ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 389, 2011-05-31 09:30

אמנון כהן: אני פותח את הדיון של ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אמנון כהן: הנושא הוא יום ירושלים - קידום תהליכי התחדשות עירונית בירושלים.

אמנון כהן: אנחנו מקדמים בברכה את ראש עיריית ירושלים, מר ניר ברקת.

אמנון כהן: אני חושב, אדוני ראש-העיר, שיש לך את הזכות לכהן כראש העיר של בירת העם היהודי.

אמנון כהן: שנים רבות - אלפי שנים - עם ישראל השתוקק להגיע לירושלים.

אמנון כהן: ביום הזה אני רוצה להתחיל בנבואה תנ"כית.

אמנון כהן: בשנת 1267, לאחר מסע ארוך ומסוכן, הגיע הרמבן" לנמל עכו.

אמנון כהן: לאחר שהות קצרה הוא נסע לירושלים.

אמנון כהן: שם נדהם למראה שיממונה, המבנים היו נטושים.

אמנון כהן: היו שם יהודים מעטים כל כך שהוא אפילו לא הצליח למצוא 10 למניין.

אמנון כהן: במכתב לבנו הוא כתב: "ומה אגיד לך בעניין הארץ, כי רבה העזובה וגדול השיממון וכללו של דבר, כל המקודש מחברו חרב יותר מחברו.

אמנון כהן: ירושלים יותר חרבה מן הכל".

אמנון כהן: יחד עם זאת הרמב"ן עדיין גילה תקווה, הוא ציטט פסוקים מויקרא שבהם מתאר הקב"ה את ארץ ישראל בגלות: "והשמתי אני את הארץ ושממו עליה אויבכם היושבים בה... והייתה ארצכם שממה ועריכם יהיו חרבה".

אמנון כהן: הרמב"ן כתב על הפסוק הזה כך: "ושממו עליה אויבכם היא בשורה טובה מבשרת בכל הגלויות שאין ארצנו מקבלת את אויבנו, וגם זו ראיה גדולה והבטחה לנו, כי לא תמצא בכל היישוב ארץ אשר היא טובה ורחבה ואשר הייתה נושבת מעולם והיא חרבה כמוה, כי מאז יצאנו ממנה לא קיבלה אומה ולשון, וכולם משתדלים להושיבה ואין לאל ידם".

אמנון כהן: כולם רצו ליישב אותה ואף אחד לא הצליח.

אמנון כהן: במשך מאות שנות הגלות הארוכות מהארץ לא הצליח אף כובש ליישב אותה בקביעות או להפריח את שממונה.

אמנון כהן: ברחובות ירושלים מצא הרמב"ן את התגשמות ההבטחה האלוהית שהארץ תמתין לשיבת עם ישראל, לכן בכ"ח אייר תשכ"ז-1967 אוחדה ירושלים והוכרזה כיום חג לאומי שהוא יום ירושלים.

אמנון כהן: אדוני ראש העיר, אני בן לעולים ואני עצמי עליתי מאוזבקיסטן.

אמנון כהן: העלייה שלי התחילה בפתיחת שערי הברזל ב-1971,1972.

אמנון כהן: אני עליתי ב-1973 כי היה תהליך של אישורים.

אמנון כהן: אני זוכר את עצמי כילד.

אמנון כהן: כל סעודה כשישבתי עם המשפחה היה נהוג לשתות לפני כל סעודה ולומר: "לחיים לחיים בשמחת ירושלים".

אמנון כהן: אנחנו מדברים על אוזבקיסטן 1970.

אמנון כהן: איפה הייתה אז ירושלים ואיפה אוזבקיסטן?

אמנון כהן: לא היה אינטרנט, לא היה דואר, הכל היה סגור ומסוגר.

אמנון כהן: זאת הייתה רפובליקה כזאת שכולם היו כקבוצה אחת ואין יוצא ואין בא.

אמנון כהן: כל השערים היו נעולים.

אמנון כהן: הכמיהה הייתה כל כך גבוהה עד כדי כך שהסבא סיפר לנו שאנחנו יהודים - למרות שהיינו במדינה מוסלמית - ושאנחנו צריכים לשמור על כשרות.

אמנון כהן: הוא החדיר בנו את אהבת ירושלים.

אמנון כהן: הראיה היא שכשבאנו לארץ ישראל אמרו לכל אחד לאן ללכת.

אמנון כהן: אבא שלי אמר רק לירושלים.

אמנון כהן: אמרו לנו שאין מקומות בירושלים.

אמנון כהן: אמרו לנו שבעד 3,4 חודשים יהיה מקום בנווה יעקב.

אמנון כהן: אמרנו שנחכה 3,4 חודשים.

אמנון כהן: הלכנו לסבא שבא לפנינו.

אמנון כהן: היינו 12 משפחות ב-3 חדרים ברוממה בירושלים.

אמנון כהן: זאת מסירות הנפש שהחדירו בנו.

אמנון כהן: זאת זכות להיות ראש עיר בירושלים.

אמנון כהן: זה לא דבר פעוט.

אמנון כהן: אנחנו כקהילה בוכרית עלינו ב-1870.

אמנון כהן: ב-1887 נבנו שכונות הבוכרים, רחובות הבוכרים.

אמנון כהן: הייתה שכונה לתפארת מוקפת ב-5 כפרים ערביים.

אמנון כהן: הסטנדרט היה כל כך גבוה כי הביאו אדריכל מלונדון שייעצב, יבנה את הדברים האלה ברמה הכי גבוהה לתפארת עם ישראל, מדינת ישראל וירושלים.

אמנון כהן: כמובן שנבנו שם גם בתי תמחוי, ישיבות, בתי אבות.

אמנון כהן: החזיקו שם את כל הספרדים, לא רק את הקהילה הבוכרית.

אמנון כהן: הם היו עשירים מאוד.

אמנון כהן: מספרים עליהם שהם הגיעו ברגל עם 40 גמלים ועם זהב וכסף ובנו את ירושלים.

אמנון כהן: יש משמעות רבה מבחינתי אני, כאמנון כהן, כיושב ראש ועדה.

אמנון כהן: יש התרגשות רבה מירושלים עיר הקודש, מאוחדת בלתי ניתנת לחלוקה לדורי דורות.

אמנון כהן: זאת ההבטחה של הקב"ה לעם ישראל.

אמנון כהן: אדוני ראש העיר.

אמנון כהן: אנחנו רואים יד ביד את הפיתוח ואת השגשוג של העיר ירושלים.

אמנון כהן: אנחנו היינו רוצים לשמוע על חידוש האזורים העירוניים, על משיכת צעירים למרכז העיר.

אמנון כהן: זה מה שאנחנו חושבים לעשות בכל עיר ועיר, כמובן בעיר הבירה, ירושלים.

אמנון כהן: היינו רוצים לשמוע על שיפור פיזי של בניינים, שיפור של תכנים, שיפוץ רחובות, פיתוח תחבורה ציבורית, פיתוח גורמי משיכה לצעירים, דיור, תרבות וכו'.

אמנון כהן: כשעשיתי סיור בחוץ התפעמתי מהפרויקטים הרבים שאתה, אדוני ראש-העיר, מוביל לתפארת העם והמדינה.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לראות איך כבודו מטפל באזורים מסחריים עירוניים שימשיכו לפעול ויתנו מענה לאוכלוסייה.

אמנון כהן: אתמול היה פה דיון מהיר בנושא של הריבונות מחוץ לגדר ההפרדה.

אמנון כהן: דיברו כאן על הזנחה קשה ביותר ועל רשויות אכיפה שלא נותנות לכם את הכוח או את היכולת לתת ביטחון לאזרחים.

אמנון כהן: דיברו על כך שמבחינת תשתיות הם פונים עשרות פעמים ולא מקבלים מענים, כשבסופו של דבר הרשות הפלסטינית נכנסת וסוללת את הכבישים.

אמנון כהן: דיברו על הביטחון האישי, על כך שהמשטרה לא נכנסת לשם ומחכים 3,4 שעות.

אמנון כהן: סיפרו כאן שלא מגיעים על כל קריאה.

אמנון כהן: ברשות הפלסטינית המשטרה שלהם מגיעה תוך 5 דקות.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לדעת כמדינה, כעיר איפה אנחנו עומדים, מה המדיניות שלנו, אולי זה יד מכוונת.

אמנון כהן: אמנם היום הוא יום חג, אבל הייתי רוצה לדעת את הדברים.

אמנון כהן: הבטחתי לאלה שהציעו את ההצעה לסדר שאני אשאל מה התכניות שלך, אדוני ראש העיר, גם באזורים האלה כי מבחינתנו זה ירושלים הבנויה, השלמה והמאחדת.

אמנון כהן: מבחינתנו כל עוד אין החלטה אחרת צריך לתת את הפתרון לאותם אנשים שגרים שם בתשתיות, בחינוך, ברווחה ובכל מה שקשור לדברים האלה.

אמנון כהן: אדוני ראש העיר, הבמה שלך.

אמנון כהן: בבקשה.

ניר ברקת: תודה רבה על העלאת ירושלים על סדר יומה של הוועדה.

ניר ברקת: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת, ממלא מקומי, חברי מועצת העיר.

ניר ברקת: יש כאן לא מעט אנשים שאיכפת להם.

ניר ברקת: יש כאן עוד סגנית לראש העיר.

ניר ברקת: נמצאים פה הרבה מהאנשים שאיכפת להם מהעיר ירושלים.

ניר ברקת: אני רוצה קודם כל לתת קצת פרספקטיבה לדיון.

ניר ברקת: סבא של אבא שלי עלה מרוסיה.

ניר ברקת: הוא קבור בהר הזיתים.

ניר ברקת: גם סבו וסב סבו.

ניר ברקת: אם היינו פעם שואלים אותם אם הם יכלו לדמיין את ירושלים בתשע"א, אין שום סיכוי בעולם שהם היו מפנטזים על מצבה של ירושלים במצבה של היום.

