה שהיא פועלת, הוא שונה לגמרי בצורה של חברת הזנק עובדת.

יהושע קליין: בחברה קטנה, מכירים כל אחד את השני והתהליכים הפנימיים הם לא בעייתיים בכלל.

יהושע קליין: בחברה גדולה, התהליכים זה החברה.

יהושע קליין: ולכן, אם חברה גדולה, חברה קטנה, רוצה לחזור להיות חברה גדולה, היא חייבת להשקיע בתהליכים.

יהושע קליין: למשל, בארצות-הברית, יש מפעל גדול שנקרא Software engineering institute, שעוסק אך ורק בזה, בתהליכים ומלמדת את החברות לעבור מחברה קטנה לעבור לתפקד כחברה גדולה.

יהושע קליין: אני ליוויתי, יש חברה, אולי אנשים כבר לא מכירים את חברת ספיאנס, זאת חברה שהתחילה בשנות ה- 70, והצליחה, אני לא יודע עד כמה היא היתה בחממה או לא, היא התחילה במכון ויצמן, כחברה קטנה, גדלה לאט לאט, פה במשרדי ממשלה, מכרה יפה מאוד את המוצר במשרדי ממשלה, הגיעה להיות שותפה של IBM ולהיות בעולם.

יהושע קליין: בשנות ה- 80 נהיה שינוי בטכנולוגיה בעולם המחשבים ומאחר והם היו עדיין במבנה של חברה קטנה, הם לא היו מסוגלים להתמודד עם השינוי הטכנולוגי הזה, בגלל שהם לא למדו לעבוד כחברה גדולה.

יהושע קליין: לעבור מטכנולוגיה של ה- Main frame שהיו פעם, למחשבים המבוזרים שיש היום, זה שינוי גדול מאוד.

יהושע קליין: זה אולי 20 שנות אדם אם לא יותר.

יהושע קליין: ובשביל זה חברה גדולה יכולה להתמודד עם זה, חברה שהיא עדיין עובדת כחברה קטנה, לא מסוגלת להתמודד עם זה.

יהושע קליין: והיום, לדאבון ליבי, היום חברת ספיאנס ממש דועכת, כאשר היא יכלה להיות יותר ממוטורולה, יתר ממיקרוסופט.

יהושע קליין: המוצר שם הוא ממש גולמי והרעיון הזה קיים, הרעיון הוא קיים, פשוט צריכים הסבה מ- Main frame והם לא עשו את זה כמו שצריך.

רוברט אילטוב: זהו?

יהושע קליין: לא.

יהושע קליין: אני רק רוצה לציין שיש שיטה שנקראת CMMI, שמקובלת בארצות-הברית.

יהושע קליין: פה בארץ היא מיושמת רק בחברות שעובדות בצבא, בגלל שהצבא האמריקאי מחייב את זה, וחברות הזנק, הן לא מגיעות בכלל לדברים כאלה, הן לא משקיעות בזה בכלל, בגלל שדיברנו על תקציבים, דיברנו על החמישה שקלים, אז בכלל לא מגיעות לזה.

יהושע קליין: יש לנו דוגמה במשרד החקלאות, יש תמיכה בנושא הזה.

יהושע קליין: יש יועצים במשרד החקלאות שנכנסים ועוזרים לאנשים.

יהושע קליין: החקלאות, אני מבין, שזה פעם זה היה הדגל של התעשייה בארץ, היום יש הייטק זה הדגל.

יהושע קליין: אני לא מבין.

קריאה: היה, אנחנו מנסים שזה עוד פעם יהיה.

יהושע קליין: היה.

יהושע קליין: אז אני לא מבין, מאחר ודיברו פה על מיליונים, פה מדובר על הרבה פחות ממיליונים, אני לא מבין למה אין פה, אין גוף כמו שיש יועצים בחקלאות, אין גוף כמו שיש בארצות הברית ה- HCI שדיברתי עליו, שמדריכה את החברות איך להפוך מחברת הזנק לחברות גדולות.

יהושע קליין: אז את זה אני רוצה להציע פה, במקום להציע פה מיליונים, שיהיה תמיכה ממשלתית להכניס את מה שנקרא שיפור תהליכים, CPI, לדוגמה לפי CMMI.

יהושע קליין: אני התאמתי את CMMI לתרבות הארגונית הישראלית כי ישראלים לא חושבים כמו אמריקאים, אבל אפשר להתאים את זה.

יהושע קליין: זה היה טוב ליפנים, זה טוב לאמריקאים, וזה עובד טוב גם לישראלים, עשיתי את זה בספיאנס, עשיתי את זה באינטל גם כן ואפשר לעשות את זה, רק צריך, אם מצפים שאנשים, שעם החמישה שקלים האלה שדיברת עליו, ישקיעו בזה, אין סיכוי.

