ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 839, 2011-08-02 11:30

משה גפני: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

משה גפני: על סדר היום הוראות הביצוע של מענקי המקום והפיתוח לרכישת דירות לזכאי משרד הבינוי והשיכון.

משה גפני: אנחנו ביקשנו בהעברה של הכסף למענקי המקום והפיתוח הסדר והסבר על הביצוע, איך מתכוונים לבצע את העברות המענקים הללו, איפה זה מתבצע ומה התכנית להמשך.

משה גפני: אני רק רוצה להודיע לחברי הוועדה שביום חמישי תהיה ישיבה של ועדת הכספים בתל אביב, ב-12:15, יוצאות עכשיו הזמנות לישיבה על המדיניות הכלכלית והחברתית של הממשלה, עם ראש הממשלה, בקריה בתל אביב.

גאלב מג'אדלה: יתקשרו אליכם, תקבלו את זה.

משה גפני: לא מכניסים ערבים.

גאלב מג'אדלה: אם אני לא אכנס, אתה בוודאי לא תיכנס.

משה גפני: הודעתי לך, שאם לא ייכנסו ערבים, לא ייכנסו חרדים.

גאלב מג'אדלה: אני הייתי בקריה הרבה יותר מהרבה יהודים, כששר הביטחון היה ברק.

משה גפני: זה נכון.

שי חרמש: מחר יגידו שאתה משת"פ, למה אתה אומר את זה בקול רם?

שי חרמש: למה אתה צריך להגיד את זה?

גאלב מג'אדלה: בתפיסה הקיבוצית המתנשאת, כן.

שי חרמש: חיסלתם אותם במפלגה, מה אתה רוצה?

פניה קירשנבאום: את מי, את הקיבוצים?

שי חרמש: בטח, הם חיסלו.

מגלי והבה: על מה הדיון ביום חמישי?

משה גפני: על המדיניות הכלכלית והחברתית של הממשלה.

גאלב מג'אדלה: זה בהמשך למסיבת העיתונאים.

משה גפני: לא קשור למסיבת העיתונאים.

משה גפני: אני אמרתי לראש הממשלה שאנחנו הוועדה שתצטרך לבצע את כל השינויים שהיום מדברים עליהם.

משה גפני: אגב, כל השינויים האלה הם נושאים שעלו כאן בוועדה במשך שנתיים.

מגלי והבה: למה הדיונים האלה לא מתקיימים כאן, וביום נורמלי של הכנסת?

משה גפני: היה מדובר על לעשות את זה מחר.

מגלי והבה: אנחנו כל הזמן מחפשים איפה להיות, אבל אף אחד לא רואה אותנו ואף אחד לא שומע אותנו.

מגלי והבה: אני לא מבין את זה.

משה גפני: חבר הכנסת והבה, זה לראשונה---

מגלי והבה: ראיתי אותך בכפר המכבייה והצטערנו שעשינו את זה שם.

מגלי והבה: על הדברים הלא חשובים אתה מקדיש יום שלם.

מגלי והבה: כל הדברים של ועדת הכספים הם חשובים, אבל זה נושא חשוב שאפשר לדון באחד מהאולמות כאן של ה---

משה גפני: אבל אי אפשר מחר.

משה גפני: אי אפשר, בגלל שיש הצבעות מחר כל הזמן.

משה גפני: אי אפשר, ניסיתי, חבר הכנסת והבה, תאמין לי.

מגלי והבה: אם הנושא הוא המשבר הזה שאתה מדבר עליו, הוא על הפרק, הוא הנושא החשוב ביותר---

משה גפני: אבל, מגלי, אני לא רוצה לעשות את זה בזמן לחוץ, שכל הזמן אני אצטרך לרוץ להצבעות.

מגלי והבה: אבל אני לא משת"פ בקריה, אני לא רוצה להיות משת"פ עם הממשלה.

משה גפני: קודם כל אין דבר כזה משת"פ.

משה גפני: המשת"פ עלה פה באופן חמור מאוד ובאופן הומוריסטי שלא קשור בכלל לעניין.