ניר ברקת: בואו נחשוב על זה רגע בפרספקטיבה.

ניר ברקת: 44 שנה העיר מאוחדת, ריבונית, מתפתחת.

ניר ברקת: יש לנו הרבה מאוד אתגרים.

ניר ברקת: מי שהיה מסתכל על המצב נכון להיום היה צריך לצבוט את עצמו בשביל לנסות להבין את מצבה של ירושלים.

ניר ברקת: שלשום הייתה ישיבת ממשלה שבה ממשלת ישראל נתנה רוח גבית חזקה לחזון העירוני, להתפתחות העירונית ולמימוש הפוטנציאל של העיר ירושלים.

ניר ברקת: כשאנחנו מדברים על התחדשות עירונית חשוב לנו מאוד לזכור שאנחנו צריכים חזון, אנחנו צריכים יעד אליו לשאוף וממנו לגזור איך אנחנו מנהלים ומתכננים בצורה יעילה וטובה יותר את העיר ירושלים.

ניר ברקת: נכון להיום ירושלים לא מממשת את הפוטנציאל שלה.

ניר ברקת: לתפישתי, ירושלים חייבת לחזור להיות מוקד עלייה לרגל, מרכז תרבותי, רוחני, דתי שבו למעלה מ-3 וחצי מיליארד אנשים בעולם רוצים לבקר.

ניר ברקת: ירושלים משרתת את תושביה - היום כ-800 אלף.

ניר ברקת: בעוד 20 שנה נהיה מיליון נפש.

ניר ברקת: יש את המטרופולין סביב ירושלים, שהיום הוא כבר למעלה ממיליון נפש.

ניר ברקת: לירושלים יש תפקיד כבירת מדינת ישראל, העם היהודי.

ניר ברקת: היא צריכה לשרת את מוסדות השילטון ואת מוסדות העם היהודי, אבל מעבר לכך ירושלים פתוחה עם חופש דת.

ניר ברקת: אנחנו מאוד מאוד מקפידים על חופש הדת בירושלים כמרכז עולמי למיליארדי אנשים.

ניר ברקת: כאשר אנחנו מדברים על התחדשות אנחנו צריכים לראות איך אנחנו משנים את היחסים שהיום הם מעוותים, כמו למשל בין מסחר למגורים.

ניר ברקת: יש לנו יחס רע מאוד של היקפי מסחר למגורים.

ניר ברקת: ירושלים הפכה ברבות השנים לקונטיינר למגורים.

ניר ברקת: אנחנו חייבים לשנות את היחס, לייצר מאסה קריטית של מקומות שבהם נוכל לבצע תעסוקה, תעשייה, מסחר , מלונאות.

ניר ברקת: אנחנו צריכים לשנות את כמות המלונאות בעיר ירושלים, את כמות כיתות הלימוד, את מבני הציבור.

ניר ברקת: היום בירושלים יש פערים גדולים מאוד בין היקפי האוכלוסייה ליכולת שלנו לשרת אותה בכיתות לימוד, בבתי כנסת, במתנ"סים, , במוסדות תרבות, בשטחים ירוקים יעילים.

ניר ברקת: כשאנחנו מדברים על התחדשות עירונית צריך לראות איך אנחנו משנים את התכנון על מנת לשדרג את הקיים לצד תוספות והרחבות בנייה.

ניר ברקת: אני בכוונה מתחיל עם לשדרג את הקיים, כי זאת המשמעות של התחדשות עירונית.

ניר ברקת: לא מדובר רק בהוספת שכונות, אלא מדובר על לקחת את המערכת הקיימת ולבחון כיצד בצורה חכמה נותנים מענה חכם יותר כנגזרת של החזון העירוני של להפוך את ירושלים אטרקטיבית יותר לצעירים, למשקיעים ולתיירים.

ניר ברקת: אנחנו מסתכלים כרגע על תכנון עירוני ב-3 מגזרים עיקריים של העיר ירושלים.

ניר ברקת: אני רוצה להתחיל במזרח העיר.

ניר ברקת: במזרח העיר, שהיא יותר אטרקטיבית לתושבים הערבים מאשר השטחים, מגיע שנשדרג בצורה משמעותית את איכות חייהם של התושבים.

ניר ברקת: אנחנו, עקב לצד אגודל, עושים תכנון מחודש של שכונה אחרי שכונה.

ניר ברקת: סיימנו את התכנון המחודש של סילוואן ושל גן המלך.

ניר ברקת: להפתעת רבים סילוואן עברה ללא התנגדות בוועדה המקומית.

ניר ברקת: אנחנו עכשיו מכינים אותה לתנאי סף לוועדה המחוזית.

ניר ברקת: מדובר על ניהול ותכנון של מבני ציבור, של מתנ"ס, של כבישים, של שטחים ירוקים, של כיתות לימוד נוספות, לצד יצירת אלף יחידות דיור עתודה בשכונת סילוואן.

ניר ברקת: אנחנו עובדים עכשיו בשיתוף פעולה עם תושבים ערבים בסדר גודל של כ-7 שכונות במזרחה של העיר על-מנת לתכנן שכונה אחר שכונה ולהדביק את הפערים הבלתי סבירים.

ניר ברקת: יש לנו היום סדר גודל של 30 אלף מבנים בלתי חוקיים, או לחליפין לא רשומים בdata base של העירייה.

ניר ברקת: הדבר הזה מקרין על איכות חיים נמוכה.

ניר ברקת: זאת הזדמנות מצוינת כשמתכננים מחדש להניע ולשדרג התחדשות עירונית בשכונה.

ניר ברקת: במגזר החרדי יש פערים גדולים מאוד במבני ציבור.

ניר ברקת: אתה נכנס לשכונות שלצערי תכננו מגורים, מגורים, מגורים.

ניר ברקת: קונטיינר למגורים.

ניר ברקת: אולי בטווח קצר הדבר הזה סייע ליותר תושבים מהמגזר החרדי לגור בשכונות, אבל אנחנו עכשיו צריכים לחזור אחורה, לייצר עתודות בנייה, לייצר יש מאין כיתות לימוד.

ניר ברקת: זה אחד האתגרים הגדולים ביותר שיש לנו בשכונות במגזר החרדי.

ניר ברקת: יש פער אדיר בין היקפי בנייה למגורים לחוסר גדול מאוד במבנים ציבוריים.

ניר ברקת: יש בעיה אמיתית עם האינטרס של המדינה.

ניר ברקת: אנחנו מוצאים שלעיתים מינהל מקרקעי ישראל שאמון על השטחים הציבוריים או על השטחים של המדינה רוצה למקסם רווחים.

ניר ברקת: למקסם רווחים זה לבנות למגורים.

ניר ברקת: מזה המדינה מרוויחה את הקופה הכי גדולה.

ניר ברקת: על האתגר לקחת שטחים לצרכי ציבור המדינה "מפסידה" פעמיים כסף.

ניר ברקת: פעם ראשונה לא רק שהיא לא מקבלת כסף מהבנייה, היא גם צריכה לשים כסף בשביל לתכנן מבני ציבור.

ניר ברקת: יש לנו כאן אינטרס שאנחנו צריכים יחד איתכם, יחד עם הממשלה לחשוב איך משנים את היעדים למינהל מקרקעי ישראל, או לטובת העניין, את יעדי המדינה, לסנכרן אותם עם הפערים הגדולים שיש לנו גם בשכונות החרדיות וגם לחליפין בשכונות במגזר הכללי.

ניר ברקת: מכאן אני קופץ למגזר הכללי שמחייב לצד הציפוף גם ראיה המערכתית של יצירת עוגנים ושדרוג איכות החיים של המגזר הכללי יחסית לערים אחרות.

ניר ברקת: יש לנו אתגרים אדירים של ייעול הקרקע, של תוספות יחידות דיור שבהחלט אפשר לצופף במגזר הכללי ובמגזר הערבי והחרדי.

ניר ברקת: הציפוף הזה מייצר הגדלת כדאיות כלכלית, כי חנות המכולת מוכרת ליותר אנשים, גני הילדים מתמלאים יותר.

ניר ברקת: ללא ספק התחדשות עירונית מחייבת אותנו להסתכל בראייה מערכתית על השכונות ולראות איך אנחנו הופכים את השכונות לאטרקטיביות יותר למגורים.

ניר ברקת: לא מדובר רק על בינו פיזי, מדובר גם על תהליכים חברתיים, על קהילות צעירים שנכנסות לשכונות.

ניר ברקת: לקחת את הצעירים שבעבר היו הבעיה של העיר ולהפוך אותם לחלק מהפתרון, לאתגר אותם לקחת אחריות.

ניר ברקת: יש לנו פרויקט - אנחנו הכרזנו עליו עכשיו - של עושים שכונה.

ניר ברקת: יש לנו היום למעלה מ-15 גרעינים.

ניר ברקת: מוכרים להם קהילות של תושבים - ממלכתי, ממלכתי דתי.

ניר ברקת: הם נכנסים לשכונות כמו קריית יובל, קטמון, ארמון הנציב, מוסררה ואחרות, במטרה לסייע ולשדרג את השכונה כתושבים, לא כסטודנטים.

ניר ברקת: הם מגיעים בסוף לימודיהם.

ניר ברקת: הם מגיעים לשכונה על מנת להחיות אותה בפן החברתי.

ניר ברקת: חשוב, לתפישתנו, להסתכל בראייה מערכתית ולהקשיב למה שאומרים הצעירים על מנת שנוכל לשרת אותם, להצליח להחיות שכונות, לחדש שכונות.

ניר ברקת: אין ספק שכאשר מגיעה קבוצה חדשה של צעירים לשכונה ומייצרת דינאמיקה חיובית, כאשר אנחנו קשובים להם לצרכי גני הילדים שלהם, גני המשחקים שהם מבקשים או תוספת של היצע דירות, אנחנו משיגים הישגים.