יהושע קליין: לכן, אני חושב שממשלה צריכה להיכנס פה ולתת את ההדרכה הזאת, כדי שיוכלו לבוא מחברת הזנק לחברת ייצור גדולה ואז בכלל לא יהיה צורך לממן אותם יותר.

רוברט אילטוב: תודה רבה, אני מודה לך.

רוברט אילטוב: נועם פעיל, בבקשה, מנכ"ל חברת דסקלי.

נועם פעיל: שלום לכולם.

נועם פעיל: דבר ראשון, רציתי לברך את יוסי ואלון, מתוכנית החממות.

נועם פעיל: אני פה למעשה באתי בכובע של מנכ"ל של אחת מחברות החממה, רציתי לספר לכם טיפה מה הפרויקט הזה עשה, שאנחנו שייכים לחממת גרנות, מי מכם שמכיר, זה מול קיבוץ גן שמואל, יש כזה מפעלים גדולים, מפעלי מזון, מזון גדולים, וקצת סוריאליסטי לראות את ה- 15 חברות חממה, בתוך המבנים ההאנגרים האלו.

נועם פעיל: קצת על החברה.

נועם פעיל: אני הצטרפתי כמנכ"ל לפני חמישה חודשים, אחרי שהחברה קיבלה קרוב לשני מיליון שקל, זה המקסימום, ושנה חלפה לה ופשוט החלפתי את המנכ"ל, שהוא היה אחד היזמים וראיתי שלמעשה שעון החול, אני מתייחס לתקציב כשעון חול, זאת אומרת נשאר לי כמיליון, והייתי צריך לבצע יעדים מדידים שהם פרוטו-טייפים, מוצר ממש אי-אפשר בסכום זה, מוצר, אני רק אתן לכם, המוצר הוא אמור להגן על גניבות מהמכשיר הזה, אנדרואיד, שזה היום תחום מאוד מאוד חם.

נועם פעיל: אבל לפתח ממש ממש מוצר עם טכנולוגיה ופטנט כמו שיש לנו, אי-אפשר בתקציב זמן כזה.

נועם פעיל: אז הצלחנו בתקופה קצרה פשוט למצוא, למצוא לקוחות ולעשות אתם פרוטו-טייפים.

נועם פעיל: כי רק אם יש לקוחות וזה המסר פה לחממות, רק אם יש לקוחות התחלה של לקוחות וזה לא חייב להיות מכירות גדולות, מספיק סימני מכירות, מספיק לפתור בעיה אמיתית שיש בשוק, שזה יגדיל את הסיכוי לקבל השקעה יותר מאוחר.

נועם פעיל: אנחנו בכיוון, דרך אגב, אבל אנחנו זקוקים לעוד שנה-שנתיים נוספות, כי למכור את החברה עכשיו למשקיעים, זה אני חושב קצת בנזיד עדשים ואני חושב שהממשלה צריכה להכניס את היד קצת יותר עמוק לכיס, לא עוד 20 מיליון, אני חושב שזה לעג לרש, רוברט.

נועם פעיל: אני חושב שצריך להכפיל ולשלש.

נועם פעיל: הכסף הזה הוא קיים והוא פשוט מנווט בממשלת ישראל וכולם פה יודעים את זה, משיקולים פוליטיים, לצערי.

נועם פעיל: תודה רבה.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: מר כפיר, מנכ"ל פרואישן.

כפיר חזז: אנחנו חברה שמגייסים, אנחנו עוסקים בתחום ההשקעות כבר שמונה שנים, מ- Medical device , יש לנו כמה חברות.

כפיר חזז: חלקן גם עשינו מכירות כאלו ואחרות למשקיעים יותר גדולים בחו"ל, אנחנו עובדים בעיקר מול משקיעים בחו"ל.

כפיר חזז: יש לי פה שאלה, זו פעם ראשונה שאני בפורום הזה, אני מכיר פה הרבה מהחממות והרבה מהאנשים פה, בתחומים כאלו ואחרים.

כפיר חזז: השאלה היא מה, ברמה של ההשקעות עצמן, יש, אנחנו הולכים היום, אני כבר חמישה חודשים בפרויקט שהקמנו אצלנו בתוך הבית בפרואישן, שהוא הולך לעסוק בתחום של השקעות אחרי החממות.

כפיר חזז: הפרויקט הזה כבר יצא החוצה, יש כבר קאדר לא קטן של משקיעים, בעיקר מארצות-הברית ואירופה.

