ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 467, 2011-08-01 10:00

אלכס מילר: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים ישיבת ועדת חינוך, 1.18.2011, א' באב תשע"א.

אלכס מילר: הנושא – תקנות הרשויות המקומיות (מנהל יחידת נוער ומועצת תלמידים ונוער) (תנאים בדבר השכלה וניסיון למנהל יחידת נוער), התשע"א-2011.

אלכס מילר: פרוטוקול 467.

אלכס מילר: קדימה, מי מציג?

את רוצה להציג, יבינה?

יבינה זכאי בראונר: אני אומר בקצרה, אנחנו כתבנו כאן חקיקת משנה מכוחו של החוק המסמיך, שבעצם מגדירים את תנאי הכשירות למנהל יחידת נוער.

יבינה זכאי בראונר: זה פחות או יותר משקף נוהל קיים, לא חידשנו כמעט שום דבר.

יבינה זכאי בראונר: זה מדבר באופן עקרוני על השכלה של תואר אקדמי מוכר, ולא הגבלנו את סוגי התארים, את סוגי החוגים, על ניסיון מקצועי של שלוש שנים לפחות בתפקיד ניהולי.

אלכס מילר: מה צריך תפקיד ניהולי לעניין זה?

אלכס מילר: מה בדיוק הוא הולך לנהל שם?

אלכס מילר: משהו חסר תקדים כזה שהוא צריך ניסיון מקצועי של שלוש שנים?

יוסי לוי: תשמע, הוא אמור לנהל בכל מיני סדרי גודל, משהו כמו שמנהל אגף חינוך מנהל.

אלכס מילר: אתה הרי יודע שזה ---

יוסי לוי: לא, כן, כן.

אלכס מילר: כן, אבל תשמע, הממדים הם שונים לגמרי.

יוסי לוי: אני אומר, תלוי איפה.

יוסי לוי: אני רוצה להגיד לך, הם שונים, אבל סוג האנשים שכפופים אליו הוא גם הרבה יותר מורכב.

יוסי לוי: למשל, אם הוא מנהל אזרחים, הוא יכול לנהל חיילות, הוא יכול לנהל שנת שירות ואנשים שבאים להתנדב אצלו ותנועות נוער.

אלכס מילר: השאלה מכוח החוק, מבחינת הסמכויות, אם באמת יש לו את הסמכויות האלה לניהול, או שהוא נמצא כאיזה שהוא מערך הפעלה שבסך הכל הסמכויות שלו די מוגבלות על ידי, כמובן, ראש העיר וכל מי שבטח הוא כפוף לאיזו מערכת מינהל או אני לא יודע.

יבינה זכאי בראונר: אז אני אומר.

יבינה זכאי בראונר: הניסיון היה מצד אחד כמו שאמרתי קודם, לשקף איזה שהוא נוהל קיים, מצד שני, כן יש פה איזה ניסיון אולי לשנות, לשפר את המצב בשטח ולהשוות.

יבינה זכאי בראונר: הרי במקור, החוק המסמיך, כשהוא חוקק, היה ניסיון פה להשוות את מעמדו של מנהל יחידת נוער למעמדו של מנהל מחלקת חינוך.

יבינה זכאי בראונר: שמה שניסינו לבוא ולומר, וזה נאמר גם בדברי ההסבר להצעת החוק, שזה הצעת חוק ממשלתית ביוזמת שר החינוך, כזכור, היתה שבאמת שר החינוך במדיניות שלו, שם דגש מאד גדול על הנושא של החינוך הבלתי פורמאלי ושעות הפנאי, וניהול הנוער בשעות אחר הצהריים, מתוך איזה רצון ש ---

אלכס מילר: ומה בעצם, איך אתם מגדירים תפקיד ניהולי?

בעצם, בתקנות של מנהל מחלקת חינוך, זה הרי ניהולי חינוכי, ואז שם אתה יודע שאם הוא היה מנהל בית ספר ואם הוא היה זה ואם הוא היה זה.

אלכס מילר: כן, נכון.

פה בעצם השאלה היא מה זה תפקיד ניהולי.

אלכס מילר: שלוש שנים מנהל משמרת בפיצריה, זה תופס?

יוסי לוי: לא.

יבינה זכאי בראונר: הרצון הוא שיהיה לו איזה שהוא ניסיון בניהול של אנשים ושל תפקידים.

אלכס מילר: כן, אבל גברתי, הרצון הוא רחוק מהמציאות.

אלכס מילר: המציאות בסופו של דבר תקבע מי נכנס ומי לא.

אלכס מילר: הרי יהיו לך אנשים.

אלכס מילר: יהיה אחד שיבוא שהיה, לא יודע, מנהל סניף זארה והשני יבוא, היה מנהל קבוצת לא יודע, מיקוד.

אלכס מילר: את יודעת.

אלכס מילר: הנושא של תפקיד ניהולי זה דבר שהוא כל כך נתון לפרשנות, אם לא נותנים שם איזה שהוא לינקג' לדבר שאתם מחפשים, כי מבחינתי, אני אומר לך, אם אני היום ראש העיר, דבר כזה, אני יכול לפסול כל אחד ואני יכול לקבל גם כל אחד, נכון?

אלכס מילר: עכשיו, השאלה איזה מטרה אתם רוצים.

אלכס מילר: בואו נגיד ככה, בואו נצא מנקודת הנחה, את מי הייתם מעדיפים לראות שם, ואז אנחנו נחשוב מה בדיוק צריך להיות הניסיון, ההכשרה של אותו בן אדם.

אלכס מילר: כי בסופו של דבר אנחנו לא רוצים שהדבר הזה יהפוך לבלתי מקצועי.

אלכס מילר: נכון?

יוסי לוי: אני חושב שאתה צודק, אדוני יושב הראש, מה עוד שאנחנו גם מבקשים מאדם שמועמד אצלנו לתפקיד, שההשכלה שלו תהיה רלבנטית בנושאים האלה ולא הגבלנו.

יבינה זכאי בראונר: לא הגבלנו, כתבנו תואר אקדמי מוגבר.

כאן לכאורה, מה שיושב ראש הוועדה אומר הוא נכון, זאת אומרת ---

יוסי לוי: אני מסכים.

אתה לא מגביל תואר ואתה לא מגביל סוג ניהול.

יוסי לוי: אני מסכים בהחלט.

יוסי לוי: אני חושב שההערה היא נכונה ותודה.

יבינה זכאי בראונר: אז רצוי לשנות את זה לבעל ניסיון מקצועי בתפקיד ניהולי חינוכי?

לא, אני לא יודעת אם אתם רוצים.

ניהולי חינוכי זה רק תפקיד ניהולי במוסד חינוך או במערכת החינוך.

זה מאד מוגבל.

אני לא בטוחה שאתם רוצים.

נגיד, אם הוא ניהל מתנ"ס?

יכול להיות שזה כן רלבנטי.

יוסי לוי: גם אם הוא היה בכהונה בתנועת נוער זה רלבנטי.

נכון.

השאלה היא אבל האם ----

יוסי לוי: המושג "מוסד חינוכי" מטריד אותי, אבל זה מושג שמכוון יותר ---

אז זהו ---

אלכס מילר: טוב, אני יכול להגיד לכם, תחשבו על זה ותיכף נשאל את השלטון המקומי.

אלכס מילר: האם יכולה להיות אפשרות שיהיה כתוב ככה: שלוש שנים לפחות בתפקיד ניהולי, הקשור לתחום נוער ו ---

יוסי לוי: וחינוך.

אלכס מילר: אני אגיד לכם, סתם לדוגמא, עכשיו נגיד יש לי את יושב ראש ועדת הסטודנטים שניהל אגודה, קחו לדוגמא למשל את אוניברסיטת תל אביב.

אלכס מילר: אגודת הסטודנטים, תקציבה משהו כמו 17 מיליון ₪, 5 חברות בת, 1,000 עובדים.

אלכס מילר: הבן אדם הזה יכול להיכנס?

אלכס מילר: ברור, אבל הוא בסך הכל יושב הראש שנה-שנתיים.

אלכס מילר: עכשיו, שוב, השאלה, לאיפה אתם רוצים להגיע, מי האנשים, וכמובן שזה גם צריך להיות כפוף להיבטים בסופו של דבר עם האיכות.

אלכס מילר: אז תחשבו על איזה שהוא נוסח.

אלכס מילר: תיכף השלטון המקומי, אתם רוצים להתייחס לעניין הזה?

אלכס מילר: מה קורה היום בשטח, מבחינת מי זה האנשים האלה בדרך כלל.

נועה בן אריה: קודם כל כיום נמצאים מנהלי יחידות נוער ומנהלי מחלקות נוער.

נועה בן אריה: למעשה החוק הזה, בהרבה מאד מקומות, הכשיר את הקיים.

נועה בן אריה: זאת אומרת, הוא בא ויצר איזה שהוא מתווה חקיקתי סדור, שאומר – יש לנו הרבה מאד מנהלים כאלה בשטח – השטח דרש תפקיד כזה ולכן יש כזה, אבל במקומות שבהם אין כזה, ויש מעל ל-1,000 בני נוער וילדים, אנחנו רוצים שיהיה כזה.

נועה בן אריה: גם לא נשכח, אנחנו אמנם לא עוסקים כאן בחוק, אבל בחוק יש הוראות מעבר ויש לו סעיף תחילה לגבי מכהנים ולא מכהנים ומתי קיימת חובת המינוי ובאיזה תנאים.

נועה בן אריה: כשאנחנו מדברים רק על תנאי הכשירות, אני בהחלט מסכימה עם האמירה של יושב הראש.

נועה בן אריה: אני חושבת שגם באמת נכון שהנושא הניהולי צריך להיות באוריינטציה לתפקיד של הנוער.

נועה בן אריה: אני לא יודעת אם הייתי מוסיפה את המילה חינוכי, כדי לא ליצור את הבלבול בין מנהל מחלקת חינוך, או מנהל אגף חינוך, לבין מנהל יחידת הנוער.