ניר ברקת: יש לנו, לשמחתי הרבה, הצלחות מאוד יפות שמוכיחות את תפישת העולם של התחדשות עירונית בראייה מערכתית.

ניר ברקת: יש לנו אתגרים מאוד גדולים בנושא של דיור בר השגה לצעירים.

ניר ברקת: אנחנו עדיין לא הצלחנו לחלוטין לייצר מודלים שממריאים במספרים גדולים.

ניר ברקת: יש כל מיני מודלים של פינוי-בינוי, תמ"א 35 ומודלים אחרים שיושבים עלם המדף, אבל בפועל, בשטח אנחנו לא רואים תוצאות.

ניר ברקת: האתגר הוא לייצר דינאמיקה לא רק של רעיונות שעוברים בחקיקה בכנסת או שעוברים איזה מיזם ברמה העירונית, אלא להיות קשובים היטב לקבלנים ולצעירים ולראות שאנחנו מצליחים לייצר דינאמיקה שמביאה פתרון במספרים גדולים.

ניר ברקת: ניתן לכם כמה דוגמאות למה שהגענו ומקובל על הקבלנים, מקובל על הצעירים, מקובל על העירייה.

אמנון כהן: על מי לא מקובל?

ניר ברקת: על המערכת המשפטית, על המערכת החקיקתית במשרד הפנים, ברשויות השונות.

ניר ברקת: עדיין אנחנו תקועים בכל מיני בירוקרטיות למיניהן על מודלים שאנחנו יודעים שיכולים להמריא ולהצליח.

ניר ברקת: דיור בר השגה עבר במקומית ולא עבר במחוזית.

ניר ברקת: כולם רוצים, אבל זה עדיין תקוע בכל מיני בירוקרטיות.

ניר ברקת: כולנו באותו צד.

ניר ברקת: אין פה צד אחד וצד שני.

ניר ברקת: כולנו נחושים לקדם תכנון במזרחה של העיר, במקומות ובשכונות שיש פערים גדולים, לקדם ולהניע תהליכים של יצירת יש מאין במקומות מאוד צפופים בשכונות החרדיות, ולהתעקש שלא להסב שטחים חומים, שטחים כתומים או שטחים ירוקים למגורים.

ניר ברקת: ההיפך הוא, אנחנו צריכים להתעקש על כל מטר של שטח ציבורי, לייצר עוד שטחים ציבוריים מעל ומעבר, למרות שלעירייה ולמדינה זה עולה כסף.

ניר ברקת: אין לנו חלופה אחרת.

ניר ברקת: לצד זה להסתכל בראייה מערכתית, כי היום העוזבים במגזר הממלכתי והממלכתי-דתי עוזבים בגלל שירושלים לא מספיק תחרותית מול ערים אחרות.

ניר ברקת: במגזר הערבי היא אומנם יותר תחרותית מאשר חלופות אחרות, אבל גם שם אנחנו רוצים להסדיר בצורה מערכתית ולחדש את השכונות.

ניר ברקת: זה יום של אתגרים.

ניר ברקת: לי היה חשוב להגיע לכאן, לשבת איתכם ולספר לכם טיפה על החזון העירוני והנגזרות ממנו.

ניר ברקת: אני מאוד אופטימי.

ניר ברקת: השנה הזאת יצרנו קפיצת מדרגה, בוודאי בתחום הכלכלי.

ניר ברקת: ב-2010 יש עלייה של 24% בתפוסה בבתי המלון.

ניר ברקת: יש לנו הקיץ הזה פי 3 יותר אירועי תרבות מאשר בקיץ 2008 ולפני.

ניר ברקת: שברנו את כל השיאים מבחינת ההאצה של תהליכים בשנת 2010.

ניר ברקת: נוצר תיאבון.

ניר ברקת: משהו טוב קורה בעיר מבחינת האווירה.

ניר ברקת: מרגישים את זה כלל התושבים.

ניר ברקת: אנחנו צריכים לנצל את האווירה הזאת להשיג הישגים.

ניר ברקת: אני מזמין אתכם לראות את המאסה של הפרויקטים בתהליכים.

ניר ברקת: הם רובם ככולם פרויקטים ציבוריים, בעלי אימפקט כל אחד בנפרד וכולם ביחד על איכות החיים של כלל תושבי העיר ירושלים.

ניר ברקת: אנחנו השבוע נסיים בתחום החינוך, שהוא הכי קרוב לליבי.

ניר ברקת: זאת הפעם השלישית שאנחנו עושים שבוע חינוך בשבוע ירושלים.

ניר ברקת: הייתם צריכים להגיע למוזיאון ישראל בירושלים ולראות את המגזר החרדי, את המגזר הערבי ואת המגזר הכללי מגיעים, מקבלים פרסים ביחד , מבינים את שותפות הגורל בעיר ירושלים, מבינים עד כמה חשוב להסתכל ולחנך את דור העתיד.

ניר ברקת: כבר למעלה מ-10 שנים שכלל המגזרים בירושלים בבתי הספר במגמת עלייה.

ניר ברקת: בקדנציה הקודמת, לצערנו, הזרם הממלכתי הצטמק 12%, הממלכתי דתי הצטמק 7%, החרדי והערבי צמחו.

ניר ברקת: השנה, אחרי שנתיים של אי קיטון בממלכתי, יש גידול בממלכתי, יש גידול בממלכתי דתי לצד גידול במגזר החרדי ובמגזר הערבי.

ניר ברקת: אני חושב שזאת בשורה שאומרת שבירושלים, שלא חולקה לשבטים ולא חולקה, יש מקום לכולם.

ניר ברקת: יש מקום לכלל המגזרים בירושלים.

ניר ברקת: הבשורה של גידול בממלכתי ובממלכתי דתי לצד הגידולים הנוספים מראה איזו שהיא מגמה שאני מאמין שבסופו של דבר משרתת את כלל הציבור בירושלים.

ניר ברקת: אני רוצה לברך את כולנו ביום חגה של ירושלים, שיהיה לנו חג שמח והמשך דיון פורה.

אריה ביבי: אדוני היושב, חבריי חברי הכנסת, ראש העיר, מועצת העיר.

אריה ביבי: אני, כמו האחרים, גרתי בירושלים בשתי פעימות.

אריה ביבי: פעימה אחת כשהייתי קצין צעיר ב-1968 בצנחנים.

אריה ביבי: הפעימה השנייה הייתה שהייתי מפקד ירושלים.

אריה ביבי: גרתי בירושלים 8 שנים.

אריה ביבי: יש לי את היקר מכל בירושלים, את הבן שלי עם הנכדים.

אריה ביבי: אני רוצה לספר לכם אנקדוטה אחת.

אריה ביבי: הייתי בביקור בסין יחד עם חבר כנסת דוד רותם.

אריה ביבי: ישבנו והייתי צריך לתת הרצאה על המשטרה, שאני מומחה, ועל משמר הגבול.

אריה ביבי: כשהייתי בדרך לבמה אמרתי שאני אעשה משהו אחר.

אריה ביבי: בדרך כלל את ההרצאות שלי אני לא כותב אלא עולה אולי עם נייר קטן ומגלגל שעה.

אריה ביבי: כשאני עולה לבמה אני מחליט לתת לסינים הרגשה של מה זה יום בחיי מפקד בירושלים.

אריה ביבי: תאמינו לי, אני הייתי מפקד בירושלים בתקופה של האינתיפאדה הראשונה.

אריה ביבי: היה לי קל מאוד למלא שעה.

אריה ביבי: שעה הבאתי אותם, את הסינים הנחמדים - ישבו איזה 400 איש בעולם - דרך 3 הרגלים והעלייה לירושלים.

אריה ביבי: הבאתי אותם דרך כנסיית הקבר, דרך כיפת הסלע והר הבית, כמובן דרך קבר דוד וכל המקומות הקדושים לכל הדתות.

אריה ביבי: אני חושב שלהיות ראש עיר בירושלים זאת זכות גדולה.

אריה ביבי: אני מברך את המועצה ואותך על הזכות הזאת.

אריה ביבי: אני חושב שאתם עושים עבודה נפלאה.

אריה ביבי: כמובן שבכל דבר יש גם מקצה שיפורים.

אריה ביבי: אתה יודע את זה ממקומות אחרים.

אריה ביבי: מקצה שיפורים תמיד צריכים לעשות.

אריה ביבי: יש דברים שמפריעים לי, אבל לא ביום החג הזה אני אומר אותם.

אריה ביבי: נאמר אותם בפגישות אחרות.

אריה ביבי: ביום החג הזה נותר לי רק לברך.

אריה ביבי: אני מברך אתכם על זה שבכלל יש לכם זכות לגור בירושלים.

אריה ביבי: השיר אומר שיש לבבות שהם אבנים ויש אבנים שהם לבבות.

אריה ביבי: שאלתי באותה הרצאה אם הם ראו אי פעם אבן מדברת לבן-אדם.

אריה ביבי: בירושלים האבנים מדברות לבני אדם.

אריה ביבי: כשסיימתי היו הרבה מחיאות כפיים באולם.

אריה ביבי: כשירדתי מהבמה אמרתי שזה לא בשבילי, זה בשביל ירושלים.

אריה ביבי: מחיאות הכפיים משם מגיעות לכם.

אריה ביבי: תודה רבה.

אורי מקלב: חבריי סגני ראש העיר, ממלא מקום ראש העיר, חברי מועצה, סגנים לשעבר של ראש העיר, כל הצוות כאן, כל האורחים, אדוני ראש העיר, חברי חבר הכנסת אריה ביבי.

אורי מקלב: אדוני ראש-העיר.

אורי מקלב: אין ספק שזה יום חג ואתה מייצג את החג של ירושלים.

אורי מקלב: אין את הפריבילגיה הזאת לאף ראש עיר, אלא רק לך.

אורי מקלב: אנחנו נפגשים כאן עכשיו כבר שנה שלישית יחד איתך ביום ירושלים.

אורי מקלב: אנחנו מלווים אותך בפיתוח של ירושלים.