כפיר חזז: יש לנו יתרון ענק שמשקיעים בחו"ל פשוט מזילים ריר כשמדברים על ישראל ועל המדען הראשי.

כפיר חזז: אנחנו לא יוצאים החוצה.

כפיר חזז: אף אחד פה, תקנו אותי אם אני טועה, יכול להיות, אני יודע על חממות בודדות שאני מכיר שנמצאות בכל מיני מקומות, ואחד מהם גם יהיה אתי בהרצאה באטלנטה בעוד שלושה שבועות, אחת מהחממות, אבל אף אחד מהמשקיעים פה, אף אחד לא יוצא החוצה מהיזמים.

כפיר חזז: הם גם לא בשלים לזה, דרך אגב, לדעתי, אבל הם גם לא בנויים לזה ואף אחד גם לא בונה אותם, דיברת על תהליכים וקצת שיווק וקצת קידום, אף אחד לא בונה אותם לטובת הדבר הזה, בכלל להוציא אותם החוצה.

כפיר חזז: ויש משקיעים ויש כסף בחוץ של יהודים, ישראלים, או פרו-ישראלים, או כאלה שרוצים להיכנס פנימה כי כולם יודעים שה- 'אינוויישן' בישראל הוא מטורף.

כפיר חזז: אנחנו עשינו, מי שמכיר, אזורי בינאר, עשינו On line meeting לפני כחודש וחצי, הגיעו למעלה מ- 30 משקיעים לטובת הפרויקט הזה ספציפית, ... משקיעים ספציפי, כולם משקיעים כולם לכמה מאות אלפי דולרים, מיליוני דולרים בודדים להשקעות ספציפיות, חלקם גם משקיעי הייטק לשעבר, או משקיעי הייטק קיימים היום.

כפיר חזז: הם רוצים להשקיע.

כפיר חזז: יש להם בעיה אחת – הם לא יודעים במה, הם לא יודעים איך והם גם שואלים – רגע, אני משקיע, מה קורה שם מאחורה?

כפיר חזז: אני רחוק משם.

כפיר חזז: אני לא יודע.

כפיר חזז: היתרון שלנו, שאנחנו נותנים להם את התמיכה והכל והם מרגישים הרבה יותר נוח עם זה, אבל אני בשבוע הבא נוסע לארצות הברית לשלושה שבועות, בכל ארצות הברית.

כפיר חזז: יש לי שלוש הרצאות – במיאמי, לפני קרוב ל- 100 משקיעים, באטלנטה ובניו-יורק.

כפיר חזז: יש יתרונות בודדים שאני יודע עליהם ספציפית לגבי השקעות בישראל, שאחד מהן זה הנושא של המיסוי, משקיע זר וכן הלאה, זה מאוד מאוד נקודתי, מאוד מאוד קטן.

כפיר חזז: היתרון שכולנו פה, כולם יודעים כמה אנחנו חכמים וכמה החבר'ה שלנו תותחי-על, באמת, כאילו, רואים את זה חדשות לבקרים, וכולם יודעים את זה.

כפיר חזז: אם היה גורם או דרך שבה הייתי יכול לבוא למשקיע להגיד לו – תקשיב, אם אתה שם אנחנו שמים אתך ביחד וזה, דרך אגב, אני אומר מהבית שלי.

כפיר חזז: הבית שלי, כפרואישן, שם ביחד עם המשקיעים האלה והם מרגישים עם זה ביטחון.

כפיר חזז: יש לי מתואמות למעלה מ- 30, יותר מ- 30 פגישות אישיות עם משקיעים בקבוצות מאוד עשירות, של חבר'ה ישראלים לשעבר, דרך אגב, שמאוד מאוד רוצים להשקיע בחברות בישראל ואין להם שום דרך להגיע לפה.

כפיר חזז: אנחנו מחפשים את הפיתרון – עוד שנה שלישית, וזה פתרונות מצוינים כולם, באמת, כאילו זה ייתן עוד אוויר והביו יתקדם וה- Medical device יגיע לקליניקה, לקליני הראשון וכן הלאה וכן הלאה והאינטרנט יביא את הלקוח הראשון והכל טוב.

כפיר חזז: אבל אחרי השנה השלישית, עדיין אותו יזם, האישה שלו תבוא ותגיד לו – הלו, בוא נביא משכורת הביתה, החלומות יפים.

כפיר חזז: בסוף הרי זה נגמר שם.

כפיר חזז: אבל יש בחוץ המון, המון המון כסף.