נועה בן אריה: קיים איזה שהוא ויכוח בעניין הזה וקונפליקט בין שני בעלי התפקידים, אבל אני שמה אותו רגע בצד.

נועה בן אריה: בהחלט ניסיון עם תחום נוער וילדים, הוא ניסיון ניהולי נדרש.

נועה בן אריה: עכשיו, באמת ההערה שנאמרה כאן היא נכונה – האם בן אדם שכיהן שנה או שנתיים בתפקיד יושב ראש אגודת הסטודנטים – הוא לא כשיר, לפי תנאי הכשירות הללו.

נועה בן אריה: אז השאלה האם אנחנו באמת מרככים, מאפשרים ניסיון ניהולי אבל ניסיון בשטח שבא על חשבון, אני לא יודעת אם אפשר לתרגם את זה לתוך מלל בתקנות.

נועה בן אריה: צריך לתרגם את המילה ניסיון ניהולי לתחום של הנוער, בעיני זה נכון.

נועה בן אריה: נוער, סטודנטים, כל דבר שקשור עם החוק.

יהודית גידלי: לכל הפחות, ובתחום הרחב, או בתחום האמור, או בתחום הקשור.

נועה בן אריה: כן, או בתחום האמור, או בתחום הקשור עם החוק.

אלכס מילר: אפשר להוסיף גם תנאי מצטבר, שנגיד אם הוא לא היה יושב הראש או מנהל בפועל, אלא היה גם מנהל תקופה מסוימת וגם היה פעיל, לא יודע, ציבורית, תקופה של נגיד שנתיים או שנה.

יוסי לוי: אם נוריד לחלוטין את הדרישה המקצועית?

נועה בן אריה: לא, אבל אז דווקא אתם מאד מורידים את הרמה.

נועה בן אריה: זה חבל.

לא, אז השאלה היא אם יש לך סמכות, במסגרת הליכי המיון, פתאום לדחוף את התנאי הזה.

נועה בן אריה: זה חבל, זה יכול ליצור פוליטיזציה של התפקיד.

נועה בן אריה: דווקא זה חבל.

נועה בן אריה: אני דווקא חושבת שזה יהיה לא נכון.

אלכס מילר: טוב, רבותי, אנחנו נעשה את זה שנה, לפחות שנה.

איתן טימן: אז אולי צריך שנתיים, אתה אומר שאין פחות משנתיים.

אלכס מילר: לא, האגודות זה שנה והארצית זה שנתיים.

אלכס מילר: אנחנו נעשה את זה שנה, את הניסיון המקצועי.

הניהולי.

אלכס מילר: בנושא של תפקיד ניהולי אנחנו נוסיף את העניין של – בתחומים ---

אני חושבת שיש הגדרה בחוק, אנחנו יכולים להשתמש בה.

אלכס מילר: כן, מה?

ההגדרה בחוק היא – חינוך לילדים ונערים, טוב לא צריך להגיד, שם זה מחוץ לשעות הפעילות, אבל זה כולל חינוך חברתי, ערכי וקהילתי, בעצם.

זו ההגדרה.

עכשיו, אבל לדעתי גם ניהול חינוכי, אם הוא היה מנהל מוסד חינוך – בוודאי הוא יהיה –

יבינה זכאי בראונר: זה צריך להיות שתי החלופות.

שתי החלופות.

יבינה זכאי בראונר: בתחום החינוך הפורמאלי או הבלתי פורמאלי.

זהו, אז מה שאני מציעה – את תפקיד ניהולי חינוכי - ניקח את אותה הגדרה מתקנות מנהל ---

יבינה זכאי בראונר: אין שם הגדרה, אבל.

יש שם הגדרה, את יכולה לראות.

אנחנו ניקח את זה משם, לא חשוב.

מבחינת המהות, זה מנהל מוסד חינוך, או ניהולי במערכת החינוך.

יבינה זכאי בראונר: לא, אבל מירב, הוגשה עמדת יועץ בעניין הזה, זה הגיע עד בית הדין הארצי, זה כפוף לפרשנות, כי אין הגדרה במובן, לא במובן של אין הגדרה, אלא במובן שבסעיף ההגדרות, בחוק שמדבר על מנהל מחלקת חינוך, אין הבהרה מה זה ניהול חינוכי, ולכן נדרשנו עם זה לפרשנויות בבתי משפט.

יבינה זכאי בראונר: אני מעדיפה לא לצטט את זה ככה, כמו שזה, אלא לומר בתחום החינוך הפורמאלי או הבלתי פורמאלי.

יבינה זכאי בראונר: זה הרבה יותר ברור.

בסדר.

זה את זה צריכה עוד להעביר את הניסוח, אבל בסדר.

יבינה זכאי בראונר: ברור.

נועה בן אריה: מירב, אבל אני חושבת שכן הייתי מדגישה את נושא החינוך הבלתי פורמאלי, להבדיל מה ---

כן, כן, זה גם וגם.

אלכס מילר: זה נכנס.

נועה בן אריה: אוקי.

החינוך הפורמאלי והבלתי פורמאלי.

מבחינת ניסוח עוד צריך לעבור את משרד המשפטים בלאו הכי, אבל יש לנו הגדרה של חינוך בלתי פורמאלי בחוק המסמיך.

נועה בן אריה: כן, זה ברור.

יוסי לוי: ואתם צריכים לכתוב – ילדים, נוער וצעירים.

איתן טימן: ילדים, נוער וצעירים נותן לך את רצף כל הגילאים.

יבינה זכאי בראונר: זה רשום לך.

יבינה זכאי בראונר: זה מפנה אותך למילים חינוך בלתי פורמאלי, שמדבר על חינוך ילדים ונערים.

אלכס מילר: לא, צעירים זה ניתן לפרשנות, סטודנטים זה לא.

לא, אז צריך לכתוב.

נועה בן אריה: לא, אבל ההגדה בחוק היא צעירים גם.

יבינה זכאי בראונר: ילדים ונערים ההגדרה.

ילדים ונערים, זה בכלל לא נכנס למסגרת.

נועה בן אריה: זה לא משנה, הניסיון הניהולי שלו יכול להיות בעבודה עם צעירים ---

יבינה זכאי בראונר: לא, אבל לכן נועה, אם כותבים חינוך פורמאלי או בלתי פורמאלי, אז בפורמאלי ---

נועה בן אריה: לא, אני חושבת שהסיבה של החינוך הפורמאלי היא בעייתית כי היא יוצרת מיזוג שהוא לא נכון לנו.

נועה בן אריה: אנחנו רוצים ליצור את האבחנה בין מנהל יחידת הנוער לבין ---

יבינה זכאי בראונר: לא, אבל אל תפסלי אדם שבא עם ניסיון כזה?

נועה בן אריה: לא, זה לא יפסול אותו.

אבל זה כן אופציה.

יבינה זכאי בראונר: אבל כדי להכניס בפנים, אגב, את העל תיכוניים, כמו שאמר כבוד יושב הראש לגבי אגודת הסטודנטים, אולי נכון לדייק ולהגיד – בתחום החינוך הפורמאלי – הן היסודי, התיכוני והעל תיכוני ---

זה לא פורמאלי, זה חינוך על תיכוני.

פורמאלי זה ---

יבינה זכאי בראונר: אז איך את מכניסה פנימה את ה ---

זה נחשב תחום החינוך ---

נועה בן אריה: עוד עלולים לפסול אותו על הסף, את מבינה?

לא, בסדר, אז אפשר להגיד את זה.

נועה בן אריה: איך?

יעקב פרידברג: למה לא לומר פשוט – בתחום החינוך?

יעקב פרידברג: זה כולל את שני הדברים.

בתחום החינוך, לרבות חינוך בלתי פורמאלי.

נועה בן ארצי: אולי חינוך, נוער וקהילה.

אלכס מילר: אגודת הסטודנטים זה לא קשור לחינוך, הם לא מתעסקים בחינוך.

יבינה זכאי בראונר: איך המינהל מוגדר היום?

יבינה זכאי בראונר: איך הוא נקרא?

קריאה: מינהל חברה ונוער.

נועה בן אריה: לא, אבל אולי חינוך נוער וקהילה, כמו שזה מופיע ב ---

זה חינוך בלתי פורמאלי, אנחנו נשתמש בזה, בהגדרה, אבל זה לא כולל.

חינוך בלתי פורמאלי, כרגע לפי ההגדרה בחוק שאנחנו נשתמש בה, כולל רק חינוך לילדים ונערים.

יבינה זכאי בראונר: רק קטינים.

יבינה זכאי בראונר: מאיפה את מכניסה את הבגירים, זאת השאלה.

נועה בן אריה: הכוונה היא לעסוק גם בבגירים?

יוסי לוי: סליחה, אני רוצה להגיד לכם משהו.

יוסי לוי: יש היום את הסיפור שמתפתח ---

אלכס מילר: רבותי, רק שתדעו לכם שאני מכיר לפחות שלושה – ארבעה יושבי ראש אגודות סטודנטים שכרגע שנמצאים בתפקיד הזה בפועל, זה מה שקורה.

נועה בן אריה: אה, ברור, וודאי, כי עוד לא היו תנאי כשירות, אבל צריך להכשיר אותם.

אלכס מילר: לא, בסדר, אני אומר שזה מה שקורה בשטח, כי בסופו של דבר זה האנשים.

יוסי לוי: אז אני רוצה להגיד משהו.

יוסי לוי: היום הולך ומתפתח המסגרת שכרגע נקראת צעירים, שזה חברה של 19 פלוס וזה מתחיל ומופיע.

יוסי לוי: זאת אומרת, גם המשרד היום מתחיל לחשוב להרחיב את זה.

יוסי לוי: יותר ויותר מנהלי מחלקות נוער, יחידות נוער היום, הרשויות המקומיות מטילות עליהם גם את העבודה עם זה.

יוסי לוי: אני מציע שגם בתוך ההגדרה הזאת, לילדים ונוער ---

זה דרך אגב רק הגדרה של כשירות, זה לא קשור לסמכות.