משה גפני: כל חבר כנסת, לא משנה מוצאו, עדתו, דתו, מינו, לא רלוונטי, כולם שווים לחלוטין.

מגלי והבה: הלוואי.

מגלי והבה: הנה, אתה מחזיק נייר שאתה שווה מאוד פה.

משה גפני: אני שווה מאוד?

משה גפני: אני אפילו לא יודע.

מגלי והבה: לכן אני אומר לך.

מגלי והבה: אני מציע, ואני לא יודע מה עמדת חבריי, אם זה דיון חד פעמי, על הכיפאק, אבל יש דיונים חשובים ואני הייתי דוחה מהדיונים שעל סדר היום ודנים ביום שני, כשהכנסת פתוחה וכל חברי הכנסת פה ומי שרוצה משתתף בדיונים החשובים על נושא המדיניות של הממשלה.

מגלי והבה: אני לא מבין את זה.

משה גפני: אני אסביר לך.

משה גפני: אני לא זוכר, מאז שאני בכנסת, לפי דעתי מאז קום המדינה, שראש הממשלה השתתף בדיון של ועדת הכספים.

משה גפני: לא זוכר מקרה כזה.

משה גפני: הדיונים שבהם השתתף ראש הממשלה זה בוועדת חוץ וביטחון.

משה גפני: ראש הממשלה מופקד על המערכת הזאת, הוא חייב למסור דיווח לוועדת חוץ וביטחון.

צבי לביא: הוועדה המשותפת.

צבי לביא: כשיושב ראש ועדת הכספים היה יושב ראש הוועדה המשותפת, ראש הממשלה---

משה גפני: לא, לא ועדה משותפת.

משה גפני: הוא מופיע כשיש דיון, וזה קורה אחת לזמן רב, בוועדת החוץ והביטחון.

משה גפני: הוא לא מופיע בוועדת הכספים.

משה גפני: אני דרשתי ממנו באופן חריג שהוא ישתתף בישיבה כזאת בגלל שהולכת להיות ממש מהפכה, גם במדיניות המס, גם בנושא של הריכוזיות במשק, גם בנושא של מחירי הדיור והמזון, כל הדברים האלה הולכים להגיע לכאן.

משה גפני: מערכת שלמה של שינויים שאנחנו דרשנו אותם.

משה גפני: אני דרשתי ממנו, אף על פי שעדיין אין תכנית מגובשת, אבל צריך להציג את עיקרי הדברים בפני חברי הוועדה.

משה גפני: חברי הוועדה, אמרתי לו, הם אינם כאלה רובוטים שהם יצביעו בגלל שעכשיו הממשלה מביאה.

משה גפני: הוכחנו את זה בעבר, ועכשיו על אחת כמה וכמה.

משה גפני: לכן הוא הסכים, באופן חריג, להשתתף בישיבה כזאת.

משה גפני: ניסינו ביום רביעי, ביום רביעי זה לא הולך.

משה גפני: אני לא רוצה שתהיה ישיבה לחוצה, אני צריך להציג מחר, לפי דעתי, חמישה או שישה נושאים שאני צריך להעלות בפני הכנסת לפני שהיא יוצאת לפגרה, אז אני כל הזמן אהיה לחוץ וכולם יהיו לחוצים, קואליציה ואופוזיציה, או סתם הצבעות שחשובות לכולם.

משה גפני: הוא רצה להעביר את זה לשבוע רחוק יותר, אמרתי לו, 'לא, זה צריך להיות השבוע', בשבוע שהכנסת יוצאת לפגרה.

משה גפני: זה עדיין נקרא כאילו בתוך המושב.

משה גפני: לכן מה שיצא יצא הטוב ביותר האפשרי.

משה גפני: לא צריך להתלונן על זה, זה ראש הממשלה שמסכים להשתתף בישיבה כזאת, אני חושב שזה מאוד חשוב.

משה גפני: מי מציג את הנושא הזה?

משה גפני: מר ישראל שוורץ?

משה גפני: בבקשה.