כפיר חזז: אם היינו יכולים לתת תמורה מהצד השני, שתשווה את הכסף הזה, הם ישקיעו את הכסף והיום בארץ יש המון ברוקרים, חברות השקעה, בתי השקעות, שיש להם המון קשרים עם משקיעים בחו"ל.

כפיר חזז: אני מוציא שנייה את ה- VC את ה- Venture capital החוצה לחלוטין, כי בכלל זה דיון אחר, מבחינתי זה גם ערוץ אחר, הם גם ב- Level אחר, הן גם זקנות מדי בשביל להשקיע בחברות כאלה, הן צריכות את הכסף הרבה יותר מהר, להביא תשואה למשקיעים, הן לא רלוונטיות כרגע לחלוטין.

כפיר חזז: אבל המשקיעים הפרטיים, שזה מרופאים בעלי הון מאוד גדולים בארצות הברית ועד בעלי הייטק לשעבר וישראלים לשעבר שיש להם את הזיקה ויש להם את הרצון ואת הציונות וכמובן מעורבת פה מה לעשות, יש לזה יתרון, אפשר להשתמש ביתרון הזה.

כפיר חזז: היתרון פה להביא הרבה כסף, ולא בסכומים קטנים ומעבר לזה גם, תוסיפו על זה את הקשרים שאנחנו יוצרים שם, תכל'ס, תביא את החברות האלה לשוק.

כפיר חזז: ודובר פה בין לבין, בין פה לשמה, אני מאמין שזה לא יקרה מחר, כמובן, ולא מהיום לעוד שנה, אבל יש פה ערוץ שאני אומר לכם מניסיון ותרצו, אני מוכן גם לדבר על זה כשאני אחזור בעוד חודש, חודש וחצי, יש לזה יתרון עצום.

כפיר חזז: השוק שם, אתה אומר – השקעות בישראל, בחממות, בחברות, מזילים ריר.

כפיר חזז: הבעיה שלהם, הם מפחדים.

כפיר חזז: אנחנו פתרנו את זה בזה שאני ביא כסף מהבית Back to back איתם, לא אחד לאחד, בסכום מסוים, על כל שקל שהם שמים, גם אנחנו שמים סכום מסוים.

כפיר חזז: קבוצת ההשקעה שלנו, שנכנסת ובנויה, זה קבוצת ה- LP, שעם כל המשמעויות של מיסוי וכן הלאה, מעורבים אתנו שני גופים.

רוברט אילטוב: כן, הנקודה ברורה.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: מי שיירצה להשתמש ביכולותיו.

כפיר חזז: זה לא רק קשר להשתמש, זה נקודה אם אפשר לעשות משהו מעבר.

רוברט אילטוב: זה יותר מורכב ממה שאתה הצגת.

כפיר חזז: אין ספק.

כפיר חזז: תודה.

רוברט אילטוב: המשקיעים אמנם מזילים ריר כשמדברים על ישראל, כשמתחילים לדבר תכל'ס, אני לא יודע עד כמה הנכונות היא נכונות.

כפיר חזז: OK, בסדר גמור.

רוברט אילטוב: יש לנו עוד דובר, אלעד שביב, סיסקו.

אלעד שביב: תודה.

אלעד שביב: אני רוצה להעלות בקצרה את הנושא של תחום הקלינטק שהתעסקתי בו די הרבה ולאחרונה קיבלתי איזה שהוא פרויקט עבור המדען הראשי, להביא המלצות לממשלה לקידום התעשייה הזאת.

אלעד שביב: צריך להעלות את הנושא, לכל תעשייה יש צרכים שונים ובתחום הקלינטק כשאנחנו מתחילים לדבר על החממות ויש פה הרבה מאוד דיון על נושא הסיד, בתחום הזה שאני חושב, אני מאוד מאמין, אני בא מתחום ההייטק אבל אני חושב שתחום הקלינטק יכול להיות מנוע צמיחה שלנו לכמה עשורים טובים קדימה, יש שם המון המון חשיבות, דווקא לנושא של אחרי הסיד.

אלעד שביב: בתחום הסיד, אני מאוד מתחבר למה שאסתי אמרה מקודם, כל הנושא של יכולות שיווק ולנתק רק את הטכנולוגיה או החדשנות מהשוק, זה בעיה מאוד גדולה וזה בעיה מאוד גדולה בתחום הקלינטק, ששם עדיין אין הרבה מאוד ניסיון יזמי, אז בתחום הסיד אני חושב ששם אחד הדברים שיכולים מאוד לעזור, זה לחבר חברות מסורתיות פה בארץ, שיש להן כבר גם משאבים, הם מחפשים חדשנות והדבר הזה של חיפוש חדשנות הוא היום דבר שמוביל את כל החברות הגדולות בעולם, וחברות יותר קטנות וצריך להסתכל על הצרכים של התעשייה הזאת ואני פשוט רוצה כרגע בפעם ראשונה להעלות את זה.