יוסי לוי: כן, בניסיון.

הסמכות שלו היא בחוק ואת זה אתה לא תוכל לשנות.

יוסי לוי: לא, לא, בניסיון אני מתכוון.

בניסיון כן.

יוסי לוי: נגדיר גם את "וצעירים" ואז אנחנו פחות או יותר שמים את הרצף של כל המערכת הזאת.

אני יכולה, אין לי בעיה, אבל מה שאתה אומר זה לא חינוך בעצם.

יוסי לוי: למה?

אלכס מילר: אז אפשר בתת סעיף?

כי יושב ראש אגודת סטודנטים לא עוסק בחינוך.

יוסי לוי: אז לא אגודת סטודנטים, זה לא.

אלכס מילר: תעשי תת סעיף.

אלכס מילר: חוץ מזה יהיה תת סעיף.

יהיה בעל ניסיון מקצועי של שנה לפחות, בתפקיד ניהולי בתחום החינוך הפורמאלי או הבלתי פורמאלי, או ---

אלכס מילר: או בתחום הצעירים, סטודנטים וזהו.

אני לא יודעת איך להגיד את זה.

יהודית גידלי: טיפול בצעירים.

יעקב פרידברג: לא.

זה לא חינוך.

יעקב פרידברג: הכוונה היא למשהו שהוא ייצוג, שהוא מייצג צעירים, זאת אומרת שזה הניסיון שלו?

יבינה זכאי בראונר: לא בהכרח.

אלכס מילר: או הניהולי בתחום הסטודנטיאלי, מה הבעיה?

אלכס מילר: מה יש לנו עוד ניהולי בתחום צעירים היום?

יבינה זכאי בראונר: השאלה אם נגדיר, כשאנחנו אומרים בתחום החינוך הפורמאלי או הבלתי פורמאלי, בהגדרות, נפנה בחינוך להגדרה שהיא יותר רחבה מהרגיל.

יבינה זכאי בראונר: לא רק חוק חינוך חובה, אלא גם כמשמעו בחוק זכויות הסטודנט, או משהו כזה.

לא משנה איך נגיד את זה, אבל אם אני כותבת ---

יבינה זכאי בראונר: לא, ואז החינוך יכלול את הכל.

אם אני כותבת במערכת ההשכלה הגבוהה?

יהודית גידלי: בתחום הצעירים.

במערכת החינוך העל תיכוני?

יבינה זכאי בראונר: אפשר.

מערכת החינוך העל תיכוני.

יהודית גידלי: ואם הוא היה עוסק בנוער שוליים וכדומה?

זה ייכנס לבלתי פורמאלי.

יהודית גידלי: אוקי, אז תחום צעירים זה לא טוב?

זה לא אומר לנו בדיוק מה זה.

יעקב פרידברג: זה לא מוגדר בשום מקום.

כן.

בסדר, אנחנו נחשוב.

המהות ברורה.

אלכס מילר: בסדר, המהות ברורה.

אלכס מילר: טוב.

אוקי, אז סיימת יבינה?

יבינה זכאי בראונר: נראה לי שעדיף לקרוא.

אז אולי נקרא את זה, אוקי.

להקריא?

אלכס מילר: עכשיו, בעל תואר אקדמי מוכר.

יש לך הגדרה.

אלכס מילר: מה ההגדרה?

אז אתה רוצה שאני אקריא?

אלכס מילר: כן.

אוקי, אז בואו נקריא:

הגדרות "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 4(א)(3) ו-10 לחוק הרשויות המקומיות (מנהל יחידת הנוער ומועצת תלמידים ונוער), התשע"א-2011 (להלן – החוק), ובאישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה" 4(א)(3) אומר – שלא ימונה ולא יכהן אדם כמנהל יחידת נוער, אלא אם כן התקיימו לגביו כל אלה.

(3) אומר – הוא עומד בתנאים בדבר השכלה אקדמאית, הכשרה מקצועית, ניסיון מקצועי ועמידה בבחינות, כפי שקבע השר, באישור ועדת החינוך והספורט של הכנסת, ואחר כך סעיף 10 זה סעיף לתקנות.

"1.

בתקנות אלה – "תואר אקדמי מוכר" – תואר אשר העניק מוסד מוכר --- נראה לי צריך להיות תואר של מוסד מוכר, יבינה, בסדר?

יבינה זכאי בראונר: כן.

לפי סעיף 9 לחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1985 (להלן – חוק המועצה להשכלה גבוהה), או תואר שהוכר לפי סעיף 28א לחוק המועצה להשכלה גבוהה, שזה הנושא של יו"ש.

או תואר ממוסד להשכלה גבוהה בחוץ לארץ שניתן לגביו אישור שקילות מאת האגף להערכת תארים ודיפלומות מחוץ לארץ שבמשרד החינוך.

פה הכותרת נראה לי צריכה להיות תנאי כשירות, או משהו כזה, יבינה, ואז נראה לי גם, בדומה לזה, תשאלי את חקיקת המשנה – "לא ימונה ולא יכהן כמנהל יחידת נוער, כאמור בסעיף 4(א)(3) לחוק, אלא אם כן וכו'.

זה כבר ניסוח.

"בעל תואר אקדמי מוכר", אמרנו את ההגדרה וכמו שסיכמנו, הוא "בעל ניסיון מקצועי של שנה לפחות בתפקיד ניהולי בתחום החינוך הפורמאלי או הבלתי פורמאלי", או במערכת החינוך העל תיכוני.

אנחנו נגדיר את זה אחר כך.

תתייעצי איתם איך להגדיר את זה, אבל זה בגדול.

עכשיו, אני מציעה לחבר את (3) ו-(4) כי בעצם זה אותו תנאי.

(3) עבר תהליך מיון, שבסיומו ה וחלט לקבלו לקורס הכשרה תפקיד מנהל יחידת נוער; את תהליך המיון יבצע מינהל חברה ונוער במשרד החינוך (להלן – המינהל) או מי מטעמו.

אלכס מילר: זאת אומרת קורות חיים הוא מגיש למשרד החינוך, לא לשללטון המקומי?

נעה בן אריה: לא, לשלטון המקומי.

לא, קודם הוא צריך לעבור קורס.

נעה בן אריה: אבל הוא עובר קורס הכשרה.

נעה בן אריה: המינוי שלו זה ברשות.

יוסי לוי: בתהליך המיון?

אלכס מילר: לא, מי בעצם למי הוא מגיש קורות חיים?

אלכס מילר: אני עכשיו רוצה ---

נעה בן אריה: לרשות המקומית.

יוסי לוי: הוא מתחיל ברשות המקומית, שם הוא מתחיל את הדרך שלו.

יוסי לוי: הרשות מוציאה מכרז, לא משרד החינוך.

אלכס מילר: זאת אומרת הוא מגיש קורות חיים לרשות ---

יוסי לוי: נכון.

יוסי לוי: הרשות עושה מנגנון של מיונים ראשונים שלה, שולחת את המועמדים המתאימים למשרד החינוך ואז הוא עובר תהליך מיון.

יוסי לוי: אם הוא הצליח, אנחנו מודיעים להם שהוא הצליח ואז הוא נכנס לקורס ההכשרה.

יוסי לוי: אם הוא נכשל ---

אלכס מילר: אה, זאת אומרת כמה מועמדים הולכים לשם?

יוסי לוי: יכול להיות.

יוסי לוי: יכול להיות שרשות מעמידה, מגיעים אליה שלושה או ארבעה מועמדים שהיא רוצה לבחור את הטוב שביניהם ---

נעה בן אריה: זה נראה לי הפוך, סליחה שאני מתערבת לכם, אבל אני חשבתי שהתהליך הוא הפוך.

יוסי לוי: שמה?

נעה בן אריה: אני חשבתי שמי שמגיש מועמדות כבר לרשות מקומית, זה אחרי שהוא בעל הכשרה מתאימה והאסמכה המתאימה, והוא ---

השאלה למה לא לעבור את ההכשרה, אם בכלל אין לו ---

יוסי לוי: לא, יותר מזה, אנחנו גם לא מקבלים.

יבינה זכאי בראונר: אז זאת אומרת, מירב, שצריך לשנות את הפתיח לסעיף, מכיוון שהמכרז הוא לא דו שלבי.

אלכס מילר: רבותי, אני רוצה להבין מה הולך להיות בשטח.

אלכס מילר: יש עכשיו עיר, לא משנה איך היא נקראת, יש לה עכשיו תפקיד, התפנה לה תפקיד – מנהל מחלקת הנוער – מוציאים מכרז.

אלכס מילר: יצא המכרז, הגישו 7 אנשים.

אלכס מילר: כמה לפי החוק הם צריכים להביא לכם למיון, ומי בסופו של דבר מקבל החלטה.

אלכס מילר: האם רשות מקומית לפי החוק היום מוסמכת לבחור בן אדם אחד, לשלוח אותו לקורס, עשה את הכל, או שהוא צריך לשלוח כמות.

אלכס מילר: מה הכמות שצריכה להיות, כי אני פשוט לא הבנתי מי בסוף מחליט מי הבן אדם.

יוסי לוי: הרשות שולחת, לפי מה שהתנהל היום, בתור המצב היום, ברוב המקומות הרשות שולחת לנו אדם אחד, שהיא רואה בו את ההכי מתאים לטובת העניין הזה.

אלכס מילר: אז זה לא כמה אנשים.

יוסי לוי: לא.

יוסי לוי: עכשיו, היו מקרים שבמידה שהרשות אומרת שהיא מתלבטת בין שניים שלושה והיא לא רוצה לעשות עוד מערכת מיון ולהוציא עוד הוצאות ולטרטר את הבן אדם, ואז אנחנו מזמנים את השניים שלושה אנשים ועושים במסגרת מרכז המיון, בוחרים את הטוב שבהם, אבל ברוב המקרים הרשות היא ששולחת לנו, והיא שולחת לנו אדם אחד.