אורי מקלב: משנה לשנה אנחנו רואים את השינויים הרבים, את הקידום של ירושלים, את היופי של ירושלים שאתה עוזר לייפה אותה.

אורי מקלב: גם בדברים שהיו קטנים, כמו הרכבת קלה, אנחנו רואים את האור בקצה הרכבת.

אורי מקלב: חברי השדולה בירושלים עורכים היום סיור ברכבת הקלה.

אורי מקלב: אנחנו כבר רואים את החלק היפה.

אורי מקלב: אין ספק שיש הרבה דברים טובים שנעשים בירושלים.

אורי מקלב: רואים את זה ואתה משקיע בזה.

אורי מקלב: אנחנו שומעים על הדאגה לכלל האוכלוסייה של ירושלים, שמירה על ציוויונה של ירושלים.

אורי מקלב: אנחנו תמיד זוכרים שלירושלים יש עוד תוספת שלא קיימת באף מקום, בוודאי לא במינוח הזה שירושלים היא עיר הקודש.

אורי מקלב: היא חשובה לנו בעניין הזה.

אורי מקלב: לכל אחד יש את הרגשות שלו.

אורי מקלב: החוויות שלנו זה לא רק ההסתובבויות שלנו, אלא זה ההסתובבויות עם הסבים שלנו שהחוויות שלהם הן לא רק מ-1967 אלא חוויות הרבה יותר ותיקות.

אורי מקלב: כאשר מסתובבים עם הסבא בעיר העתיקה הוא מראה לך דברים של הסבא מלפני הרבה מאוד שנים, את הקשר שלך לירושלים שהוא שורשי.

אורי מקלב: בהר הזיתים קבורים סביי וסבים מלפני 120 שנה, 110 שנים.

אורי מקלב: גם מצד מקלב, שהמקור שלנו הוא לא ירושלמי אלא פתח תקוואי.

אורי מקלב: אנחנו באמת מוקירים לך טובה על כל מה שאתה עושה בירושלים.

אורי מקלב: אני רוצה לציין דברים שראיתי בתערוכה ואת מה שיש מעבר לתערוכה.

אורי מקלב: אין ספק ששכונות ירושלים צריכות חיזוק.

אורי מקלב: הרבה דברים עקרוניים נעשים במרכזים של ירושלים, כאשר בשכונות עצמן אנשים באים לגור.

אורי מקלב: אם ניקח למשל את הנושא של התחבורה הציבורית, אז ירושלים עדיין בעייתית.

אורי מקלב: האחוז הכי גבוה מקרב משתמשי התחבורה הציבורית בכל הערים בארץ הוא בירושלים.

אורי מקלב: אנחנו עדיין רואים ילדים שאפילו לא לומדים בקרוואנים אלא במכולות.

אורי מקלב: לא מדובר במכולה אחת, מדובר ב-2 קומות של מכולות.

אורי מקלב: אנחנו רואים את הדברים האלה.

אורי מקלב: אתה מצר על כך, אתה אומר את זה ואין ספק שהדברים האלה חשובים.

אורי מקלב: השיח המרכזי פה בכנסת זה הנושא של הבנייה בירושלים.

אורי מקלב: רואים הרבה פיתוח, לא רואים בנייה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהמדיניות הזאת היא לא המדיניות שלך.

אורי מקלב: זאת מדיניות שאנחנו מצרים עליה.

אורי מקלב: בנושא הזה יש קונצנזוס גם אצל מי שנמצא באופוזיציה.

אורי מקלב: חבר הכנסת שיושב לימיני נמצא גם לימין הדבר הזה.

אורי מקלב: רוב הבית תומך ומצר על כך שאין מספיק בנייה בירושלים, שעוצרים בירושלים, שכל בנייה בירושלים יש בה סלקטיביות, שצריך לקבל אישור מלמעלה אם כן מאשרים, לא מאשרים, יש דיון בוועדות עירוניות ומחוזיות שצריכות לקבל אישור, תאריכים, עיתויים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שזה קודם כל חיזוק ירושלים, אבל מעבר לכך זה להשאיר את הירושלמים בירושלים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים לאפיין את ההגירה השלילית מירושלים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהגירה שלילית חותכת את כל הסקטורים בעיר ירושלים, כולל את הציבור חרדי שגם אם הוא נאחז במקומות שלא רואים אפילו מגורים, אחוז גדול ממנו עוזב את ירושלים.

אורי מקלב: אם אנחנו מדברים על דיור בר השגה, אז אדוני ראש העירייה, אני מביע את רחשי הציבור ואת רחשי הנציגים בתוך העירייה.

אורי מקלב: יש כמה תכניות שאנחנו רוצים לתמוך בהן.

אורי מקלב: אתה יודע שאנחנו לימינך בעניין של חיזוק ירושלים, בתקציב, במענק לירושלים, כולל יושב-ראש ועדת הכספים.

אורי מקלב: כולל חברים בשדולה ולא חברים בשדולה.

אורי מקלב: כולם תומכים בעניין הזה.

אורי מקלב: זאת צריכה להיות ירושלים מאוחדת, ירושלים של כולם, עיר שחוברה לה יחדיו.

אורי מקלב: גם דיור בר השגה צריך להיות לכל בני ירושלים, לכל אלה שהם דורי דורות בירושלים.

אורי מקלב: הקריטריונים האלה צריכים להתאים לכולם.

אורי מקלב: אני לא מעוניין להיתפס ביועצים משפטיים של ועדה מחוזית שיגידו שהקריטריונים לא שווים או סיבות כאלו ואחרות.

אורי מקלב: אנחנו רוצים באמת.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להביא אוכלוסייה חזקה לירושלים.

אורי מקלב: גם האוכלוסייה הזאת היא אוכלוסייה חזקה.

אורי מקלב: כל אחד תורם את חלקו בירושלים.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להמשיך על-מנת שהיא תוכל לגור בירושלים.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לתת לזה יד וגם ניתן לזה יד במישור המדיני ובמישור הפרקטי שלכם.

יעקב כחלון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מקלב, חבר הכנסת ביבי.

יעקב כחלון: אנחנו שואלים את עצמנו איך יהיה דיור בר השגה.

יעקב כחלון: בעוד שעתיים, שלוש תתכנס פה הוועדה המשותפת של ועדת הפנים והכלכלה ותגיד שאין רפורמה בבנייה אם לא שמים את הסעיף הזה.

אמנון כהן: זה כבר נאמר.

אמנון כהן: אמרנו שכל עוד לא נראה את הנושא הזה לא תהיה הצבעה על החוק.

יעקב כחלון: אני מציע שקרקעות מדינת ישראל יישארו בבעלות העם והתושבים, לא שיימכרו למרבה במחיר.

יעקב כחלון: זה דבר מאוד חשוב.

אורי מקלב: אנחנו ערים לדבר הזה ונאבקים על הנושא הזה.

ניר ברקת: אם לוקחים את נכסי המדינה בירושלים ומעבירים אותם לניהול ותכנון של העיר ירושלים זה פותר הרבה בעיות מדיניות, הרבה בעיות פוליטיות.

ניר ברקת: אנחנו מוכנים להציג מדיניות.

ניר ברקת: היום המדינה לא מסונכרנת עם היזמות של המערכת העירונית.

ניר ברקת: החזון שדיברנו לממש הוא צמצום פערים.

ניר ברקת: אנחנו תמיד נתקעים משום שהמדינה דורשת כסף במקום לתת לנו כסף.

אורי מקלב: אחד הנושאים שהיה אמור להגיע לוועדה ולהיות נדון בו זה סעיפים 168,169, שמדבר על תכנית מתאר.

אורי מקלב: אם מדברים על תכנית מתאר, אז רוצים להפקיע מהרשות להעביר את זה למחוז כדי שהיא תקבל את זה אחרי.

אורי מקלב: איך אפשר לבוא ולהגיד לירושלים שיש תכנית מתאר מחוזית ורק אחרי זה העירייה תדון?

אורי מקלב: .

ניר ברקת: אנחנו רוצים להאיץ את תהליך המכללות בירושלים, להרחיב אותן.

ניר ברקת: יש לנו את המכללה של עדינה בר-שלום , מכללה חרדית, שרוצה לצמוח מ-1000 ל-5000.

ניר ברקת: צריך להקצות לה קרקע.

קריאה: יש לה כבר 1200.

ניר ברקת: יש לנו את קריית אונו שרוצים לעלות לירושלים, ת מכללת שלם החדשה שרוצה להתפתח, לנדר שאנחנו צריכים למקם ולסנכרן.

ניר ברקת: עכשיו הקצינו למכון טל ולמכון לב.

יעקב כחלון: מכון טל קיבלו 64 מיליון שומה.

ניר ברקת: מה הבעיה?

ניר ברקת: כל המכללות האלו צריכות לשלם הון עתק למדינה במקום שהמדינה לא רק שתפטור אותן אלא תיתן להן סיוע להתמקם.

ניר ברקת: זה מצב שיכול להאיץ את העיר ירושלים מ-40 אלף סטודנטים ל-60 אלף סטודנטים.

ניר ברקת: המדינה גובה כסף.

ניר ברקת: אנחנו עובדים עם מנהלי המוסדות שצריכים לגייס עשרות מיליוני שקלים.

ניר ברקת: 50,60, 100 מיליון שקל צריך לשלם למדינה מהתורמים במקום שהמדינה תפטור אותם ותאיץ אותם הלאה.

ניר ברקת: למה?

ניר ברקת: כי המדינה רוצה לעשות כסף מכל מטר במקום לסייע ולתת להם תמריץ לבוא לירושלים.

אורי מקלב: האם הצבעתם על מקומות שאתם יכולים לבנות?

ניר ברקת: זה חוזר על עצמו בבתי ספר.

ניר ברקת: בכל מקום זה חוזר על עצמו.

ניר ברקת: אנחנו תקועים, כי המדינה דורשת כסף.