אלעד שביב: יכול להיות שזה כבר עלה בפעמים אחרות, אבל לפחות מבחינתי, להעלות את זה שכשמסתכלים על הנושאים האלה, צריכים להסתכל על צורכי תעשיות שונות.

אלעד שביב: בתחום הקלינטק הצרכים הם שונים, יותר קל להיכנס בהתחלה, אני רואה הרבה חברות שמצליחות Good strapping, איכשהו מצליחות לקום לשנה-שנתיים הראשונות, לא מצליחות להמשיך הלאה.

אלעד שביב: ולכן צריך להסתכל גם על ההשקעות המשך וגם על החיבור שלהן, לחברות.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: אלון מסר, אני אשמח מאוד אם תתייחס על כל הנושאים, אם תוכל לתת לי דגש על כל הנושא הזה של תוכנית לעידוד מוסדיים, מה קורה עם זה, כי זה אחד הכלים שאנחנו תמכנו והלכנו מאחוריהם כדי באמת שיהיה כסף בשוק, השאלה איך זה בא לידי ביטוי, האם זה בא לידי ביטוי היום, איפה אנחנו עומדים עם הדבר הזה?

אלון מסר: עלו הרבה מאוד נושאים, אז אני אנסה.

רוברט אילטוב: אחד-אחד.

רוברט אילטוב: אנחנו נשמע.

אלון מסר: אני אנסה כמה נקודות שרשמתי, אשמח תמיד להמשיך.

אלון מסר: לגבי התוכנית של המוסדיים, אז מספרים מדויקים אנחנו מנועים מלחשוף, אבל פורסם גם בעיתונות שיש בפירוש היענות מצד גופים מוסדיים.

רוברט אילטוב: למה אתם מנועים מלחשוף?

אלון מסר: התחייבנו בפני מי שמשקיע.

רוברט אילטוב: המדינה התחייבה?

אלון מסר: כן.

רוברט אילטוב: אז מה, אתם צריכים עכשיו שאני אחוקק חוק שאתם תפרסמו את זה?

אלון מסר: לא לא, זה לא חוק, התוכנית היא לא חוק.

רוברט אילטוב: לא, אולי אני אחוקק חוק שתפרסמו את זה.

אלון מסר: לא, זה עלול רק לפגוע.

אלון מסר: אבל אני יכול להגיד בפירוש, אם שאלת על נתונים, אז אני יכול להגיד שיש היענות רבה מצד הגופים המוסדיים, שהביעו נכונות והצהירו על כוונתם והם משלמים על זה דמי רצינות, להשקיע סכום לא מבוטל בתעשייה עתירת ידע בישראל, באמצעות קרנות הון סיכון.

אלון מסר: יכולנו להגיד שבמסגרת התוכנית הזאת אנחנו אפשרנו השקעה גם במודלים שהם לא קרנות הון סיכון קלאסיות, מה שנקרא, רואים שהמודל הזה מתפתח בעולם ואנחנו נמצאים בקשר וגם נתנו אישור למה שנקרא קרנות ציבוריות במסגרת תוכנית להתחיל לפעול, אז מבחינה זו אפשר להגיד שהתוכנית הזאת רצה מינואר, דווקא יש היענות מאוד גבוהה מהמוסדיים, סכום לא מבוטל.

אלון מסר: מדובר על מאות מיליוני שקלים שכבר נוצלו על-ידי המוסדיים, מתוך הסכום שהוצע.

רוברט אילטוב: אתה יכול לנקוב בסכום?

אלון מסר: לצערי – לא.

רוברט אילטוב: שמות אתה לא רוצה לנקוב, התחייבת.

אלון מסר: אני יכול להגיד שהתוכנית היתה אמורה, מטרתנו היתה לנסות ולעודד השקעות בסך 800 מיליון שקל בסל המוסדיים הישראליים וכרגע כבר יש מאות מיליוני שקלים שהמוסדיים כבר הצהירו בכוונתם ומשלמים ברצינות, שצריכים להשקיע.

אלון מסר: עכשיו העבודה היא מצד הקרנות, קרנות ההון סיכון, להגיע למוסדיים האלה, לשכנע שלהשקיע בקרן הספציפית הזאת, ולצאת לדרך.

רוברט אילטוב: הם לא מבינים מי מהם המוסדיים, איך הם יגיעו אליך?

אלון מסר: הם יודעים.