אני חושבת שהתקנות לא מתעסקות במי קודם ומי אחר כך.

התקנות אומרות שבשביל ---

יוסי לוי: אני מסכים גם עם זה.

יוסי לוי: יכול להיות גם מצב ---

שכדי להיות מנהל מחלקת נוער, הוא צריך לעבור את הדבר הזה, בין אם הרשות שולחת אותו ובין אם הוא מתייצב לכם בעצמו.

אין פה בחירה.

יבינה זכאי בראונר: אני גם רוצה להוסיף שאנחנו בעצם ---

אלכס מילר: אבל אם הרשות תשלח לך בן אדם ופתאום משרד החינוך יפסול אותו, אז מה עושים?

יבינה זכאי בראונר: לא, אבל אדוני, אנחנו לקחנו מודל.

יבינה זכאי בראונר: רגע, אני אסביר.

יבינה זכאי בראונר: התקנות האלה הן בעצם מכוחו של הסעיף המסמיך בחוק, שמדבר על מה הם תנאי הכשירות הבסיסיים, כדי להיות מנהל יחידת נוער.

יבינה זכאי בראונר: החוק לא מדבר כרגע על שלב המכרוז ואיך בדיוק יתבצע המכרז לתפקיד ומי ייבחר ולמה וככה, אלא ---

אלכס מילר: ואיך, מתי זה יהיה?

יבינה זכאי בראונר: זה בדרך כלל לא מסוג הדברים שאנחנו מאגדים בחקיקה ואתה כמעט לא תראה בחקיקה איך בדיוק נבחרים לכל מיני תפקידים.

יבינה זכאי בראונר: אפילו לא לתפקיד עוזר היועצת המשפטית במשרד החינוך, אלא אתה תראה דרישות בסיסיות של תנאי סף, של תנאי כשירות שהם תנאי סף שבלעדיהם הוא בכלל לא יכול לגשת.

יבינה זכאי בראונר: עכשיו ---

אלכס מילר: לא, אבל לפי מה שכתוב כאן, המועמד יכול לתת לזה פרשנות שאם נגיד הרשות המקומית פוסלת אותו, אז הוא הולך לבג"ץ ואומר – אתם לא הייתם צריכים, אני צריך לעבור למשרד החינוך.

יבינה זכאי בראונר: לא, הרעיון הוא, וכאן לפי דעתי כן אכן משהו קצת השתנה בשיטה, שבעצם מינהל חברה ונוער ייקח את יום המיונים הזה, שכבר קיים – יש יום מיונים שיושבים בו אנשים, פסיכולוגיים, פדגוגיים וכו', בוחנים את האיש ובסוף יום או יומיים של מיונים הם מחליטים אם הוא בכלל כשיר לעבור את הקורס.

מיון אחד.

יבינה זכאי בראונר: כבר יש לי בראש חדר מיון.

כמו בצבא.

יבינה זכאי בראונר: כן.

יבינה זכאי בראונר: ובסופו הם מחליטים אם הוא עובר את קורס ההכשרה ואם הוא סיים גם את קורס ההכשרה שהוא קורס על בסיס שנתי, זאת אומרת הנחת העבודה, זה לא כל יום, נכון יוסי?

יבינה זכאי בראונר: זה פעם בשבוע נדמה לי, על בסיס שנתי ---

יוסי לוי: לפי הצורך.

יבינה זכאי בראונר: בהיקף של משהו קרוב ל-200 שעות,שבסופו האיש מקבל תעודה.

יבינה זכאי בראונר: עכשיו, כל התהליכים שלא קשורים לתנאי הכשירות פרופר, אלא לתנאי ההעסקה בעצם של המכרז, ואיך הוא ייבחר ומתי הוא ייבחר ובאיזה תנאים הוא יועסק וכו', זה דברים שיוסדרו בין המינהל לבין מרכז השלטון המקומי ויעוגנו ככל הנראה בנהלים, כפועל יוצא של התקנות האלה.

אלכס מילר: אז למה אתם לא עושים את זה הפוך?

אלכס מילר: למה אתם לא קובעים בתוך התקנות שבן אדם צריך להיות מחזיק בתעודה כך וכך ---

זה למעשה מה שכתוב.

יבינה זכאי בראונר: זה סעיף קטן (ב).

זה למעשה מה שכתוב.

יבינה זכאי בראונר: שהמבקש להתמנות מוכרח להחזיק אישור כתוב.

אלכס מילר: שנייה, לא, תבינו, אני לא רוצה להגיע למצב שהרשות המקומית עושה מכרז, בוחרת בן אדם, שולחת אותו ואלוהים יודע אם אחרי שנה הוא חוזר עם תעודה או בלי.

אלכס מילר: אני רוצה להגיע למצב הפוך.

אלכס מילר: אני רוצה להגיע למצב שקודם כל, כל מי שניגש למכרז, הוא עבר הכשרה ---

נועה בן אריה: זה מה שיקרה, הוא עבר את התהליך, כן, בדיוק.

אלכס מילר: פותחים את הקורס, בן אדם רוצה, הולך, משלם כמה שצריך לשלם, עושה את הקורס.

יעקב פרידברג: הבעיה בלעשות קורס, זה הרבה מאד אנשים ש ---

אלכס מילר: סליחה, אבל ככה זה בכל דבר.

אלכס מילר: איך אתה יכול להתקבל לתעודה אם אין לך תעודה מוסמכת?

אלכס מילר: אתה קודם כל מתקבל לעבודה ואחר כך הולך לקבל השכלה?

אין מניעה שהרשות המקומית תוציא 'קול קורא'.

אין מניעה הרי.

היא תוציא 'קול קורא', היא תגיד – אני מחפשת זה וזה, מי שמעוניין ללכת לקורס, אין מניעה לעשות את זה.

היא לא מוציאה מכרז.

יבינה זכאי בראונר: מירב, זאת לא הבעיה, לא, לא.

יבינה זכאי בראונר: תראו, זה לא עובד, אבל זה לא.

יבינה זכאי בראונר: אתם בעצם משבשים את סדר המינוי.

אלכס מילר: אני לא מבין איך המצב שמנסים ליצור כאן, שקודם כל מכניסים בן אדם שאין לו הכשרה, מחליטים עליו, אחר כך הוא עושה את ההכשרה, סיים לא סיים, אלוהים יודע.

נועה בן אריה: לא, זה לא מה שנאמר כאן, אדוני יושב הראש.

נועה בן אריה: אם יורשה לי להגיד משפט.

נועה בן אריה: מה שלמעשה מובן כרגע מהתקנות, זה שתהליך קבלת מנהל יחידת נוער לעבודה הוא למעשה דו שלבי.

נועה בן אריה: בשלב ראשון, אם הוא עומד בקריטריונים בסיביים, עוד לפני ההכשרה וההסמכה, של תואר אקדמי וניסיון, הוא יכול ---

דרך אגב, התקנות לא אומרות את זה, התקנות לא אומרות מה שאת אומרת עכשיו.

נועה בן אריה: לא, הדיון כאן מעלה את המסקנה שאנחנו מדברים על מכרז שהוא דו שלבי.

נועה בן אריה: הרשות מפרסמת מכרז לכיתת מנהל יחידת נוער.

נועה בן אריה: בשלב הזה, כל מה שיש לו להציג זה תואר אקדמאי וניסיון ניהולי.

נועה בן אריה: הוא מגיע ואומר – דעו לכם – אני גם מסוגל לעבור הכשרה.

נועה בן אריה: ואז הרשות אומרת לו, אתה יודע מה, בסדר, בואו נעצור את התהליך, כי במיון הראשוני זה נראה לנו כאילו ---

אלכס מילר: לשנה.

נועה בן אריה: עכשיו תלך תעשה הכשרה 188 שעות, תחזור חזרה, ועדת המכרזים תתכנס בעניינך ואז היא תקבל החלטה.

נועה בן אריה: זה תהליך שהוא לא נכון.

נועה בן אריה: אנחנו סברנו, אני חשבתי, כשקראתי את התקנות, שמדובר במצב שבו יש לנו בנק של אנשים שעברו הכשרות, שהם כשירים לעמוד בתנאי הסף האלו, כדי להתמנות כמנהלי יחידות נוער.

אלכס מילר: טוב, אני רוצה שתהיה פה הבהרה חד משמעית.

יבינה זכאי בראונר: זה לא הובן, אני חושבת שהדברים לא הובהרו.

אלכס מילר: סליחה, לא יודע, אני רוצה שתהיה כאן הבהרה חד משמעית שכל מי שמגיש מועמדות למכרז, מחזיק בתעודת הכשרה של 188 שעות.

זה (ב) למעשה, תיכף נקרא את זה.

יבינה זכאי בראונר: סליחה אדוני, רק עוד הערה אחת ברשותך.

יבינה זכאי בראונר: אני חושבת שהמילה 'מכרז' שיוסי השתמש בה, שגם אם פרקטית אולי היא נכונה, משפטית היא בלבלה פה.

יבינה זכאי בראונר: כי לדעתי מה שהיחידה ניסתה פה לומר, זה שהרשויות המקומיות מקיימות איזה שהוא תהליך של מיון ראשוני, שבעקבותיו מגיעים מועמדים למיון שלנו.

אבל זה לא מעניין אותנו.

זה לא מעניין אותנו בכלל.

יבינה זכאי בראונר: אני מסכימה איתך.

נועה בן אריה: לא, אבל זה תהליך שהוא לא מוכר בשלטון המקומי, יבינה.

יבינה זכאי בראונר: אז מי האנשים שנשלחים לקורס?

נועה בן אריה: אין אצלנו דבר כזה.

נועה בן אריה: אפילו פקחים אצלנו, עוד לפני שממנים אותם ומסמיכים אותם, הם הולכים קודם להכשרה המתאימה.

נועה בן אריה: הם לא יכולים להגיש מועמדות אם לא.

יבינה זכאי בראונר: אבל מי שולח אותם להכשרה הזאת?

נועה בן אריה: יש הכשרות פתוחה.