יעקב כחלון: אנחנו יכולים לתת דוגמה.

יעקב כחלון: סימנו לבר שלום שטח.

יעקב כחלון: פישר מספר שצריך להכניס את החרדים.

יעקב כחלון: אני יושב במינהל בבוקר וכשאני שואל אם הם מוכנים לסמן לה, הוא אומר לי מכרז.

יעקב כחלון: אני אומר שאין מכרז, החתימה כולה היא 10 שנים, אבל אז הם שואלים למה היא ולא מישהו אחר.

יעקב כחלון: אמרנו שאנחנו רוצים אותה כאן, את אלה כאן ואת אלה כאן.

יעקב כחלון: יש כאן עיוותים.

אריה ביבי: תגידו לנו היכן הוועדה הזאת – אני לא מדבר על ועדות אחרות - תוכל לעזור.

אריה ביבי: היושב-ראש הוא אדם מאוד קשוב.

אריה ביבי: תביאו לנו את הדברים.

אריה ביבי: אני מבטיח לך שאני, יושב-הראש והחברים נעזור.

אריה ביבי: מה שאני יכול זה בוועדה הזאת.

אריה ביבי: אנחנו נשמח לעזור.

יעקב כחלון: ביקשנו מהוועדה הזאת לדון על פי החלטת הנהלת העיר בנושא הזה של התחדשות עירונית.

יעקב כחלון: התחדשות עירונית זה מן מוסד, כמו מה שראש העיר דיבר בתחילתו בנושא החברתי שצריך לנהל בתוך אותו מרחב ישן שנבנה בשנות ה-50 ולקדם אותו למצב אחר.

יעקב כחלון: כיום הבניינים בשכונות, כמו קריית יובל, עיר גנים, קטמונים, חלק מרוממה הם בניינים שנבנו בשנים מוקדמות.

יעקב כחלון: לאותם בניינים יש מספר בעיות מרכזיות.

יעקב כחלון: הבניינים לא מוגנים נגד רעידות אדמה, אין לנו ממ"דים, לאנשים אין את הביטחון של איפה הם יחיו.

יעקב כחלון: יש לנו בעיה של שיפור איכות חיים.

יעקב כחלון: המודל הזה בא ואומר לקחת את המודל של בגין בשנת 1977, שבו בגין עשה את מה שנקרא שיקום שכונות, ולעשות שיקום שכונות פיזי, חברתי ברמות אחרות.

יעקב כחלון: ההתחדשות העירונית גורמת למספר דברים.

יעקב כחלון: היא גורמת לחידוש במלאי המגורים והגדלת ההיצע.

יעקב כחלון: על פי החוק – משרד השיכון מוביל את זה, תומך ועושה עבודה נפלאה - בכל מקום שיוכרז כהתחדשות עירונית כמות יחידות הדיור צריכה לגדול פי 3.

יעקב כחלון: בשבוע שעבר עברה כאן תכנית בכניסה לעיר.

יעקב כחלון: זה אחרי 7 שנים שבהן 60 יחידות דיור הפכו ל-220 יחידות דיור.

יעקב כחלון: כל בעל דירה שנכנס ב-50 מטר יצא ב-120 מטר.

יעקב כחלון: זאת אחת הדוגמאות.

יעקב כחלון: גם מרחיבים לאנשים את הדירות, גם גורמים לפינוי- בינוי לבניינים שאינם ראויים וגם מצופפים את השכונות ולא פוגעים בשטחים הציבוריים.

יעקב כחלון: היתרון הנוסף זה המרחב הציבורי החדש.

יעקב כחלון: באותה תכנית שאנחנו מדברים עליה, שנקראת תכנית המקשר, נוצרו 3 וחצי דונם שלא היו.

יעקב כחלון: הם משפרים ובונים את הרחובות מסביב באותו פרויקט.

יעקב כחלון: בכל פרויקט כזה הם בונים עבור העירייה את מבני הציבור.

יעקב כחלון: שם הם בונים בית כנסת, שלוחת מתנ"ס.

יעקב כחלון: התוצרים זה שירותים חברתיים טובים יותר, חיזוק המינהל הקהילתי, הבאת בתי ספר אטרקטיביים לעזור כי אנחנו מכניסים אוכלוסייה חדשה, שדרוג השירותים וטיפות חלב, לשכות רווחה.

יעקב כחלון: התדמית של השכונה משתנה, מחיר הדירות עולה באותה סביבה.

יעקב כחלון: ראו את זה ביהוד יפה ובקרית אונו.

יעקב כחלון: שם עשו פעולות מהסוג הזה.

יעקב כחלון: משרד המשפטים אישר שרק התכניות הציבוריות ייכנסו לוועדות הוד"לים.

יעקב כחלון: שם אפשר להאיץ את התהליכים.

יעקב כחלון: גם ההתחדשות העירונית בירושלים תיכנס לוד"לים.

יעקב כחלון: אז נוכל לראות קידום מאסיבי ואינטנסיבי של התכניות האלו.

עמית פוני: תכנית מתאר ארצית - תמ"א 35 - מחייבת את מוסדות התכנון לבחון את הצורך בדיור בהישג יד.

עמית פוני: כל תכנית להרחבה ניכרת זאת תכנית שהיא מעל 100 יחידות דיור.

עמית פוני: הנושא נכנס לתיקון חוק מינהל מקרקעי ישראל, שזה התיקון השמיני שעבר באוגוסט 2009.

עמית פוני: אנחנו פעלנו לאורו.

עמית פוני: בשנה וחצי האחרונות עבד צוות משותף לעיריית ירושלים ולרשות לפיתוח ירושלים בנושא של דיור בהישג יד.

עמית פוני: בחנו את הצורך.

עמית פוני: אנחנו מגדירים היום דיור בהישג יד במספר פרמטרים.

עמית פוני: הפרמטר הראשון הוא גודל יחידת דיור, לעודד בנייה של יחידות דיור קטנות, דירות 3 ו-4 חדרים, כשהיום השוק מכוון לדירות גדולות ודירות יוקרה.

עמית פוני: הזכאים שאנחנו מכוונים אליהם זאת אוכלוסייה צעירה ועובדת שאותה צריכים בירושלים, בלי חלוקה למגזרים.

עמית פוני: אין ספק שאנחנו רואים היום את ההגירה השלילית מירושלים.

עמית פוני: הרוב זה אנשים צעירים.

עמית פוני: אנחנו צריכים לעודד מגזר צעיר ועובד.

עמית פוני: הדבר השלישי זה נושא של מנגנוני פיקוח שקבענו והצענו כדי שהדירות יוקצו בשקיפות ציבורית נאותה עם מנגנון לחישוב מחיר הדירות.

עמית פוני: העירייה עשתה עבודה מאוד יפה שאושרה במועצת העיר לפני שנה.

עמית פוני: מאז אנחנו מנסים להתקדם.

עמית פוני: כמו שאמר ראש העיר אנחנו בדיונים מול משרד הפנים, מול משרד המשפטים, מול הוועדה המחוזית שרוצה יחד איתנו לקדם את המדיניות הזאת.

עמית פוני: פה אנחנו צריכים את עזרתכם ברפורמה על מנת לעגן את זה יותר בחקיקה.

עמית פוני: פה צריך לעזור לנו להגדיר את הכללים כדי שנוכל ליישם.

חביבה שפר: אני רוצה להתייחס לנייר העמדה של הכנסת ולדברי ראש העיר.

חביבה שפר: נייר העמדה מתייחס לניצול מטבי של הפוטנציאל הגלום במוקדי משיכה בעיר, כגון נחלים, פארקים ועוד.

חביבה שפר: ראש העיר דיבר על הצורך בשטחים ירוקים יעילים.

חביבה שפר: בשער העיר ירושלים נמצא נכס ייחודי לא בקנה מידה מקומי, לאומי אלא בקנה מידה בינלאומי.

חביבה שפר: על פי מומחים הוא יכול וצריך לשמש מנוף לירושלים, מנוף לניתוב העיר כיעד תיירותי, לעידוד התיירות, למיתוג העיר כעיר ירוקה.

חביבה שפר: מדובר באתר שבו חיק הטבע נמצא ממש על סף הבית, מוקף בשכונות צפופות של צפון ירושלים, של רוממה, סנהדריה, רמות ושכונות נספות מ-3 צדדים.

חביבה שפר: הוא נגיש ביותר לתושבי צפון העיר ומשמש היום אתר טבע עירוני, מקום חיוני לפעילות נופש עבור כל מגזרי האוכלוסייה – חרדים, דתיים וחילוניים.

חביבה שפר: הוא קריטי לשימור אוכלוסייה פלורליסטית ברמות ולפי חוות דעת של כלכלנים בעלי שם עולמי גם שימור האוכלוסייה הפלורליסטית של ירושלים בכלל.

חביבה שפר: ברמות חיים היום בשלום חרדים, דתיים וחילונים.

חביבה שפר: ראש העיר תומך ברצון התושבים לשמר את המקום כפתוח.

חביבה שפר: בינתיים התכניות, שחלקן מאושרות, למאות יחידות דיור בתוך רמות לא מקודמות.

חביבה שפר: לנו חשוב שביום חג זה שהכנסת עוסקת בהתחדשות עירונית בירושלים הוועדה תעשה את הכל כדי לקדם תכניות שהן חיוניות, זאת על פני פיתוח שטחים שהם מאוד נוחים לפיתוח אבל לא תורמים להתחדשות העיר.

עמרי שלמון: זה יום שיש לברך עליו ויש לברך בו.

עמרי שלמון: שמענו בבוקר את הראיון ברדיו עם ראש העיר.

עמרי שלמון: כשעליתי לירושלים נזכרתי כשהייתי בן 13 אחרי מלחמת ששת הימים, כשעלינו לבקעה עם משאית - עוד לא היו אוטובוסים - שלא הייתה ממוזגת.

עמרי שלמון: לאט לאט טיפסנו למעלה.