אלון מסר: אני יכול להגיד.

רוברט אילטוב: להם אתם מפרסמים?

אלון מסר: לא, אנחנו לא מפרסמים, הם מכירים אחד את השני, הקרנות באות למוסדי ויודעים טוב.

רוברט אילטוב: אלון, תבהיר מסר שזה לא מקובל, פשוט, אני לא יכול לקבל מידע פה.

אלון מסר: מאות מיליוני שקלים.

רוברט אילטוב: זה לא תקציב הביטחון חסוי, אתה יודע, זה לא, יש גבול פה.

רוברט אילטוב: מה זה?

אלון מסר: אני אומר, מאות מיליוני שקלים.

רוברט אילטוב: איך קרן הון סיכון צריכה לדעת מי מהמוסדיים הם בתוך התוכנית?

אלון מסר: כשקרן מגישה.

רוברט אילטוב: איך חממות צריכות לדעת מי בתוך התוכנית?

רוברט אילטוב: מה זה התוכנית הסודית הזאת?

קריאה: הקרנות לא צריכות לדעת.

אלון מסר: כשקרן מנסה לגייס כסף ממשקיעים מוסדיים ישראליים, היא כמובן צריכה להיפגש אתם.

אלון מסר: אנחנו יודעים, מצד הקרנות, שהן יודעות על המוסדיים, אנחנו נמצא את המוסדיים שקרנות באו לדבר אתם.

אלון מסר: יש מוסדיים שרוצים להגיד שקיבלו את ההגנה, יש כאלה שלא.

אלון מסר: אנחנו בפירוש לא נחשוף מידע שיכול לפגוע בנושא הזה, באינטרסים שלהם.

רוברט אילטוב: במה הפגיעה, אתה יכול להסביר לוועדה?

אלון מסר: עם קרנות הון סיכון מטבען גם כן לא מפרסמות חלק מהנתונים, זאת אומרת השקעה פרטיות, הן לא מחויבות להגיד מי המשקיעים בהן.

רוברט אילטוב: אני אשלח לך ספר שהם הוציאו, עם כמה כסף הם השקיעו, באיזה חברות הם השקיעו.

רוברט אילטוב: המידע הזה פתוח, מה זה?

אלון מסר: מידע של קרנות הון סיכון פרטיות לגבי החברות שהם השקיעו בהן, השווי שלהם והתשואה שהם השיגו ומי המשקיעים שלהם, הוא לא פתוח לציבור.

קריאה: אני חייב לחזק את אלון.

רוברט אילטוב: לא ביקשתי, סליחה.

רוברט אילטוב: אני לא מבקש ספציפית על כל חברה וחברה.

רוברט אילטוב: אבל מספרים וכמויות, סליחה, יש גבול.

רוברט אילטוב: יש גבול.

רוברט אילטוב: אני לא מבקש שאתה תחשוף לי את ההסכמים העסקיים בין אחד לשני, אבל האוצר לא חושף מידע?

רוברט אילטוב: מה זה?

רוברט אילטוב: הציבור לא צריך לדעת?

רוברט אילטוב: מה זה הדבר הזה?

רוברט אילטוב: זה פשוט שערורייה.

רוברט אילטוב: טוב, תמשיך.

רוברט אילטוב: אנחנו נטפל בזה בדרג פוליטי.

אלון מסר: נמשיך לדברים אחרים.

אלון מסר: אני כבר לא יודע מה הנושאים האחרים שדיברנו, אבל אפשר להגיד, שוב, לחזק את הנושא שאנחנו פועלים בנושא, עובדים יחד עם מנהלת החממות גם להגדיל תקציב לפרויקטים, גם לחשוב על מודלים נוספים.

אלון מסר: תקציב המדען הראשי נקבע על-ידי ממשלת ישראל בחוק התקציב, משקף סדרי עדיפויות של הממשלה.

אלון מסר: תקציב מנהלת החממות, צריך לתקציב שתקציב המדען הראשי, השנה, אם לא היו מקדימים לבקשת המדען כסף לשנה שעברה יותר גבוה משנה שעברה.

אלון מסר: תקציב המדען הראשי איך הוא מתחלק בין תוכנית החממות לתוכניות אחרות, שיקולים של המדען הראשי.

אלון מסר: אם הוא רוצה לעשות הסטות מכאן לכאן, זה שיקולו בראש ובראשונה.

ברק בן אבינועם: אתה יכול לדבר על קרנות ההזנק, מה אתם הולכים לעשות שם?

אלון מסר: אנחנו, אחד המסלולים שיוסי דיבר, אנחנו בוחנים, זה עוד בשלב של בחינה וגיבוש בין שני המשרדים, מסלול או איזה שהיא תוכנית שתתמקד בעזרה לחברות סיד, בגייס הון.