נועה בן אריה: יש הכשרה.

נועה בן אריה: בן אדם שרוצה לעשות, רוצה להיות מכונאי – הולך לקורס מכונאים.

יבינה זכאי בראונר: יוסי, אז בעקבות התקנות האלה, אתם לא תהיו מאוזנים עם מי ששולחות לכם הרשויות, אתם תקיימו קורס פתוח.

יבינה זכאי בראונר: זה מה שזה אומר.

אלכס מילר: בדיוק.

איתן טימן: טוב, בואו נסתכל רגע במנהלי החינוך ---

יעקב פרידברג: אתם מבינים שזאת המשמעות, אם אתם יכולים ---

בסדר, אבל גם מבחינת חופש העיסוק.

אלכס מילר: האם מישהו יכול להסביר לי באיזו דרך אפשר היום להתקבל לעבודה, בלי שאתה מוסמך לעבוד עם תעודה, אני אשמח.

אלכס מילר: אני אשמח היום להיכנס לעבור, קודם כל לקבל את המקום ואז ללכת ו ---

יעקב פרידברג: אדוני, זה יכול להיראות כתנאי.

אלכס מילר: אז אני חשבתי שמה שצריך להיות שסעיף (ב) צריך להיות סעיף נפרד.

אלכס מילר: הראשון זה בעל תואר אקדמי מוכר, שתיים זה בעל ניסיון מקצועי וכו', ושלוש זה צריך להיות בעל תעודה, אישור ככה וככה, בלי שום קשר.

אלכס מילר: השלטון המקומי לא צריך להתעסק, הוא מוציא מכרז לכל אותם הדברים האלה, ואז הוא בוחר מהאנשים שעשו את ההכשרה.

אתם מבינים מה אתם אומרים?

אלכס מילר: ואני גם מציע שתעשו אין זה, אין לי שום בעיה שתעשו את זה בתשלום ---

אני רק רוצה להגיד לכם.

למעשה, מה שאתם אומרים, אם אתם מתכוונים לבצע את התהליך כמו שאתם עכשיו אמרתם, למעשה צריכה להיות פה פיסקה נוספת שאומרת – רשות מקומית שלחה אותו לקורס.

נןעה בן אריה: לא, לא.

אני אומרת, ולדעתי מבחינת חופש עיסוק גם – אי אפשר לעשות דבר כזה.

אתם - מי שבא לכם ועומד במבחני המיון – אתם צריכים לקבל אותו לקורס ומה איכפת לכם?

אלכס מילר: זאת אומרת זה קורס הכשרה, זה לא קורס שפוסל.

אלכס מילר: הוא לא יכול לפסול, בלי מבחנים.

אחר כך הוא ייגש למכרז.

הוא יש לו את התעודה ---

אלכס מילר: טוב, רבותי, יש שתי אופציות.

אלכס מילר: האופציה הראשונה זה שאתם עושים קורס פתוח, בלי שום קשר לשלטון מקומי, אתם רוצים לעשות אותו בתשלום שאנשים יבואו וישלמו, אתם תחליטו.

אלכס מילר: אתם רוצים לעשות את זה על חשבונכם, תבואו ותחליטו, זה לא ענייננו.

אלכס מילר: כל מי שנכנס, עושה את הקורס, מקבל תעודה.

אלכס מילר: עם התעודה הזאת הוא יכול לגשת למכרזים ----

נכון, אם יתקבל או לא יתקבל.

אלכס מילר: יפה.

אלכס מילר: זו דרך ראשונה.

אלכס מילר: דרך שנייה, שאנחנו קובעים היום, שבעצם כל מי שרשות מקומית בחרה אותו, הוא הולך ועושה קורס, אבל הוא לא נבחן.

אלכס מילר: זאת אומרת, הוא מבחינתנו עשה את הקורס, קיבל את ההכשרה וזהו.

אלכס מילר: זאת אומרת הוא בסך הכל קיבל את הכלים, אבל אתם לא יכולים לפסול אותו.

איתן טימן: דרך אגב, זה בדיוק מה שקורה.

איתן טימן: תראה, בשלב הראשוני, אתה נגעת בנקודה שהיא הנכונה.

איתן טימן: ברגע שהוא עושה מכרז והוא עובר מרכז הערכה, מבחינתנו הוא התקבל.

איתן טימן: מרכז ההערכה ---

עושה מכרז מה?

איתן טימן: יש מכרז רשותי ויש מרכז הערכה.

איתן טימן: זה יחידה א'.

איתן טימן: הוא התקבל, הוא מקבל היתר.

אז מה זה מכרז רשותי, הוא מתקבל על תנאי?

איתן טימן: המכרז, מה שנועה אמרה ---

הוא מתקבל על תנאי?

איתן טימן: אז זהו, יש היתר הדרכה זמני, לשנה.

איתן טימן: הרי בכל מקרה לאיש חינוך יש שנת ניסיון גם בשלטון המקומי.

זה לא יהיה יותר.

החוק קבע מצב משפטי חדש.

איתן טימן: אז פה אפשר כן לשנות.

איתן טימן: אני אגיד לך איפה הבעיה.

איתן טימן: מה שאמר אלכס הוא הנכון.

איתן טימן: הקורס הוא לכלים, הקורס איננו מסנן.

איתן טימן: הוא נותן לו כלים לעבוד ולכן הוא יתקבל אחרי שהרשות המקומית בחרה אותו והוא עבר.

אז אתם לא יכולים לכתוב מה שכתבתם פה בתקנות.

נועה בן אריה: איתן, אז זה לא תנאי סף.

נועה בן אריה: אז אם כך, ההכשרה שאתה מדבר עליה היום, אם אתה רוצה להשאיר את המצב כפי שהוא היום, אז בוא נוריד אותו מתנאי הסף.

נועה בן אריה: זה אמצעי נוסף, זה התמקצעות.

יבינה זכאי בראונר: יש לנו פה איזו שהיא הצעת פשרה.

יבינה זכאי בראונר: אומרת היחידה שהיא מוכנה להשמיט לחלוטין את סעיף 3 כרגע, לא להידרש בתקנות האלה לתהליך מיון, כי הוא ממילא תהליך, אנחנו גם, אני באמת מנסה לחשוב כרגע על תקנות אחרות שאני מכירה שעוסקות בכשירות.

יבינה זכאי בראונר: לא כל כך מתעסקים עם לימודים בתקנות.

אני, דרך אגב, הסעיף הזה נראה לי מאד מוזר מלכתחילה.

יבינה זכאי בראונר: אוקי, אז כרגע מה שיישאר זה התואר האקדמי, הניסיון המקצועי כמו שסוכם עם ההערה של יושב הראש, ועבר בהצלחה קורס הכשרה וכו'.

בסדר.

יבינה זכאי בראונר: בסדר (4) הופך ל-(3), ו-(3) יורד לגמרי.

נועה בן אריה: אבל אז ההכשרה גם היא תהיה לפני התמודדותו במכרז.

יבינה זכאי בראונר: וודאי.

יבינה זכאי בראונר: בלי התעודה הזאת אי אפשר להתמנות.

בלי הצלחה, עבר קורס, לא?

וקיבל תעודה.

אלכס מילר: לא, רבותי, תבינו, אם אתם עושים לי מבחן עכשיו ובמבחן הזה אפשר לעבור ואפשר להיכשל, בן אדם שנבחר, שנה עושה את הקורס, אחרי שנה הוא יכול להיכשל במבחן, ואז הרשות המקומית צריכה לבחור בן אדם אחר ולשלוח אותו עוד פעם לשנה לעשות קורס, ואלוהים יודע אם הוא יעבור או לא יעבור.

זה לא יהיה ככה עכשיו.

עכשיו כל אחד שירצה יכול לגשת לקורס ואחר כך הוא ייגש למכרז.

זה מה שיהיה עכשיו.

יוסי לוי: בסדר, זה נראה לי.

נועה בן אריה: זה לא כל אחד שירצה, זה מי שעומד בתנאי הסף.

מי שרוצה ועובר.

אבל אתם לא תוכלו להכניס בתנאי הסף שיש אישור רשות מקומית.

אלכס מילר: סליחה, אני אשאל אותך שאלה אחרת.

אלכס מילר: רבותי, אני לא משחרר את זה כל עוד אני לא רגוע עם העניין הזה, אל תמהרו.

אלכס מילר: עכשיו אני סטודנט שנה ג' באוניברסיטה מכללה.

אלכס מילר: אני יודע ששנה הבאה הולך להיות מכרזים בעיריית ככה וככה ---

והייתי יושב ראש אגודת סטודנטים.

אלכס מילר: ואני עכשיו יושב ראש אגודת סטודנטים, מאד מעניין אותי התפקיד הזה, כי אני התנדבתי, כי אני פעלתי, ואני רוצה את עצמי מתמודד.

אלכס מילר: עכשיו, אני יודע שבשביל, ואת זה אתם, אני גם מבקש שהנושא הזה יובהר בסופו של דבר בצורה חד משמעית.

אלכס מילר: אני רוצה לגשת למכרז.

אלכס מילר: עכשיו המכרז הוא נגיד הולך להיות בעוד שנה.

אלכס מילר: עכשיו, או שאני צריך לגשת למכרז עם תעודה ביד של הכשרה, או שאני לא צריך.

אלכס מילר: כי אם אני צריך תעודה ביד, אז אני גם לא יכול ללכת ללמוד, כי אתם מבקשים ממני להיות כמותם, כי אני עדיין סטודנט.

אלכס מילר: עכשיו, אם אני יודע ששנה הבאה אני יש לי תואר, ואני אחרי שנה של הקורס, אז אני יוצא אחרי שנה ג', תואר ראשון, תעודה.

אלכס מילר: עכשיו, כל התנאים האלה, אתם צריכים או שהתנאים האלה צריכים לעבוד בשביל הקורס, או שהתנאים האלה צריכים לעבוד בשביל לקבל את ההכשרה.

אלכס מילר: אתם צריכים להחליט.