עמרי שלמון: זאת הייתה התרגשות גדולה מאוד למי שבא מהצפון.

עמרי שלמון: ירושלים היא עיר מאוד טעונה, מאוד מעניינת ומאוד מיוחדת.

עמרי שלמון: כמובן שאנחנו מברכים את העיר ביום חגה.

עמרי שלמון: אנחנו חשים בקדנציה הזאת של ראש העיר הזה בשינוי בתפישה של נושא השימור.

עמרי שלמון: זה הדגל שלנו, זה הנושא שלנו.

עמרי שלמון: ישנה הבנה, ישנה העמקה.

עמרי שלמון: אני חושב שראש העיר השכיל לשים את האנשים הכי טובים בראש החץ של תחום השימור.

עמרי שלמון: זה בא מתוך הבנה והפנמה לפוטנציאל הגדול שיש לשימור בירושלים.

עמרי שלמון: רשמתי פה הרבה מאוד נושאים.

עמרי שלמון: אני אתמקד אולי באחד או שניים.

עמרי שלמון: עיריית ירושלים מקיימת ועדת שימור סטטוטורית מאוד פעילה.

עמרי שלמון: יצא לי להשתתף בישיבה אחת.

עמרי שלמון: מאוד מאוד התרשמתי מרצינות הדיון ומהאינטרסים השונים שמוליכים את המשתתפים השונים.

עמרי שלמון: בסופו של דבר אנחנו צריכים לעשות יותר שימור בירושלים.

עמרי שלמון: הוועדה הזאת מהבחינה הזאת עושה הרבה.

עמרי שלמון: יש גם ימים שאנחנו יותר עצובים, אבל מתגברים עליהם.

עמרי שלמון: לנו בעיר ירושלים יש קרוב ל-100 פעילים מקרב הציבור, אנשים מובילים בתחום, אנשים שיקרים לעיר, שאוהבים את העיר, שמשתתפים בתוך פורום שנקרא ועדת השימור הציבורי של ירושלים.

עמרי שלמון: הוועדה הזאת מאוד פעילה בסיורים, בהרצאות, בהדרכות, בישיבות שהיא מקיימת בתוך עצמה, בדיון על תכניות, במתן חוות דעת.

עמרי שלמון: 100 פעילים בתוך תחום אחד זה דבר מאוד מאוד מבורך.

עמרי שלמון: הוועדה הזאת פעילה.

עמרי שלמון: יושב כאן איציק שווקי, שהוא המוטורולה שלנו בתחום השימור בירושלים, והסמנ"כלית של המועצה, חומי נורבשטרן.

עמרי שלמון: במסמך המדיניות ששמתם כאן על שולחננו לקחתם איזה שהוא משפט שלקוח מהשימור בעולם.

עמרי שלמון: ציינתם שהשימור במרכזי הערים צריך להיות לדיור לצעירים.

עמרי שלמון: לקחת רובעים ישנים.

עמרי שלמון: זה דבר שקיים בעולם.

עמרי שלמון: לפני הרבה מאוד שנים ראינו באנגליה, בתוך קבוצה שהיינו מה אפשר לעשות בתוך מרכזי הערים הוותיקים לטובת הצעירים ולטובת הסטודנטים .

עמרי שלמון: לי יש 2 בנות בירושלים.

עמרי שלמון: אחת גרה עם בן זוגה בנחלאות.

עמרי שלמון: פשוט חוויה.

עמרי שלמון: יש שם מלא צעירים מסביב.

עמרי שלמון: האמירה הזאת בתוך תכנית המדיניות של לקחת את המרכזים האלה, לשמר אותם באטרקטיביות שלהם כי הצעירים מחפשים את הקטן, את המיוחד, את המרכזי, את איכות החיים, אפשר להגיע באופניים.

עמרי שלמון: לא צריך חניות או לזהם, זה המודל שירושלים כרגע מוליכה.

עמרי שלמון: ראוי שהיא תהיה גם בעניין הזה בדיוק כמו בסינגפור.

עמרי שלמון: ראוי שהיא תוביל בתחום הזה.

עמרי שלמון: ירושלים, שהיא העיר האהובה ביותר בעולם, ודאי ובוודאי המפורסמת ביותר בעולם, צריכה להיות מודל לחיקוי, היא צריכה להוביל את נושא השימור בארץ כדי שנוכל בתוך כמה שנים להראות עיר שהיא מודל ולאוורר אותה בתחום השימור מחוץ למדינה על מנת שיהיה מודל כזה שכולנו נברך עליו וכולנו נשמח בו.

פפה: אני רוצה לברך אותך.

פפה: אני כבר 11 שנים מוזמן לכל מיני ישיבות פה, בדרך כלל בכל מיני עניינים שליליים או דקלרציות.

פפה: אף פעם לא הייתה הזמנה על-מנת לראות איך לקדם את ירושלים.

פפה: אני מברך על כך שאנחנו צריכים להסתכל על ירושלים על הצד החיובי, לא כל הזמן על אכיפה או אם קרה משהו.

פפה: יש שני דברים.

פפה: פה אמרו מה אנחנו יכולים לעשות.

פפה: אחד זה דיור בר השגה.

פפה: אין מישהו שמתנגד.

פפה: ההיפך.

פפה: כולם בעד דיור בר השגה.

פפה: אנחנו לא נצא מזה עד שלא תהיה חקיקה.

פפה: אנחנו אישרנו בירושלים 4 תכניות שעברו למחוזי.

פפה: כל עוד אין קריטריונים פוסלים את התכניות.

פפה: אני חושב שאתם צריכים להתערב.

פפה: לפי הראייה שלי ירושלים לא יכולה להתפתח כל עוד תכנית המתאר תקועה.

פפה: תכנית מתאר שנעשתה 10 שנים עם 200 אנשים, עם צוותות.

פפה: צריכים להגיד שאין מה לעשות איתה, או לאשר אותה על מנת שהציבור יוכל להביא התנגדויות.

פפה: אנחנו עובדים היום על תכנית לא דמוקרטית שלא הייתה אצל הציבור, הציבור לא אמר את עמדתו.

פפה: על בסיס זה אנחנו מנסים לקדם את העיר.

פפה: בזה אתם יכולים לעזור לנו.

אמנון כהן: היה סיור מחוץ לגדר.

אמנון כהן: גם אז דיברו על זה שיש תכנית מתאר שמתגבשת, עדיין תקועה, לכן אי אפשר לעשות שום דבר.

אמנון כהן: אדוני ראש העיר, אתה ציינת שהאזרחים בל כורחם הופכים להיות עבריינים כי הם צריכים לתת בית למשפחות, אין תכנית, אין שום דבר איך לקבל ואז הם בונים והפקחים צריכים להיכנס, צריכים את המשטרה.

דלית זילבר: את תכנית המתאר לירושלים הוחלט להפקיד לפני כשנתיים.

דלית זילבר: היא עדיין לא הופקדה בפועל, אבל היא המדיניות והיא הכללים שנמצאים בעיר הזאת.

דלית זילבר: זאת אחת התכניות שגומרים לבנות עוד לפני שהיא הופקדה.

דלית זילבר: כל התכניות לשכונות וכל הגישה לתכנית המתאר מסמלות את העיר העתיקה, את הלב הפועם של ירושלים.

דלית זילבר: סביבה יש את העיר הקדומה וסביבה את העיר ההיסטורית של כל מה שנבנה עד 1948, עם כל הנושאים והסוגיות של השימור.

דלית זילבר: המעגל האחרון הוא המעגל של כל השכונות, כאשר כל שכונה יכולה להיות עיר בפני עצמה, בין 20 ל-50 אלף תושבים.

דלית זילבר: התכנית מתייחסת לכל הממדים.

דלית זילבר: אנחנו לא מדברים פה רק על דיור בר השגה ורק על מגורים, אלא על שכבות שונות, על אינטנסיביות, על עירוניות שאנחנו רוצים לקיים במרכז העיר, על עירוב שימושים של מסחר, מלונאות, מגורים, תעסוקה, עיר שתהיה תוססת ופעילה.

דלית זילבר: הזכרת את שכונת הבוכרים המפוארת.

אמנון כהן: מעניין אותי מה יהיה שם.

אמנון כהן: הלב שלי נצבט כשאני עובר שם ורואה מה השקיעו אבותינו.

דלית זילבר: זאת אכן שכונה שמאופיינת גם כשכונה היסטורית אבל גם שכונה שבעצם ההיסטוריה שלה היא היסטוריה יהודית, היסטוריה של בתים מפוארים שהיו של עולים בוכרים שהתיישבו כאן.

דלית זילבר: היום אחת התכניות הראשונות שהוועדה יחד עם המקומית קידמה זה איזו שהיא מדיניות שתשמור על האופי, תתייחס למרחב הציבורי ותיתן את הכבוד הראוי לשכונה.

דלית זילבר: זאת רק אחת מהדוגמאות.

דלית זילבר: יש לנו את רחביה, את נחלאות, שכונות שהן היסטוריות שצריכות לתת את התמהיל של השימושים.

דלית זילבר: מצד שני יש את השכנות האחרות, בין אם זה רמות, כמו שהוזכר קודם, גילה, הר חומה וכדומה ששם יש לנו את התוספת.

דלית זילבר: התכניות שמעבות את השכונות ומוסיפות מאסות של יחידות דיור, בעיקר תכניות של ממ"י ומשרד השיכון, נמצאות בהליכים מתקדמים מאוד.

דלית זילבר: אנחנו משוועים שיגישו לנו עוד תכניות.

דלית זילבר: כרגע כל התכניות האלו לא מעוכבות, הן מתקדמות בקצב מאוד טוב ונותנות מענה.

דלית זילבר: .

אמנון כהן: מה לוח הזמנים?

יעקב כחלון: תלוי לאיזו תחנה הן מגיעות.

אמנון כהן: אמרת שזה עדיין לא הופקד.

דלית זילבר: הרבה תכניות הופקדו, רק צריך לתת להן תוקף.