אלון מסר: כרגע הנושא הזה עדיין בגיבוש, אין לי מעבר לזה פרטים נוספים.

רוברט אילטוב: יש מישהו שרוצה להתייחס, להוסיף?

רוברט אילטוב: בבקשה.

אלה מטלון: אני מנכ"ל פורום MIT ליזמות ויושבת ראש שבוע היזמות הגלובאלי, בין השאר אני רצה קורסים של יזמות הייטק בתוכנית ה- MBA של הטכניון, במרכז הבינתחומי בהרצלייה וגם בפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל-אביב.

אלה מטלון: אני רוצה להתייחס, נשמעו כאן הרבה דברים נכונים ומעניינים.

אלה מטלון: פרויקט החממות זה פרויקט מאוד מעניין.

אלה מטלון: הפרויקט הזה הוקם במדינה אחרת, ועל רקע אחר.

אלה מטלון: יכול להיות שהגיע הזמן להסתכל על הפרויקט הזה ולעשות חשיבה על חלק מהפרמטרים, חלק מההגדרות שהוגדרו בו, האם הן תקפות גם היום.

אלה מטלון: ליאור ידידי הציג שתי דוגמאות לחברות שבשנה השלישית שלהן הצליחו להשיג הישג שהן לא הצליחו בשנתיים הראשונות.

אלה מטלון: אנחנו יודעים על הרבה מהחברות הגדולות בארץ, שלקח להן הרבה שנים להבשיל ושנתיים זה אינסטנט זה לא קורה כל-כך מהר.

אלה מטלון: אבל הנקודה המרכזית, אני מניחה שיש גם הרבה חברות שקיבלו שנה שלישית ונכשלו, צריך להסתכל גם עליהן כשאנחנו עושים את הסטטיסטיקות.

אלה מטלון: אבל הנקודה המרכזית שאני רוצה להתייחס אליה, נקודה שעלתה גם בחלק מהדברים, זה הנקודה של השיווק.

אלה מטלון: את הפיתוח, המיקוד של המדען הראשי זה בנושא של מו"פ ואנחנו צריכים לזכור שאנחנו לא רוצים להיות במצב של טכנולוגיה שמחפשת שוק.

אלה מטלון: אנחנו רוצים להיות במצב של, אנחנו רוצים לדעת מה השוק צריך ולהביא לו את הפתרונות שלו.

אלה מטלון: לא תמיד הצרכים הם ברורים.

אלה מטלון: לפעמים אנחנו צריכים להסתכל קדימה.

אלה מטלון: גיל שוויד כשהוא הקים את צ'ק פוינט הוא הבין מה הולך לקרות שלוש שנים, חמש שנים הלאה.

אלה מטלון: אנחנו צריכים לתת מקום לשיווק.

אלה מטלון: כשאנחנו מסתכלים על פרויקט החממות לאורך השנים, הזמן שמוקדש לשיווק עולה, ההתייחסות עולה, ואני חושבת שצריך לתת יותר מקום, יותר תקציבים, לנושא של השיווק.

אלה מטלון: גם בשלב, גם בשנתיים הראשונות של החברות.

רוברט אילטוב: אני אתחיל דווקא מהנקודה הזאת.

רוברט אילטוב: אני אגיד לכם שכל הנושא הזה, של שיווק, אפילו בשיווק של החקיקה שהיתה פה, שנועדה למצוא את התקציבים, לא הושקע כסף.

רוברט אילטוב: לא בחוק האנג'לים, הציבור כמעט לא יודע על החוק הזה, אני לא יודע באיזה צנרת המסרים והמידע הועבר לציבור, החוק קיים.

רוברט אילטוב: יש מספיק כסף אצל הציבור הישראלי להשקעות בתחום, המידע הזה לא מגיע לציבור.

רוברט אילטוב: זה אחד.

רוברט אילטוב: שתיים.

רוברט אילטוב: אנחנו עכשיו היינו עדים שהמידע שהוא נחוץ, לפחות לאלה שיושבים פה בשולחן, הוא פשוט סודי.

רוברט אילטוב: כמובן, על כך אני אוציא מכתב לשר האוצר, כי אני חושב שהנושא הזה לא יכול להיות סודי.

רוברט אילטוב: הנתונים המספריים, זה נתונים שהם חייבים להיות פתוחים לציבור.

רוברט אילטוב: הדבר הזה צריך להגיע לציבור, שיש מוסדיים, והציבור צריך לדעת.