ישראל שוורץ: מדובר על סבסוד, סך כל הסבסוד הוא כ-100,000 שקל, אני מדבר על הצד שאני מטפל בו, זה מענק של 60,000 שקל למשפחות ו-30,000 שקל ליחידים בגיל 35 ויותר.

ישראל שוורץ: תשאלו למה?

ישראל שוורץ: מגבלות תקציב.

יעקב אדרי: זה לא מה שאמרו בהתחלה.

יעקב אדרי: אמרו שגם יחידים יקבלו 60,000 שקל.

ישראל שוורץ: אם אתה חושב, חבר הכנסת אדרי, שזה החלום שלנו מה שיצא כאן?

ישראל שוורץ: לא, תמיד בחיים זה פשרות.

ישראל שוורץ: המקורות מוגבלים.

יעקב אדרי: לא, אני פשוט אומר מה החלטת הממשלה.

יעקב אדרי: מה היתה החלטת הממשלה?

יעקב אדרי: זאת החלטת הממשלה?

יעקב אדרי: 60/30?

יעקב אדרי: אני שואל.

אמיר הלר: בהחלטת הממשלה כתוב 60,000 שקל, זה גם ממשרד השיכון, על פי כללים שייקבעו על ידי המשרד.

אמיר הלר: בכללי המשרד, בתיאום עם משרד האוצר---

פניה קירשנבאום: כבוד היושב ראש, אני רוצה לשאול שאלה.

פניה קירשנבאום: הזמן שלנו הרי הוא לא שווה כלום, אנחנו יכולים להמשיך לטעון, אבל אני קוראת היום בעיתון שיש בכוונת ראש הממשלה, לפחות ככה כתוב, אני לא יודעת עד כמה, אנחנו בטח נשמע ביום ראשון---

גאלב מג'אדלה: באיזה עיתון?

פניה קירשנבאום: בזה גם אתה צודק, תלוי באיזה עיתון.

פניה קירשנבאום: לא נעשה עכשיו פרסומים לעיתונים.

פניה קירשנבאום: כתוב שם שמי שרוכש דירה ראשונה יקבל פטור 16% ממס ערך מוסף.

פניה קירשנבאום: זה מה שכתוב בעיתון.

משה גפני: אז מה אם כתוב בעיתון?

משה גפני: אין דבר כזה.

פניה קירשנבאום: אם זאת תהיה החלטה---

משה גפני: יכול להיות שזאת תהיה החלטה, אבל---

יעקב אדרי: המענק יבוטל.

יעקב אדרי: זה ברור.

פניה קירשנבאום: זה מה שאני אומרת, על מה אנחנו עכשיו דנים?

יעקב אדרי: פה יש כבר החלטת ממשלה.

משה גפני: יש החלטת ממשלה ואנחנו מבקשים לדעת על הביצוע.

משה גפני: מר שוורץ, לפי החלטת הממשלה, נאמר פה, כאשר הגיעה ההעברה, אנחנו העברנו את ההעברה בשבוע שעבר, שזה הולך להתבצע באופן מיידי.

משה גפני: אנחנו מבקשים לדעת מה הולך להתבצע, מה באופן מיידי, האם זה קשור למשכנתאות ולהלוואות שעליהן היה מדובר קודם?

ישראל שוורץ: זה מענק דיור לזכאים.

ישראל שוורץ: כל מי שקצת ותיק זוכר שפעם היו מענקי דיור גם במרכז הארץ ויותר בפריפריה, מענקי מקום.

ישראל שוורץ: מבחינה זאת זו החזרה של מענקי מקום עם איזה שהוא שינוי, אבל סך הכל בהגדרה של---

מגלי והבה: לא רק שינוי, עם איזה קיפוח, כי יש מגזרים שלמים שלא נכללים.

משה גפני: בוא נשמע.

מגלי והבה: אז מענקי מקום לא הבדילו בין, לא דת ולא גזע ולא צורה.

ישראל שוורץ: אתה קצת טועה.

שי חרמש: לא הבדילו בין רוויה לצמודה, קודם כל.

שי חרמש: על זה אני רוצה לדבר.

משה גפני: בסדר, תיכף נעשה דיון, אבל קודם נשמע את הפרטים.