דלית זילבר: כל מה שמוגש נדון.

דלית זילבר: הוא בא לפני הוד"לים.

אמנון כהן: בסוף מה יהיה?

אמנון כהן: תגיע תכנית, תאושר ופועל לא תוכלו לבצע כי כבר בנו שם דברים אחרים ממה שכתוב בתכנית.

דלית זילבר: מדובר כרגע על עיבוי של השכונות.

דלית זילבר: עיבוי של מלחה, הר חומה אלה שטחים ריקים שרק מחכים.

אמנון כהן: מה עם שטחים בנויים שרוצים תכנית מסוימת?

אמנון כהן: עובדה בשטח זה שבונים.

ניר ברקת: זה הרבה פחות קורה.

אמנון כהן: הבנתי שמחוץ לגדר קורה מה שאתה רוצה.

יעקב כחלון: אנחנו צריכים תכנית כוללת במזרח ירושלים.

דלית זילבר: מה שנכון הוא לקדם את התכניות של השכונות הקיימות.

דלית זילבר: האתגר הגדול הוא בהן, כי אלו התכניות שאנחנו רוצים לצופף , להוסיף צעירים.

דלית זילבר: מדובר במגוון יחידות דיור, לא רק ביחידות קטנות.

דלית זילבר: ירושלים ידועה בזה שיש לה הרבה יחידות קטנות קיימות כבר היום.

דלית זילבר: צריך להוסיף לה יחידות, לא רק יחידות קטנות.

דלית זילבר: האתגרים הם לא רק ביחידות עצמן, אלא בתמהיל השימושים, בעירוב, במרחב הציבורי, במקום שהאנשים ירצו לגור, לחיות, לעבוד ולבלות.

יצחק פינדרוס: כמה נקודות שלדעתי מעכבות ואני חושב שהוועדה יכולה לסייע בנושא הזה של דיור בר-השגה.

יצחק פינדרוס: חלק גדול מהעיר היא עיר היסטורית.

יצחק פינדרוס: זה גורם למצוקה בדרך הבנייה ובצורה שאפשר לבנות.

יצחק פינדרוס: הנושא השני, כפי שאמר יושב-ראש המועצה לשימור אתרים, זה נושא השימור בירושלים שמקוים בדווקנות.

יצחק פינדרוס: זה גורם למחסור ביחידות דיור במרכז העיר.

יצחק פינדרוס: כשאתה יוצא לשכונות אז רק בשכונות מסוימות עברה התכנית.

יצחק פינדרוס: התכנית עברה בלי קריטריונים.

יצחק פינדרוס: אם הוועדה תיקח על עצמה להוביל את נושא הקריטריונים יחד עם משרד המשפטים – דרך אגב, הקריטריונים נפסלו גם במועצת ירושלים וירדו מסדר היום ברגע האחרון- ותשמור על האיזון, תשמור על הירוק, על האתרים, לא לבנות מה שהיה מעבר ל-1967 שחלקן הגדול זה שכונות מוכרות כמו רמת שלמה ופסגת זאב, נווה יעקב ורמות כדי להגיע לדיור בר השגה.

יצחק פינדרוס: .

יצחק פינדרוס: זה נראה לי פנטזיה.

יצחק פינדרוס: אם הוועדה תיקח את 4 הנושאים האלה ותעקוב אחריהם, אולי יש סיכוי שנגיע לאיזה שהוא דיור בר השגה.

אמנון כהן: נציגת משרד הבינוי והשיכון, איך את משתלבת בפאזל שלנו לפיתוח העיר, לשגשוגה?

עינת גנון: אני אחראית במשרד השיכון על הנושא של התחדשות עירונית.

עינת גנון: אני רוצה להגיב בעיקר לבקשה של סגן ראש העיר לגבי הוד"לים.

עינת גנון: בתחילת התהליך משרד ראש הממשלה ומשרד הפנים העדיפו לא לכלול את התכניות להתחדשות עירונית בתכניות שנידונו בוד"לים.

עינת גנון: משרד השיכון התעקש על כך.

עינת גנון: כבר היום הכנסנו לתכנית שנקראת לה"ב שיידונו בוועדות המשנה, אם וכאשר יאושרו הוד"לים, תכניות להתחדשות עירונית.

עינת גנון: מדובר כרגע בתכניות שהן ביוזמה ממשלתית המשותפת לרשות המקומית.

עינת גנון: בירושלים.

עינת גנון: לצערי הרב, יכולנו לכלול ברשימה הזאת רק שתי תכניות.

עינת גנון: לצערי הרב, כפי שראש העיר אמר בתחילת דבריו, ירושלים לא מממשת את הפוטנציאל שלה גם בתחום הזה.

עינת גנון: לא מוגשות לנו מספיק יוזמות מהעירייה לקידום פרויקטים.

עינת גנון: יש לנו תקציב שאנחנו נותנים ורוצים לתת, אבל לא מוגשות לנו מספיק הצעות.

עינת גנון: אלה שכבר הוגשו והוכרזו על ידי הממשלה לא מקודמות, לטעמנו, בקצב הראוי.

עינת גנון: אני קוראת לעיריית ירושלים.

עינת גנון: .

יעקב כחלון: אם היינו מחליטים לבד הם היו כבר בנויות.

עינת גנון: אנחנו רוצים לעזור ורוצים לממן.

עינת גנון: אנחנו מושיטים את היד.

עינת גנון: אנא, תגישו כמה שיותר פרויקטים ואנחנו נשמח.

יוסי שכטר: אני רוצה לברך את ראש העיר ואת ממלא מקום ראש העיר.

יוסי שכטר: אני חושב שהפעילות שלהם למען העיר..

אמנון כהן: אמרו שזה לא מספיק.

יוסי שכטר: היא טובה ומצוינת, רק יש להם בלמים שלא קשורים בהם.

יוסי שכטר: אחת הבעיות הקשות אצלנו זאת בעיית הקרקעות.

יוסי שכטר: לפני שבועיים נפגשנו עם מנכ"ל ממ"י.

יוסי שכטר: שאלנו אותו מה הצפי שלו לקרקעות בירושלים.

יוסי שכטר: הוא אמר שלצערו אין לו קרקעות להציע בירושלים.

יוסי שכטר: זאת בעיה אחת.

יוסי שכטר: המשמעות אחר כך היא עליית המחירים וההגירה השלילית.

יוסי שכטר: הייתי רוצה להתייחס לדיור בר השגה.

יוסי שכטר: אנחנו היינו שותפים.

יוסי שכטר: אנחנו מברכים על הנושא הזה של דיור בר השגה.

יוסי שכטר: אנחנו מאמינים שזה באמת יכול להוזיל את הדירות.

יוסי שכטר: לצערנו, כל תכנית נתקעת ושום דבר לא יוצא לפועל.

יוסי שכטר: גם הנושא של התחדשות זאת בעיה.

יוסי שכטר: כפי שצוין, זה לא מתקדם.

יוסי שכטר: אני חושב שאת הנושא של ההתחדשות צריך לבחון, כי בסופו של יום אותו יזם, אותו קבלן לא יעשה דבר שהוא יפסיד כסף.

יוסי שכטר: בואו לא נאמר להרוויח, אבל אם הוא יפסיד הוא בטח לא יעשה.

יוסי שכטר: אני חושב שהגישה צריכה להיות לא רק על הצד של איך עושים את זה, אלא גם התגמול צריך להיות הרבה יותר טוב וגם שכנוע הציבור צריך ללכת לכיוון הזה.

יוסי שכטר: בסופו של יום כל אחד עושה לעצמו חשבון ושואל למה לו לעזוב, אולי מחר הוא יקבל יותר.

יוסי שכטר: חייבים על הנושא הזה לדון.

יוסי שכטר: אנחנו מברכים על המפגש הזה.

יוסי שכטר: אנחנו חושבים שירושלים מתקדמת - לא מספיק - ואנחנו רוצים להמשיך לבנות.

ניר ברקת: אני רוצה לברך על הדיון.

ניר ברקת: על האווירה, על הרצינות וגם על הנושאים שעלו.

ניר ברקת: אני רוצה להתייחס בקצרה לתכנית המתאר ותכנון שכונתי.

ניר ברקת: מסתבר שבירושלים יש יותר יוצא מהכלל מכלל, כולל צורת העבודה מול תכניות עבודה.

ניר ברקת: על תכנית המתאר עבדו 10 שנים.

ניר ברקת: היא אמנם חוקית סופית, עוד לא אושרה במתכונת הסטטוטורית המלאה, אבל אני יכול לומר שדה פקטו כלל הגורמים, כולל המדינה, העירייה, יזמים ותושבים מתייחסים אליה כתכנית הרבה הרבה יותר טובה מקודמותיה שעדיין לא אושרו סטטוטורית.

ניר ברקת: דה פקטו מה שקרה זה שכשאנחנו מסיימים תכנון, מעבירים אותו בוועדה, למרות שהוא לא הסתיים, כלל הגורמים מתחילים להסתנכרן עליה.

ניר ברקת: הדוגמה הכי טובה היא סילוואן.

ניר ברקת: סילוואן עם 657 מבנים, רק 6 חוקיים.

ניר ברקת: אחוז אחד חוקי.

אמנון כהן: כשתכנית לוקחת 10 שנים בינתיים בונים.

ניר ברקת: מה היינו עושים אם אנחנו היינו מחכים שזה יעבור את כל התהליכים?

ניר ברקת: למה לחכות?

ניר ברקת: בתהליכים שקורים בירושלים המציאות מדביקה את התכנון.

ניר ברקת: היו לנו תקופות שבהן אנשים היו בונים בצורה פרועה והתכנון היה מדשדש מאחור.

ניר ברקת: היום התכנון הוא לפני הביצוע וקל לנו יותר לנהל את העיר במתכונת זו.

ניר ברקת: הנושא השני הוא כל הנושא של דיור בר השגה.

ניר ברקת: חייבים לייצר חקיקה בנושא של דיור בר השגה.