רוברט אילטוב: אני לא מבין את הסודיות שבדבר ועל כך אני מעלה את זה לפניך, אלון, אבל אני גם אוציא מכתב, כי אני לא רואה פה שום נושא לסודיות, פשוט לא רואה.

רוברט אילטוב: הציבור, ציבור המשקיעים, הציבור חייב לדעת מה קורה בדבר הזה.

רוברט אילטוב: הדבר הזה נועד להם, לא למוסדיים.

רוברט אילטוב: עם כל הכבוד למוסדיים, המוסדיים הם מכשיר.

רוברט אילטוב: זה נועד לציבור שפועל בתחום הזה.

רוברט אילטוב: הוא לא נועד למוסדיים.

רוברט אילטוב: המוסדיים, הם לוקחים כסף ציבורי, הם עובדים על-פי הכללים והחוקים, והם צריכים להביא את זה לציבור ולא לעשות לעצמם איזה שהיא גחמה קטנה בצד ולטפל בזה.

רוברט אילטוב: אז גם את הנושא הזה, אני כנראה גם אקיים דיון בנושא הזה.

רוברט אילטוב: טוב, לא חשוב, אנחנו נמשיך לנקודות סיכום.

רוברט אילטוב: שוב, בכל אופן, אני רוצה להודות לכל אלה שהצליחו להגיע.

רוברט אילטוב: מדובר בנושא חשוב, באחד הדברים שהם קשורים לשרשרת כפי שאנחנו קוראים פה בתעשייה, שרשרת המזון של ההייטק הישראלי, אחת החוליות.

רוברט אילטוב: אין ספק שפה אנחנו צריכים לדעת, לתת את הדעת בנושא הזה.

רוברט אילטוב: אני קורא למשרדי התמ"ת והאוצר להמשיך לקדם את הנושא לשנה השלישית, להרחיב את זה ככל הניתן.

רוברט אילטוב: אנחנו באמת מבינים שהשנה השלישית היום, מכל הנסיבות והאילוצים, היא נחוצה היום.

רוברט אילטוב: צריך למצוא את התקציב המתאים, צריך גם לבחון את הנושא לעומק.

רוברט אילטוב: כמו-כן, אני מבקש ממשרד התמ"ת והאוצר לעשות עבודת מטה להקמת קרן ממשלתית על-מנת לתת מענה לגיוסים של החברות הצעירות, לגיוסי המשך, הן של בוגרות החממה והן של חברות אחרות שהן לא בוגרות החממה.

רוברט אילטוב: אשמח מאוד לקבל נתונים מהתמ"ת על אפקטיביות של שנה שלישית, זה נתון שהוא חשוב לנתח את הדבר הזה כדי באמת להבין מה אנחנו ואיפה נחוץ לתת את המיקוד ואת העזרה.

רוברט אילטוב: כמובן, הנושא הזה של כמה אחוז השתתפות המדינה בשנה שלישית, הוא גם נושא מאוד חשוב ואנחנו נדון, אני בכל אופן אפנה לשר האוצר בנושא הזה, כן להרחיב את זה ל- 85%, ונראה ונחפש מקורות תקציב לנושא הזה.

רוברט אילטוב: בסך הכל לא מדובר על הרבה כסף, אבל אם אנחנו נדע שעשרות חברות עשויות להצליח במהלך הזה ובעתיד להעסיק אלפי עובדים, אנחנו רק, אני חושב שרק נרוויח, כל הציבור.

רוברט אילטוב: כמובן, אני אשוחח עם השר על הגדלת התקציב במידה וניתן לכל פרויקט החממות.

רוברט אילטוב: אני יודע שהיום האילוצים אינם פשוטים, כולנו חיים פה בישראל ואנחנו רואים מה קורה.

רוברט אילטוב: זה בדיוק קבוצת האוכלוסייה שאליה אנחנו מכוונים, זה בדיוק האנשים שאותם אנחנו רוצים לחזק, המעמד הביניים, אלה הם האנשים שעוסקים בתחום ודווקא פה אני חושב שיש מצב להרחיב את הפעילות ולהרחיב את הפעילות הכלכלית.

רוברט אילטוב: כמובן, אנחנו עם הצוות נבחן דברים ואני אבקש, אם יש לכם רעיונות, לשלוח לצוות השדולה את הנתונים והפרטים.

רוברט אילטוב: במידה ולא דיברנו עדיין פה וכמובן לוועדה, ועדת המשנה שבראשותה אני עומד, סליחה, קיבלתי תיקון, אני אשמח מאוד שתעבירו לוועדה את כל הנתונים ואנחנו נדון.

רוברט אילטוב: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.