משה גפני: ישראל, דבר ברצף, תאמר למי זה מיועד, באיזה מקומות, איך זה מתבצע, מה צריך לעשות, מי זכאי וכולי.

ישראל שוורץ: כמו שאמרתי קודם, למשפחות וליחידים מגיל 35 ויותר.

ישראל שוורץ: משפחות 60,000, יחידים 30,000 ויש רשימה של יישובים שהם פריפריאליים, שבהם זה ניתן.

ישראל שוורץ: זה ניתן לבנייה רוויה חדשה.

ישראל שוורץ: בנייה רוויה זה ארבע יחידות דיור לדונם ויותר, זה כולל גם מה שנקרא בנייה עצמית רוויה, אם יש זכאים שבונים ארבע יחידות דיור לדונם, הם גם כן יקבלו את זה, וזו תשובה למה שנאמר כאן, והתנאי למתן הסכמה, מקבלים את הסיוע במסגרת כל הפרוצדורה של שחרור הלוואה רגילה.

ישראל שוורץ: מבחינת גרירה, הזכאי, אחרי שהוא רוכש, הוא יכול לגרור את המשכנתא הזאת לכל דירה חדשה, או יד שנייה, בקבוצת היישובים שהוגדרה, אלא שאנחנו דורשים ממנו ששנתיים הוא יגור בדירה בעצמו.

ישראל שוורץ: כלומר מי שמתכוון מהתחלה לקנות דירה ולא יודע מתי הוא יעבור לגור שם, מוטב שלא יעשה את זה, כי תיערך בדיקה על ידינו במהלך השנתיים אחרי---

משה גפני: איך אתם בודקים אם הוא גר שם או לא?

ישראל שוורץ: יש לנו חברת אימות שדופקת בדלת ושואלת.

ישראל שוורץ: לא מעקבים וצילומים.

פניה קירשנבאום: שאלת הבהרה.

פניה קירשנבאום: רווק בן 30, מה מגיע לו?

יעקב אדרי: כלום, לפי זה כלום.

פניה קירשנבאום: זה היה גם בהצעה?

משה גפני: לא, זה אני שומע לראשונה.

משה גפני: רווק לא מקבל בכלל?

ישראל שוורץ: רווק בן 35 ויותר מקבל 30,000.

משה גפני: ועד גיל 35, אם הוא רווק, הוא לא מקבל?

פניה קירשנבאום: אתה מבין מה שקורה עכשיו?

פניה קירשנבאום: בציבור החילוני אין להם אפילו תמריץ להתחתן לפני זה.

משה גפני: להיפך, זה תמריץ להתחתן.

ישראל שוורץ: בציבור החילוני אין משפחות?

ישראל שוורץ: זה חדש לי.

משה גפני: המשפחה - בגיל 20, זה לא משנה.

יעקב אדרי: משפחה מקבלת בכל מקרה.

משה גפני: ורווק עד גיל 35, כלום, מגיל 35 הוא מקבל 30,000.

ישראל שוורץ: ומשפחות זה כולל משפחות עולים.

משה גפני: וזה רק ברשימת היישובים שעליהם החליטה הממשלה.

משה גפני: לפי מה נקבעה הרשימה?

גאלב מג'אדלה: אפשר לקבל את הרשימה, בבקשה?

משה גפני: לפי מה נקבעה הרשימה?

יעקב אדרי: איפה שאין בנייה.

שי חרמש: כל הרשימה ערבים.

יעקב אדרי: היישובים הערבים זה בדיוק ככה.

יעקב אדרי: רשמו נתון ליישובים הערבים, הם לא יקבלו כלום, כי אין בנייה רוויה.

יעקב אדרי: חד וחלק.

פניה קירשנבאום: אבל הוא אומר ארבע יחידות לדונם.

פניה קירשנבאום: אם יש מגרש של 250 מטר, אז הוא כן מקבל.

שי חרמש: לא, אם הוא בונה ארבע יחד.

משה גפני: השאלה לפי מה הממשלה קבעה את הרשימה.