אלכס מילר: רבותי, אני מציע לעשות דבר כזה, תורידו לי לגמרי את הנושא הזה של הקורס.

אלכס מילר: הקורס זה יהיה מולכם ומול שלטון מקומי ומה זה אומר.

אלכס מילר: זאת אומרת שאתם מחייבים את אותו בן אדם שנבחר על ידי הרשות המקומית להיות מנהל מחלקת הנוער ---

יוסי לוי: הוא יגיד, אני רוצה עכשיו לעבוד ואני לא רוצה לעשות קורס.

הם לא יוכלו לדרוש את זה.

יבינה זכאי בראונר: אני אומר לך מה עמד בבסיס הכתיבה של התקנות.

יבינה זכאי בראונר: אנחנו בלשכה המשפטית כתבנו אותן, נכנסנו למילים משפטיות, דברים שהיחידה המקצועית אמרה לנו.

אלכס מילר: בסדר, אתם יכולים לכתוב בן אדם לא ייכנס לתפקיד ללא אישור של משרד החינוך על כך שהיה נוכח בכל השעות.

יבינה זכאי בראונר: לא, שנייה, אבל אם אין לי בתקנות מכוחו של החוק את שלוש הדרישות האלה – של השכלה, ניסיון ואיזו שהיא תעודה שמעידה שהוא סיים קורס הכשרה – יהיה לי קשה מאד להכניס את זה לנהלים או למכרזים, כשנוהל הוא במדרגה נורמטיבית נמוכה מהתקנות.

יבינה זכאי בראונר: עכשיו, השאלה היא כזאת, כשאני ישבתי עם החברים היקרים פה כדי להבין מה אנחנו הולכים לכתוב בתקנות, אני קיבלתי הרצאה מאלפת, שאני בטוחה שהם יוכלו לחזור עליה פה, אם נורא תרצו, והבהירו לי לפרטי פרטים, מה הקורס הזה כולל וההתרשמות שלי היתה - אני מקווה של טעיתי - ויש פה אנשי מקצוע שמכירים את זה מאד מקרוב, שהקורס הזה ---

אלכס מילר: השאלה אם משרד החינוך חייב לבחון את האנשים.

יבינה זכאי בראונר: רגע, אדוני.

אלכס מילר: אם אתה אומר לי: אלכס, תשמע, אני לא יכול להרשות לעצמי לשחרר בן אדם ללא מבחן בקורס הזה, אז אני אומר לך תשמע, אתה צודק, הנושא הזה של הצלחה בקורס, מבחינתי, נכנס כתנאי קבלה, כתנאי התמודדות למכרז, אין לו שום קשר, ברגע שהוא עובר מכרז הוא מתחיל לעבוד, הוא לא הולך ללמוד שום דבר.

יוסי לוי: את זה הבנו.

יוסי לוי: בסדר.

אלכס מילר: יפה.

אלכס מילר: אז מה שאנחנו עושים, דבר כזה ---

יוסי לוי: אדוני יושב הראש, אבל אנחנו לא רוצים לרדת מהסף של הקורס ---

אלכס מילר: אני לא מוותר, אני רק, תבינו ---

יוסי לוי: הוא בא עם כל דרישות ההשכלה שבגינן הוא יכול ל ---

אלכס מילר: תבינו, רבותי, אני עוד פעם אסביר את עצמי.

אלכס מילר: שתי אופציות: האופציה הראשונה שבן אדם ניגש למכרז, כשיש לו תעודה ביד ממשרד החינוך, תואר ראשון ביד וניסיון ניהולי ביד.

אלכס מילר: הוא ניגש, הוא מקבל אוקי של הרשות המקומית, מתחיל לעבוד.

אלכס מילר: הוא לא הולך ללמוד, הוא לא הולך לעשות ---

יוסי לוי: רק הוא יכול להיכנס למכרז.

יוסי לוי: זה תנאי הכניסה.

אלכס מילר: יפה.

אלכס מילר: אז אנחנו מנסחים את בצורה כזאת.

יוסי לוי: בדיוק.

אלכס מילר: אבל, מצד שני, חברים יקרים ממשרד החינוך, אתם צריכים לעשות את הקורסים האלה בצורה מסודרת, שכל בן אדם שרוצה לעבור את הקורס הזה, הוא לא מוגבל, אין לו תנאי קבלה לקורס הזה ---

יוסי לוי: בטח שיש לו.

אלכס מילר: איזה תנאי קבלה יש לו לקורס?

יוסי לוי: את אותם תנאים שהוא צריך, אותם תנאים שבגינם הוא אחרי זה יכול להיכנס לרשות המקומית.

אלכס מילר: למה?

יבינה זכאי בראונר: לא, הוא אומר לך מעבר להשכלה ומעבר לניסיון המקצועי.

יבינה זכאי בראונר: נניח באים לך עכשיו 1,000 איש עם תואר אקדמי מוכר וניסיון מקצועי של שנה בכך וכך.

יבינה זכאי בראונר: לכאורה, את כולם אתה תצטרך לקבל לקורס.

יבינה זכאי בראונר: עכשיו, מאחר שאין יכולת כזאת, אם אני מבינה נכון, מבחינת תקנים ותקציב, עדיין יהיה תהליך סינון מסוים, שיהיה בפתחו של הקורס, כמו שעושים היום באוניברסיטה בכל חוג, במכללות בכל חוג וחוג.

יבינה זכאי בראונר: זאת אומרת, אין עד בלי סוף תקנים.

יבינה זכאי בראונר: הדבר הזה הוא לא מתקבל על הדעת.

יבינה זכאי בראונר: אגב, בשום מוסד על תיכוני מסודר אין עד בלי סוף תקנים.

יבינה זכאי בראונר: זה לא קיים.

יבינה זכאי בראונר: יש מספר מסוים של תקנים שאולי בעקבות התקנות האלה יצטרכו להגביר, להעלות את המכסה וכו', אבל זה לא יהיה עד אין סוף, זה יהיה מספר מסוים, שיכול להיות שבפתחו יהיה איזה שהוא תהליך מיוני, שיגידו – אתה מתקבל לקורס – ואתה לא מתקבל לקורס אדוני, תנסה שוב בשנה הבאה, מצטערים מאד.

הבעיה היא, שברגע שאת קובעת את התנאים פה, איזה עוד תנאים את תוכלי לעשות במיון?

יהודית גידלי: אבל בן אדם בדרך כלל יכול להשלים תנאים תוך שנה שנתיים.

לא, זה יש לנו, רק בהוראת מעבר.

עכשיו אנחנו מדברים על ה...

החדש.

יוסי לוי: התנאים במיון?

לא, אין את זה.

יוסי לוי: התנאים במיון הם לא תנאים טכניים.

יוסי לוי: אני אומר, אנחנו בודקים יכולת מנהיגות, תקשורת בין אישית, אנחנו בודקים את הממדים שאנחנו לא יכולים לקרוא אותם מתוך הניירות.

אז אתם כן צריכים להשאיר את (3).

יוסי לוי: אני חשוב.

יוסי לוי: עכשיו לפי הקונספט החדש, אני מסכים איתך ש-(3) ו-(4) צריכים להיות צמוד יחד.

אלכס מילר: כן, אבל סעיף (3) זה לא בשביל משרד החינוך, זה בשביל הרשויות המקומיות.

לא, לא, (3) זה הקבלה לקורס ו-(4), בעצם ---

אלכס מילר: טוב, רבותי, אתם צריכים את ב' להכניס ---

יוסי לוי: הם צריכים להיות פסקה אחת.

אלכס מילר: תקשיבו, את סעיף ב' אתם צריכים להכניס אחרי 2.

אלכס מילר: תבינו, אתם צריכים לחלק את העניין הזה.

אלכס מילר: סעיף 2 צריך להיות מחולק לשני סעיפים.

אלכס מילר: סעיף אחד ותת סעיפים צריכים לדבר על מי בעצם הבן אדם שמתקבל ---

יבינה זכאי בראונר: אגב, אפשר להפוך את ב' לסעיף (3).

אלכס מילר: רגע, שנייה.

אלכס מילר: אתם עושים מזה שני סעיפים, גברתי היועצת המשפטית.

אלכס מילר: הסעיף הראשון מדבר על דרך להתקבל לקורס, זה סעיף אחד עם תת סעיפים; והסעיף האחר יהיה קשור לרשות מקומית.

אלכס מילר: את אומרת, כל תנאי הקבלה שרשות מקומית צריכה לבדוק לבן אדם שמגיע לשם להתקבל.

אלכס מילר: שני סעיפים.

אלכס מילר: אחד קשור למשרד החינוך ואחד קשור לרשויות המקומיות.

יעקב פרידברג: הצעה, שנדמה לי שיכולה לפתור את הפלונטר הזה, זה לקבוע שהתנאים הראשוניים שהרשות המקומית מפרסמת במכרז זה ההשכלה הרלבנטית ---

אלכס מילר: ניסיון ניהולי.

יעקב פרידברג: והניסיון הניהולי, כשיש תנאי נוסף שהוא לא תנאי סף שאומר, לא יודע, בשנה או בשנתיים הראשונות של ההעסקה של אדם, הוא צריך לעבור ---

יוסי לוי: זה מה שאנחנו עושים היום.

יעקב פרידברג: כשבינתיים הוא מקבל היתר זמני, כמו שאמרת.

יוסי לוי: זה מה שאנחנו עושים היום.

יעקב פרידברג: מדגישה היועצת המשפטית של הרשות המקומית שזה כמובן יהיה לא רק על חשבונם, ההשתתפות בקורס הזה ואם הוא לא עובר, זאת החלטה אם הוא מפוטר.

אתה חושב שסעיף ההסמכה של הקשירות מאפשר משהו כזה ...?

יוסי לוי: יש את זה גם בהסכמים.

כן, אבל יש חוק חדש ויש מצב חדש.

עכשיו אנחנו צריכים להתיישר לפי החוק.

אלכס מילר: רבותי, תבינו, אני ממש לא הולך להיות גמיש בעניין הזה.