ניר ברקת: הגענו לתהליך בשיתוף פעולה עם היזמים, עם הקבלנים.

ניר ברקת: אני רוצה להעיר הערה למשרד הפנים.

ניר ברקת: אנחנו צריכים לצאת מהחשיבה שהעירייה היא זאת שצריכה לבצע את התכנון של פינוי – בינוי ודיור בר השגה.

ניר ברקת: אנחנו צריכים להניח תשתית כך שלקבלנים וליזמים יהיה כדאי לעשות את זה.

ניר ברקת: הם יודעים לעשות את זה יותר טוב מהמדינה ומהעירייה.

ניר ברקת: הייתה פה תקופה שהמדינה והעירייה חשבו שאנחנו, הגאונים הגדולים שחתומים על השכל, יודעים לעשות את הדברים.

ניר ברקת: יש לי חדשות בשבילנו.

ניר ברקת: אני כאן כמי שבא מהמגזר הפרטי.

ניר ברקת: לא שכחתי שהמגזר הפרטי יודע ליזום יותר טוב מהעירייה ויותר טוב מהמדינה.

ניר ברקת: האתגר שלנו הוא לפתח תשתית וחקיקה כזאת שתאפשר לקבלנים לממש את התהליכים האלה , שיהיה להם כדאי.

ניר ברקת: כשזה יותאם לתכניות שלנו אנחנו לא נצטרך לנהל את זה.

ניר ברקת: אנחנו צריכים לפקח על זה, לאפשר את זה, להאיץ את זה.

ניר ברקת: לתפישתי, הסיבה שהדברים תקועים היא כי המדינה עסוקה בניהול המדינה, העירייה עסוקה בניהול העיר.

ניר ברקת: היזמים צריכים ליזום ואנחנו צריכים לאפשר להם.

ניר ברקת: אנחנו צריכים לשנות את החשיבה.

ניר ברקת: עומדים לנו הקבלנים עם תכניות עבודה שאנחנו חתומים עליהן, אנחנו חושבים שהן טובות, הם חושבים שהן טובות, הסטודנטים והצעירים חושבים שהן טובות.

ניר ברקת: המדינה צריכה לאפשר לזה לקרות, לא לבוא בטענות לעירייה למה העירייה לא עושה את זה.

ניר ברקת: כפי שהמדינה לא צריכה לעשות את זה גם העירייה היא לא גוף ראשון שצריך לעשות את זה.

ניר ברקת: אנחנו גוף שני שנותן שירותים לקבלנים וליזמים.

ניר ברקת: לגבי השטחים הציבוריים.

ניר ברקת: כאן צריך שינוי חשיבתי.

ניר ברקת: מדינת ישראל צריכה להפקיד את השטחים הציבוריים, "לתת" אותם לרשות העירייה.

ניר ברקת: כשהעירייה תרגיש שצריך לקבל כסף בשביל זה, לא נפחד לבקש כסף בשביל זה.

ניר ברקת: אנחנו גם נהנה מהכסף הזה.

ניר ברקת: כשהעירייה תמליץ לתת את המשאבים האלה על מנת להאיץ את איכות החיים, להאיץ התחדשות עירונית, היא תעשה את זה.

ניר ברקת: אנחנו מבקשים שתקשיבו לנו ותסייעו לנו.

ניר ברקת: בסופו של דבר המדינה עד עכשיו שאבה הרבה כסף.

ניר ברקת: היא הסבה שטחים לבנייה, הסבה שטחים ירוקים, הסבה שטחים חומים.

ניר ברקת: אנחנו צריכים להחזיר את הגלגל ולהשקיע, לתת העדפה גדולה לתכנון ובינוי של כיתות במגזר הערבי, במגזר החרדי בירושלים על פני מקומות אחרים, כי זה בנפשנו.

ניר ברקת: אם לא נעשה את זה העיר שלנו לא תתקדם למקום שאנחנו רוצים.

ניר ברקת: אני רוצה לסכם ולומר שאני מאוד מרוצה מהתהליכים שקורים בין המדינה לעירייה.

ניר ברקת: אני רוצה להזכיר לכולנו שהמדינה עסוקה בניהול המדינה.

ניר ברקת: יש לה כמעט 300 רשויות מקומיות.

ניר ברקת: האתגר הגדול שלנו הוא איך אנחנו יכולים לשכנע ולהשפיע גם על הממשלה וגם על הכנסת להסתנכרן לחזון הוגן אחד משותף לכולם.

ניר ברקת: ביום חגה של ירושלים אני רוצה לברך את החלטות הממשלה שהתקבלו, שהן מאוד מקדמות אותנו בקידום הפיתוח העסקי בעיר ובמרחב הגדול של הפרויקטים שמתחילים להתממש בירושלים.

ניר ברקת: תבואו לתערוכה, תתעכבו על הפרויקטים.

ניר ברקת: המאסה של הפרויקטים מייצרת איזו שהיא בשורה.

ניר ברקת: אני רוצה לברך על האווירה הטובה שעוברת ירושלים.

ניר ברקת: אני רוצה להודות לך, היושב-ראש, על הזמן, על המוכנות, על ההקשבה.

ניר ברקת: אני משוכנע שאנחנו נבוא לפה עוד הרבה.

אמנון כהן: תודה לראש העיר.

אמנון כהן: לאחר תקופה קצרה שאני כאן ואני מכיר את הדברים מבחינת תכנון ובנייה, הוועדה מתעסקת בנושא של תכנון ובנייה אני רוצה לבשר לכל היושבים כאן שהוועדה תשקיע זמן ומרץ בנושא של תכנון ובנייה וברפורמה, כולל בנושא של דיור בר השגה, כולל בנושא של פינוי - בינוי.

אמנון כהן: אני חושב שזה צריך להיות פרויקט הדגל של הוועדה הזאת.

אמנון כהן: אנחנו יכולים להשתמש באותה קרקע ולבנות עליה עוד יחידות דיור.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לשמור על הנושא של הירוק כי אנחנו בונים לגובה.

אמנון כהן: אם לא נוכל להלביש את זה על חוק תכנון ובנייה אנחנו ניזום חקיקה נפרדת.

אמנון כהן: כל הנושא של תמ"א 38 שתקוע צריך מבחינתנו להיות פרויקט לאומי.

אמנון כהן: אם חס וחלילה תהיה כאן רעידת אדמה - כולם חוזים וצופים שזה יכול לקרות בקרוב – לא נוכל להתנער מזה כמדינה.

אמנון כהן: כל הנושא של תמ"א 38 לא בנוי נכון.

אמנון כהן: לא בנוי כלכלי, לכן היזמים לא נכנסים לפרויקט.

אמנון כהן: יש הרבה מאוד בירוקרטיה מסביב לזה.

אמנון כהן: הוועדה צריכה לתת את דעתה לנושא הזה, למצוא את הפתרונות, להוריד את החסמים כך שהפרויקט הזה יצא.

אמנון כהן: איפה שצריך לחזק מבנים יהיה מצב שיחזקו, איפה שאי אפשר לחזק כי המבנה ישן מידי הוא יהיה חייב לעבור לשלב של פינוי – בינוי.

אמנון כהן: גם כאן צריך לתת תמריצים, כי אם זה לא יהיה כלכלי אף אחד לא יעשה.

אמנון כהן: אם חס וחלילה יקרה מחר אסון יבואו לראש הממשלה, לשר התשתיות, לשר הפנים בטענה למה הם לא עשו.

אמנון כהן: זה פרויקט לאומי, מדובר בחיי אדם.

אמנון כהן: קיימנו ועדה בעקבות הכנס של הקבלנים באילת.

אמנון כהן: כל מה שאמרתי עלה על ידי הקבלנים.

אמנון כהן: הם רוצים לבנות, הם רוצים לעשות דברים בלי בירוקרטיה.

אמנון כהן: גם הנושא של דיור להשכרה תקוע.

אמנון כהן: לא כולם יכולים להגיע לדירה, לא כולם יכולים לרכוש דירה.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לתת מאגר של דירות להשכרה.

אמנון כהן: כל זוג צעיר יוכל להשכיר דירה בתקופה מסוימת, אם זה בתקופת לימודים, בתקופה שהוא בונה את המשפחה שלו.

אמנון כהן: לאחר מכן כשהוא יהיה מעוצב מבחינה משפחתית הוא יוכל לקבל החלטה איפה הוא רוצה לקנות את הדירה שלו.

אמנון כהן: גם בנושא הזה הוועדה תיתן את דעתה.

אמנון כהן: אני מברך את ראש העיר, את כל מנגנון העיר, את סגני ראש העיר, את נבחרי הציבור, את כל המנגנון המקצועי, את כל משרדי הממשלה שעובדים בשיתוף פעולה לפיתוחה ושגשוגה של העיר ירושלים, שהיא עיר היסטורית, עיר של אבות אבותינו שהתפללו בשביל להגיע לשם.

אמנון כהן: לנו, הנכדים והנינים יש את הזכות שהגענו.

אמנון כהן: הם התפללו וישבו בסיביר על דברים שהם לא עשו בכלל.

אמנון כהן: על זה שהם אמרו "לחיים לחיים בשמחת ירושלים" הם קיבלו 25 שנה להיות בסיביר.

אמנון כהן: בזכות אותם אלה אנחנו עלינו.

אמנון כהן: אנחנו עומדים לרשותך, אדוני ראש העיר.

אמנון כהן: מבחינתי תקים איזה שהוא צוות מטעם הנהלת העיר ואם יש איזה שהם חסמים בכל מיני תחומים אני אעזור איפה שאני אוכל לעזור.

אמנון כהן: אני אעמוד לרשותכם.

אמנון כהן: זה הבית שלכם, זאת הוועדה שלכם.

אמנון כהן: במה שאתם צריכים אנחנו עומדים לרשותכם על-מנת לפתח את העיר הזאת לתפארת העם ומדינת ישראל.

אמנון כהן: תודה רבה.