אמיר הלר: אני חושב שברגע שאני אסביר את הקריטריונים שהיו לבחירת היישובים, זה יהיה יותר קל להבין שאפשר לבנות במקומות האלה.

אמיר הלר: הקריטריונים הם קריטריונים שוויוניים שנבחרו על כל יישובי העדיפות הלאומית שנקבעו בהחלטת הממשלה 1060 מיום ה-13.12.2009.

אמיר הלר: לקחנו את כל היישובים האלה והחלנו עליהם קריטריונים שווים, על כולם.

אמיר הלר: אחד הדברים הראשונים שנבדקו---

מגלי והבה: איזה חוק זה?

אמיר הלר: החלטת הממשלה 1060 היא החלטה שקבעה אזורי עדיפות לאומית, בין היתר בתחום הדיור.

אמיר הלר: לקחנו את כל רשימת היישובים והחלנו עליהם קריטריונים שוויוניים, כשהדבר הראשון שבדקנו זה היכן קיימות תכניות בניין עיר לבנייה רוויה של מעל 250 יחידות דיור.

אמיר הלר: קרי, לשאלתך, חבר הכנסת אדרי, אמורים ואפשר לבנות במקומות האלה בנייה רוויה ויש---

יעקב אדרי: זה רק מחזק את מה שאמרתי, אגב.

משה גפני: זאת אומרת, הרשימה שמופיעה פה, אופקים, אלסייד, בועיינה---

אמיר הלר: כן, לכולם יש תכניות בניין עיר של 250 ויותר.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: למה למשל בית"ר עילית לא נמצאת פה?

אמיר הלר: לגבי יישובי יהודה ושומרון תיכף אני אגיד בנפרד.

אמיר הלר: אני רק אשלים את התהליך של המיון שנעשה.

אמיר הלר: כדי לתת את הסוג של ההטבה הזאת אנחנו חיפשנו את היישובים, בגלל מגבלות תקציב, כי אחרת היינו נותנים את זה לכולם, משרד השיכון והשר והמנהל הכללי רצו לתת לכל היישובים, אבל בגלל ויכוחים ובעיות תקציב הוחלט לעשות את החלוקה ואת הקבוצה---

משה גפני: זה אזור עדיפות א', לפי החלטת הממשלה, ובמקום שיש תב"עות (תכניות בניין ערים) מאושרות לפחות ל-250---

קריאה: ארבע יחידות דיור לדונם.

אמיר הלר: נכון.

אמיר הלר: ולקחנו את כל היישובים שיש להם תב"עות של לפחות 250 יחידות דיור בבנייה רוויה ועליהם הכנו מבחנים של ערך קרקע.

אמיר הלר: בדקנו לפי שיווקים שנעשו על ידי המשרד ומינהל מקרקעי ישראל בין שנת 2007 ל-2010, במקום שבו ערך הקרקע, לא כולל פיתוח, הוא בשיעור של 30% מערך קרקע מפותחת.

אמיר הלר: במקומות שזה מעל זה, לא היה זכאי.

אמיר הלר: אני אסביר.

אמיר הלר: אני אתן לכם דוגמה של יישוב שיצא מהרשימה, באר שבע או אילת.

אמיר הלר: אלה יישובים שבהם, עם כל הבעיות והצרות שיש ביישובים ויש צורך לסייע להם, ערך הקרקע שם במכרזים בין שנת 2007 לשנת 2010 גבוה, קרי הוא הצליח להכיל ביותר מ-30% את הוצאות הפיתוח.

אמיר הלר: זאת אומרת אחרי שמנכים את הוצאות הפיתוח נשאר למינהל מקרקעי ישראל, כתוצאה מהמכרז, יותר מ-30% מערך קרקע מפותחת.

אמיר הלר: באילת, למשל, יש 64% בתוצאות המכרזים, בין 2007 ל-2010, שזה גבוה מאוד.

משה גפני: מחיר הקרקע גבוה?

אמיר הלר: כן.

משה גפני: למה?

פניה קירשנבאום: כי הם הולכים הפוך, הם הולכים למכרז על הקרקע ולא למחיר של המשתכן.