אלכס מילר: בן אדם שנכנס לעבוד, נכנס עם כל הדרישות הרלבנטיות.

זה יותר נכון.

אלכס מילר: אנחנו מנסים לטפל במצב של אנשים שנמצאים ללא הכשרה וכל הזמן דוחים להם ומחליפים וזה הופך להיות לתפקיד שבעצם לא ---

וזה לא נכון באמת.

אלכס מילר: עזוב, מה אתה צריך בן אדם ---

יוסי לוי: הבנו.

אלכס מילר: הבן אדם צריך להיכנס ולהתחיל לעבוד ולא ללכת ללמוד ולא ללכת להתעסק בדברים ---

יעקב פרידברג: אם משרד החינוך מסוגל לפתוח קורס כזה להמונים, בבקשה.

יוסי לוי: זה לא יהיה להמונים.

יבינה זכאי בראונר: אף מוסד על תיכוני לא מקיים קורס ----

אלכס מילר: לפי מה שאני חושב הם גם לא ימלאו כיתה, אפילו לא אחת.

אלכס מילר: תעשה לי טובה, נו.

גם למה שבן אדם, לפני שיש לו איזה שהוא ---

אלכס מילר: די נו, אתה יודע מה זה 180 שעות ללכת בדיעבד ללמוד ולקבל תעודה שאתה אולי חושב שאולי תתקבל.

יוסי לוי: אני רוצה להעלות בעיה, ברשותכם.

יוסי לוי: בסדר, אנחנו מבינים איך מתארגנים, אבל אני רוצה לשאול שאלה שיכולה להיות אולי בעיה כזאת או אחרת ---

אלכס מילר: תקשיבו טוב, שני סעיפים – אחד קשור למשרד החינוך – אחד קשור לשלטון המקומי.

אלכס מילר: כל מה שקשור למשרד החינוך, אני רוצה לדעת באיזו דרך אתם הולכים לפרסם שהקורס הזה נפתח.

אלכס מילר: זאת אומרת, איפה הצעירים צריכים לראות, אם זה הולך בשיתוף של השלטון המקומי ומה זה אומר.

אלכס מילר: זה אומר דבר כזה, הרי בחוק יש תנאים גם.

אלכס מילר: לא כל אחד יכול.

אלכס מילר: אני נגיד גר באריאל, אני לא יכול להיות מנהל מחלקת הנוער, נגיד בבאר שבע, נכון?

אלכס מילר: אני צריך להיות חלק מהברנז'ה הפנימית של אריאל, כי אחרת אני- נכון?

אלכס מילר: זה היה כתוב בחוק שם, שהוא צריך להיות חלק מהפעילות בתוך העיר ומועצת התלמידים.

אלכס מילר: היה שם משהו, נכון?

יהודית גידלי: צריך להיות תושב העיר?

נועה בן אריה: ...

נועה בן אריה: מנהל אגף חינוך אגב, יש ---

שם יש, אבל זה צריך להיות בחוק.

אלכס מילר: טוב, בסדר, אם אין – אז אין.

אלכס מילר: תבינו, אני צריך לדעת דבר כזה, שנגיד אם השלטון המקומי יודע שיש להם תפקיד שמתפנה, מודיע למשרד החינוך, משרד החינוך בשיתוף עם זה יפרסמו, בעיר נגיד, במדיה הפנימית שיש קורס ככה וככה, אתם צריכים לבחור מועדים.

אלכס מילר: אני מציע, רבותי, תבינו, אני מציע שתשבו עם משרד החינוך ועם השלטון המקומי, אנחנו ניתן לכם פה חופש פעילות בתקנות, אנחנו נגדיר את זה איך אנחנו נעשה את זה.

אלכס מילר: אתם תשבו ביחד, אתם תעשו רשימה של כל עיר ועיר ועיר, תעבדו קצת יותר קשה, תעשו רשימה של כל עיר ועיר, ותעשו פרישה מה הולך להיות בתקופה נגיד של 5-6 שנים קדימה.

אלכס מילר: זאת אומרת, אם יש לכם עכשיו כמה מקומות שהולכים להתפנות, אתם צריכים להכשיר את האנשים, ומה זה אומר?

אלכס מילר: זאת אומרת, תתמקדו.

אלכס מילר: בעיקרון, אתם צריכים למצוא דרך שאנשים יפרסמו את זה.

אלכס מילר: גם השלטון המקומי בכל עירייה יפרסם את זה במסגרת, כמו שעושים פרסומים שיש נגיד קורסים כאלה ואחרים, שיפרסמו, שיש קורס ככה וככה.

נועה בן אריה: אבל למה לא לעשות את זה יותר פשוט?

נועה בן אריה: סליחה, אדוני יושב הראש, מרכז השלטון המקומי יש לו את אתר האינטרנט שלו, לרשויות יש את אתר האינטרנט שלהם.

נועה בן אריה: למה לא לצאת בפרסום פומבי, מה זה איכפת לי אם יש או אין ברשות, נצא בפרסום פומבי.

אלכס מילר: לא, אבל אתם לא יכולים לצאת בפרסום פומבי אם אתם לא יודעים מתי נפתח הקורס.

נועה בן אריה: לא, אז בתיאום עם משרד החינוך, בוודאי.

נועה בן אריה: אם יגידו לנו, אנחנו עובדים בתיאום עם המשרד תמיד.

יוסי לוי: אנחנו עובדים איתם, נתאם תאריכים, נודיע את זה.

אלכס מילר: רבותי, זה חוק חדש שצריך לספק לכם אנשים שמגיעים לשם, עם תעודות ועם כל זה.

אלכס מילר: אם לא יידעו ---

נועה בן אריה: את זה אפשר לעשות אדוני, גם בלי המיפוי.

נועה בן אריה: אנחנו בהחלט יכולים לבוא ולהפיץ את התורה בכלל השלטון המקומי.

רגע, נסכם מה סיכמנו.

עקרונית, יהיה ככה: בסעיף (1) ו-(2) לא קשור לקורס.

האם אתם רוצים, וזאת היתה השאלה, להגיד בנוסף, אנחנו נשאיר את (3) ו-(4) ונחבר אותם, אוקי?

האם אתם רוצים גם לגבי (3) ו-(4) להגיד בנוסף, אנחנו נשאיר את (3) ו-(4) ונחבר אותם.

האם אתם רוצים לגבי (3) ו-(4) להגיד שהתואר האקדמי נדרש לצורך הקורס, כי זה לא נאמר פה.

יוסי לוי: כן, כן, מאד.

אוקי, אז בעצם יש לנו דרישה של תואר אקדמי שהיא ---

נועה בן אריה: בסדר, אבל אז זה לא עונה על מה שהוצג כאן מקודם.

אני אומרת, לכן אני שואלת.

אני אומרת מה שצריך להיות זה שהוא עבר תהליך מיון שבסיומו, כאן צריך להיכנס גם שהוא כבר בעל תואר אקדמי, אז צריך להכניס את זה גם לדרישות הקבלה לקורס.

אלכס מילר: לא, אתם יכולים לתת, רבותי, תתנו גם קצת גמישות.

אלכס מילר: אתם יכולים להגיד שלטובת קבלת תעודה, תידרש תעודת תואר ראשון.

אלכס מילר: שתהיה לכם קצת גמישות, אני יודע שהיום מוסדות אקדמאיים מקבלים אנשים שחסר להם כמה בגרויות ונותנים להם אפשרות להתקבל על תנאי ולא נותנים להם ---

יבינה זכאי בראונר: אבל אדוני, אם אנחנו מפרידים את הסעיפים, בהבנה המשפטית שלי אנחנו יוצרים פחות גמישות.

יבינה זכאי בראונר: אנחנו יוצרים יותר קשיחות, משום שכרגע, כשאתה קורא את הסעיף כתנאים מצטברים ---

לא, אני שאלתי אתכם.

כרגע לא צריך את זה, לכן אני שאלתי.

אתם יכולים לקבל לקורס מישהו שהוא לא בעל תואר ---

יבינה זכאי בראונר: זה דופק.

יבינה זכאי בראונר: הנחת העבודה שלנו היתה שכל התנאים האלה בסיכומו של דבר, במצטבר, יצטרכו להיות כדי שהאיש ימונה בפועל כמנהל מחלקת הנוער.

אז בואי נשאיר את זה ככה, לא נדרוש את זה כתנאי לקורס.

יבינה זכאי בראונר: אבל בכוונה לא נכנסנו לפרטים של אופן תהליך המיון, כדי לאפשר את אותה גמישות שאדוני יושב הראש ---

אלכס מילר: אז כרגע אין תנאי?

אין תנאי כזה.

כרגע אין תנאי כזה.

יבינה זכאי בראונר: לא, כרגע יש תהליך מיון שלא מפורט בתקנות, שאכן ישנה גמישות בנהלים ---

לא, אבל אני לא בטוחה שאם אנחנו מכניסים תואר אקדמי כתנאי לזה, את תוכלי לדרוש תואר אקדמי גם בתהליך המיון.

יבינה זכאי בראונר: לא, אז לכן אני מכוונת לדעתו של יושב הראש.

יבינה זכאי בראונר: בתהליך המיון תהיה- יכול להיות שהאיש נשארה לו עוד עבודה סמינריונית אחת לאוניברסיטה, כדי לקבל את התואר הראשון והוא רוצה להשלים אותה במהלך השנה הזאת, שבה הוא גם עושה את קורס ההכשרה, את מבינה?

אז בואו נשאיר את זה ככה.

בסדר.

יבינה זכאי בראונר: חבל לו על שנת לימודים.

לא, אני שאלתי אתכם, לי אין עמדה מקצועית.

אלכס מילר: בסדר, אין בעיה.

אתם מדברים פה בשני קולות, אבל בסדר, אוקי.

יבינה זכאי בראונר: לא, אנחנו דווקא מדברים בקול אחד.

אלכס מילר: לא, כי הוא אמר.

כי הוא אמר שהוא כן דורש תואר אקדמי.