משה גפני: אבל למה זה גבוה?

שי חרמש: חבר הכנסת גפני, ראית אותי אתמול משתלח בשר אטיאס.

משה גפני: לא ראיתי.

משה גפני: אם הייתי רואה, הייתי משתיק אותך.

שי חרמש: ניסית ולא הצלחת.

שי חרמש: קיבוץ משמר הנגב קיבל שמאות קרקע להרחבה 600,000 שקל, שמאות מינהל מקרקעי ישראל לחצי דונם, אז מה אתה מתפלא?

שי חרמש: והפיתוח הוא 170.

משה גפני: למה ערך הקרקע הוא כל כך גבוה?

משה גפני: אתם יודעים מה?

משה גפני: בוא נעשה הפוך, אני אתן לחברי הכנסת לדבר, אני לא הצלחתי להבין.

משה גפני: אני מבקש שתרשמו את כל הדברים ותשיבו על הדברים.

גאלב מג'אדלה: ותחשבו איך אפשר להכניס את מודיעין.

משה גפני: חבר הכנסת שי חרמש ראשון.

שי חרמש: אני רוצה לומר שאני מאוכזב ממה שאני רואה פה, לא מהיוזמה, כי זו לא היוזמה הראשונה שאני חושב שהיא לא תביא הרבה דברים---

משה גפני: למה הצבעת אתמול נגד החוק?

שי חרמש: אני אגיד לך למה, כי אני לא מאמין שייצא מזה משהו.

שי חרמש: אני אומר לך ביושר, חבר הכנסת גפני, אמרתי את זה גם לך וגם לשר שטייניץ אתמול במליאה.

פניה קירשנבאום: היית בוועדה, היית בדיונים של---

שי חרמש: לא, במליאה אתמול.

שי חרמש: היחיד שהצביע נגד.

פניה קירשנבאום: אז חבל שלא היית בוועדה.

שי חרמש: תנו לי רגע אחד להסביר.

שי חרמש: שאלת שאלה, חבר הכנסת גפני, עוד דקה אחת להסביר.

שי חרמש: ברגע שאתה מחזיק נכס בתל אביב ומשכיר אותו לקליניקה, לעורך דין, לגניקולוג, לפתולוג, לכל מה שאתה רק רוצה, משכיר אותו בחוזה ארוך טווח, ל-10-15 שנים, ומקבל תשואה על ההון של 6.5%-7%, כי זה שכר הדירה בתל אביב, ועוד עליית ערך של הדירה, שום פטור ממס לא יזיז בלטה החוצה.

שי חרמש: במקום שהממשלה תעשה מהלכים אמיתיים, זורים חול בעיניים, מעבירים חוק, עושים דרמה, יובל עומד ונושא ברכה משגית ועד לגפני, ואני יושב ויודע שלא ייצא מזה כלום.

שי חרמש: אז אמרתי, לא ייצא מזה כלום והצבעתי, יחיד, נגד.

יעקב אדרי: ייצא, אבל זה יהיה מזערי מאוד.

פניה קירשנבאום: ייצא, אבל יהיה זניח.

פניה קירשנבאום: זה משפט שאני מוכנה לקבל.

פניה קירשנבאום: אבל זה עוד עידוד לתהליך הזה.

משה גפני: אני יכול להגיב לך?

שי חרמש: היות וחבר הכנסת גפני תמיד מאשים אותי שאני הולך עם האוצר, אז פעם אחת אני מצביע נגד האוצר, אז הוא צועק במליאה, 'שי, מה אתה עושה?'

משה גפני: הלכת עם האוצר.

גאלב מג'אדלה: לא הצבעת בהצבעה הנכונה.

משה גפני: הלכת עם האוצר, האוצר נלחם נגדי.

משה גפני: תראה, אתה מביא את הדוגמה של מישהו שהשכיר דירה בתל אביב ל-15 שנה והוא מקבל על זה שכירות הרבה כסף.

משה גפני: אני אביא לך דוגמאות אחרות.

משה גפני: יושב עורך דין זקן בתל אביב והוא רוצה להתפטר מהנכס הזה והוא בינתיים משכיר אותו.

משה גפני: הוא קנה את הנכס הזה לפני 10 שנים, או לפני 20 שנה בחצי מיליון שקל, עכשיו זה שווה 4 מיליון שקלים והוא רוצה להתפטר מזה, אבל הוא עושה חשבון שהוא ישלם על זה מס שבח כל כך הרבה כסף שלא כדאי לו למכור את זה, אז הוא משאיר את זה ככה.

משה גפני: ברגע שיש את החוק הזה, יש לו עכשיו שנתיים---

שי חרמש: כמה יש כאלה?

משה גפני: מלא.

שי חרמש: אחד בעיר, שני בכפר.

משה גפני: מה אתה מדבר?

משה גפני: בחייך, כל אחד מאיתנו מכיר---

שי חרמש: אף אחד לא רוצה להתפטר מדירה.

פניה קירשנבאום: אף אחד לא רוצה להתפטר מנכס, זה הדבר המניב ביותר היום.

משה גפני: אבל, חברת הכנסת קירשנבאום, האיש רוצה מזמן להתפטר מזה, הוא מחזיק את זה בגלל שהוא צריך לשלם מס שבח.

יעקב אדרי: אבל זה מתי מעט.

משה גפני: אבל התפלאתי למה הוא מצביע נגד, חשבתי שהוא עבר לאוצר.

שי חרמש: אני מציע לדון בגופו של חוק ולא לגופו של הבן אדם.

משה גפני: התחלתי לבדוק באוצר עם מי שי חרמש הולך, בגלל שמשרד המשפטים היה בעד, רשות המסים היתה בעד, כל האגפים במשרד האוצר היו בעד---

שי חרמש: כי זה לא יעלה להם כסף, כי זה לא יקרה.

משה גפני: חוץ מאגף התקציבים שניהל מלחמת עולם, כולל התקפות נגדי בעיתונים.

משה גפני: אז אני תמיד ידעתי שהוא עם רשות המסים, אבל לא ידעתי שהוא עם אגף התקציבים.

שי חרמש: עכשיו אני אראה לך שאני לא עם אף אחד.

פניה קירשנבאום: ונלחמו איתך, התמונה שלך היתה כל יום בעיתון והכל---

שי חרמש: גפני, הלוואי שיתקפו אותי.

משה גפני: עכשיו, לענייננו.

שי חרמש: אני רוצה להעיר הערה אחת פה.

שי חרמש: היתה לי שיחה עם שר האוצר לפני שהחוק הזה עלה ובאתי בבקשה---

משה גפני: זה לא חוק, זו החלטת ממשלה.

שי חרמש: ובאתי אליו ואמרתי לו; אני רוצה ממך דבר אחד שיכול קצת לעזור ולהיראות מאוד מאוד עם הצהרה של אמפתיה.

שי חרמש: בוא נקבע שבקווי העימות תאפשר לכולם ולצמודי קרקע, משתי סיבות.

שי חרמש: קווי עימות זה קטגוריה, איפה שיושב היום בגבול הלבנון, באבן מנחם, ספסופה, קרן בן זמרה וכולי וכולי, ערב אל ערמשה, מי שמוכן לגור שם, תן לו.

שי חרמש: עזוב, ממילא הקרקע כבר באפס, תעזור לו.

שי חרמש: כמה זה כבר?

שי חרמש: זה עוד שניים במושב הזה ועוד ארבעה במקום הזה.

שי חרמש: שנית, אמרתי, כשאתה קובע שזו בנייה רוויה, וואלה, אין בנייה רוויה שם, הכל בניית קרקע.

שי חרמש: אי אפשר לשים ארבע יחידות בדונם, כל אחד יושב על החלקה שלו.

שי חרמש: אמר לי השר יובל שטייניץ, אני מעביר את העניין.

משה גפני: מתי הוא אמר לך?

שי חרמש: איך הוא אמר לי?

שי חרמש: 'בוא תשאיר לי את זה, אני בישיבת ממשלה מחליק את זה---

משה גפני: מתי הוא אמר לך את זה?