אוקי, לא משנה.

יבינה זכאי בראונר: לא, לדעתי כיוונתם למשהו אחר.

יהודית גידלי: בסופו של התהליך הוא צריך להיות בעל ---

יבינה זכאי בראונר: בסופו של התהליך האיש שימוקם במשרד מנהל מחלקת הנוער בעירייה, חייב לעמוד בכל הדרישות במצטבר.

לא, אני שאלתי שאלה אחרת.

אני שאלתי האם אתם דורשים כתנאי לקורס תואר אקדמי.

זאת שאלה אחרת.

יבינה זכאי בראונר: ...

יבינה זכאי בראונר: עבודה אחת, אז הוא יגיד ...

יבינה זכאי בראונר: עוד חודשיים והאיש הוא סטודנט מצטיין בטכניון, אז מה תגידי לו?

אז לא, אז עזבו.

עזבו.

לא חשוב.

יבינה זכאי בראונר: אני חושבת שזה כתוב כרגע באופן מאד גמיש.

בסדר.

אז אנחנו משאירים : (1) יהיה תואר אקדמי (2) ניסיון ניהולי (3) ו-(4) יחוברו.

אלכס מילר: לא, (3) זה הצגת תעודה.

אלכס מילר: זה רשות מקומית.

לא, אני חשבתי על משהו אחר: (1) תואר אקדמי (2) ניסיון מקצועי ניהולי, (3) ו-(4) יחוברו, ואז ב' יתייחס רק ל-(3) ו-(4) בעצם.

אלכס מילר: אני רוצה שתנאי הקבלה יהיו תואר אקדמי, ניסיון ניהולי ותעודת הכשרה.

אלכס מילר: זה שלושת תנאי הקבלה.

בסדר.

אז תעשי ככה: (1) בעל תואר אקדמי (2) בעל ניסיון מקצועי כפי שהחלטנו (3) הציג אישור כתוב מהמנהל כי התקיימו בו דרישות הכשירות ---

אלכס מילר: מהמינהל.

מהמינהל, סליחה.

כי התקיימו בו דרישות הכשירות לפי החוק ולפי תקנות אלה, לשם העסקה.

דרך אגב, הוא לא צריך לתת כי התקיימו בו דרישות הכשירות, הוא צריך רק לגבי (3) ו-(4) לתת אישור.

הוא לא צריך לתת אישור לתואר אקדמי ולניסיון מקצועי ניהולי.

זה הרשות צריכה לבדוק.

אלכס מילר: לא, מירב, פשוט תורידי את הדבר הזה.

אלכס מילר: תורידי את סעיף ב', ובמקום ב' את עושה סעיף (3) ב-2: יציג תעודה שעבר בהצלחה קורס הכשרה.

זה יותר נכון.

אלכס מילר: זהו.

ועכשיו, הקורס, הבנת?

לרשות המקומית, מה הוא צריך לבוא לרשות המקומית, אוקי?

הוא צריך לבוא לרשות המקומית ---

אלכס מילר: צריך שלושה מסמכים: מסמך אחד זה תעודת תואר ראשון, מסמך שני זה ניסיון ניהולי ומסמך שלישי זה התעודה של משרד החינוך.

תעודה שעבר בהצלחה מיון וקורס, כאמור בתקנה (3), ואז תקנה (3) תהיה: הנושא של המיונים והקורס.

אלכס מילר: כן.

בסדר?

אלכס מילר: משרד החינוך יקבע נהלים למנגנון של כניסה לקורס, אופן פרסומו ---

רגע, רגע, זה חדש עכשיו, מה?

אלכס מילר: אז איך?

עוד פעם.

אלכס מילר: רבותי, מה?

נועה בן אריה: למה משרד הפנים יקבע?

אלכס מילר: משרד הפנים, משרד החינוך.

לא, לדעתי תשאיר להם את זה להם איך הם יעשו את זה.

יבינה זכאי בראונר: אנחנו לא צריכים את זה.

אלכס מילר: לא, אבל אם הם לא מפרסמים את זה ---

יהודית גידלי: איך נדע שזה קיים.

נועה בן אריה: אבל לא, אני לא יודעת אם יש חובה לכתוב את זה בתקנות, מירב תקני אותי.

נועה בן אריה: אני חושבת שמשרד החינוך, הרי לכולם יש את אותו אינטרס.

נועה בן אריה: הקורס צריך להתקיים, אחרת אין מנהלי יחידות נוער מוסמכים.

נועה בן אריה: האינטרס ---

את זה אני לא יודעת, את זה צריך לשאול אותם.

יוסי לוי: שמה?

כל כמה זמן נפתח קורס?

אלכס מילר: לפחות פעם בשנה?

יוסי לוי: לפחות פעם בשנה, כן, ולפעמים יש גם שני קורסים.

לפחות.

יוסי לוי: למה היום הוא על פי הצורך, אז אנחנו יודעים לתכנן.

יוסי לוי: פה אנחנו הופכים את הגלגל ואנחנו אומרים - צריך לפתוח קורס גדול.

יהודית גידלי: מועד חורף, מועד קיץ.

בסדר, אז אנחנו כותבים שקורס כאמור יתקיים לפחות פעם בשנה.

יוסי לוי: זה בוודאות, כן.

אלכס מילר: כתבנו שמשרד החינוך יקבע נהלים לקבלה לקורס?

כן, המיון.

כתבנו – עבר תהליך מיון – זה יישאר.

כי אחרת הם לא יוכלו לקבוע לכאורה תנאי סף.

אלכס מילר: תכתבי שמשרד החינוך יקבע את הנהלים לקורס.

זה מה שהם כותבים כאן.

עקרונית הם כותבים – את תהליך המיון יבצע מינהל חברה ונוער במשרד החינוך, או מי מטעמו, לפי נהלים, יבינה, אתם שומעים?

מה שעכשיו (3), בעניין של המיון, זה יהיה: "את תהליכי המיון יבצע מינהל חברה ונוער וכו' (להלן – המינהל או מי מטעמו), לפי נהלים שיקבע מי?

המנהל הכללי?

יבינה זכאי בראונר: בהתאם לנהלים שיקבע המנהל הכללי של משרד החינוך.

המנהל הכללי של משרד החינוך, בסדר גמור.

אלכס מילר: בסדר גמור.

אלכס מילר: עכשיו הקורס הזה ממומן?

אלכס מילר: אתם מסבסדים את זה?

יוסי לוי: אנחנו מסבסדים אותו.

אלכס מילר: ללא תשלום?

יוסי לוי: לא, מסבסדים זה לא ללא תשלום.

יוסי לוי: שאלת אם אנחנו מסבסדים.

יוסי לוי: את האש"ל משלם החניך.

איתן טימן: ואת הקורס עצמו המשרד.

המימון זה כבר סיפור אחר.

השאלה אם הם מוכנים לממן?

יבינה זכאי בראונר: אני לא נכנסת לסוגית המימון, כי גם אין לי עוגן מספיק.

יוסי לוי: תשמעו, יכול להיות שמחר אנחנו נבוא וגם נקצה לזה כסף.

יבינה זכאי בראונר: אני לא נכנסת לסוגית המימון.

אלכס מילר: לא, אבל רבותי, אנחנו אפילו בחוק זכויות סטודנט עשינו יישור קו, הגבלות מסוימות בנושא של דמי רישום, זה לא יכול להיות פתוח לגמרי.

יבינה זכאי בראונר: בתקנות שדנות בנושא הכשירות אני צריכה לטפל במימון?

יבינה זכאי בראונר: בנהלים.

יבינה זכאי בראונר: מכוחם של נהלים.

אלכס מילר: כן, אבל ברגע שהקורס הזה הופך להיות תנאי להתקבל לעבודה והבן אדם יודע שבלי הקורס הזה הוא לא יכול להתקבל, אז הוא בעצם ---

כן, אבל זה קורה גם בכל מקצוע אחר.

יבינה זכאי בראונר: כל ההכשרה המקצועית של התמ"ת להיות היום חשמלאי ושרברב ואני לא יודעת מה, הכל זה קורסים מקצועיים.

יבינה זכאי בראונר: הכמעט כל דבר מצריך היום קורס.

אלכס מילר: טוב.

יבינה זכאי בראונר: זה אולי אפילו יהיה תקדים בחקיקה.

אולי רק תגידו לפרוטוקול מה המצב מבחינת הסבסוד, שזה לפחות יהיה כתוב באיזה שהוא מקום.

יוסי לוי: הסבסוד שאנחנו עושים היום הוא שאת האש"ל של החניכים הם משלמים, או היום בגלל שהרשות שלחה אותו אז הרשות שהיא מחייבת אותו, אבל אין את הרשות שתשלם את זה.

נועה בן אריה: יכול להיות שיהיה.

יוסי לוי: לא יודע, אבל אני אומר בעיקרון – את כל מה שקשור מעבר לזה שזה המרצים של הקורס, מנהל הקורס, כל המערכת סביב העניין הזה – משרד החינוך מממן.

יוסי לוי: זה יוצא משהו בסדר גודל של 40% מול ---

זאת אומרת אין שכר לימוד.

יוסי לוי: אין שכר לימוד, בדיוק.

יוסי לוי: עכשיו, אם מישהו לא רוצה לישון או לא רוצה לאכול, הוא לא משלם.

אלכס מילר: אוקי, אז זאת אומרת, אז אפשר לכתוב שפטור משכר לימוד?

יוסי לוי: לא, אני חושב ש ---

יהודית גידלי: זה קורס אגב מרוכז?

יוסי לוי: לא, הפעם הקורס הוא לאורך השנה משום שאנחנו ....

יוסי לוי: תוך כדי עבודה.

יוסי לוי: עכשיו אנחנו הולכים בעקבות ההחלטה פה, אני הולך לרכז אותו.

יוסי לוי: לקצר.

אלכס מילר: טוב, בסדר.

אלכס מילר: אוקי.

אלכס מילר: זהו?

כן, סיכמנו אני חושבת את הכל.