שי חרמש: לפני הדיון.

שי חרמש: אמר לי 'אני מחליק את זה פנימה', אמרתי שזה גם נראה דקלרציה יפה.

שי חרמש: בסך הכל זה גרושים, אבל זו אמירה, אתמול העברנו את שדרות, בוא נעביר היום את זה, מי שכבר מוכן לבוא לגור שם.

משה גפני: תרשמו בבקשה את מה שהוא אומר, אני רוצה לדעת מכם פרטים האם אתם יודעים על איזה סדרי גודל מדובר אם מכניסים את קווי העימות.

שי חרמש: עכשיו אמרתי בוא נלך הלאה.

שי חרמש: בעיר שדרות, אתה רוצה להביא לעיר שדרות אוכלוסייה חזקה.

שי חרמש: שדרות מצליחה סוף סוף לשווק מגרשים צמודי קרקע.

שי חרמש: סוף סוף 35 מגרשים שווקו שם.

שי חרמש: אז הוא לא גר בבית קומות של שלוש קומות, אבל הוא בא לגור בשדרות בקו עימות קדמי, שאנחנו כל הזמן מחפשים איך לעזור, מה אכפת לך, או מה, כמו שאבי היה אומר באידיש, מה נפקא מינא אם הוא גר בקומה שלישית או גר בקומת קרקע אם הוא בא לגור שמה.

שי חרמש: אז תן גם לו את זה.

שי חרמש: את הדבר האלמנטרי, זה קווי עימות.

שי חרמש: מי זה קווי עימות?

שי חרמש: זה קרית שמונה, מעלות תרשיחא ושדרות ומגזר כפרי---

יעקב אדרי: אבל הם לא ייתנו את זה.

שי חרמש: השר שטייניץ הבין שצריך ללכת על זה כי זה בגרושים וזו הצהרה.

שי חרמש: אני בא אחרי זה והוא אומר לי 'באתי בממשלה, לא הלך לי'.

שי חרמש: אז אני מעלה את זה פה.

משה גפני: מי אמר?

שי חרמש: יובל, 'לא הלך לי'.

שי חרמש: אז אני מבקש את עזרת הוועדה להגיד, אם לא הלך לו, בוא נעזור לו.

יעקב אדרי: יובל העלה ואריאל התנגד.

שי חרמש: למה לדבר סרה בשרים?

משה גפני: תיכף נשמע מה עמדת האוצר.

שי חרמש: לכן אני מבקש, חבר הכנסת גפני, להעלות את זה פה.

שי חרמש: אם נבצע את התיקון הזה, עשינו משהו, והוא לא דרמה.

משה גפני: ולגבי הנושא עצמו, יש לך מה להגיד?

שי חרמש: הנושא עצמו הוא קטן מדי, הוא מעט מדי, אבל איך אמרת אתמול?

שי חרמש: אם זה יזיז כמה דירות שימכרו.

שי חרמש: ..

שי חרמש: שכנעת אותי אחרי ההצבעה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: אני מבין, דרך אגב, את שר השיכון, שמי ששלח אותו לממשלה ולבחירות זה בוחריו ולכן הוא דואג להם---

שי חרמש: בנאמנות רבה.

משה גפני: אני לא יודע מי זה בוחריו, אבל בוחריו לא ברשימה הזאת.

מגלי והבה: אלה שכל הזמן צועקים על האגודה ומצביעים ש"ס.

משה גפני: אבל אין פה אף אחד.

משה גפני: אין פה שום יישוב חרדי.

מגלי והבה: אני אגיד לך למה אני אומר לך את זה, כי רק אתמול התבשרנו שהוא ושר הפנים אישרו קרוב ל-6,000 יחידות דיור בחריש.

משה גפני: ברוך ה', כבר 15 שנה שהם מחליטים.

מגלי והבה: מאה אחוז, בסדר.

מגלי והבה: עיני לא צרה, דרך אגב, אני מברך ושיהיה להם לבריאות.

משה גפני: ההחלטות האלה, אנחנו כבר סקפטיים.

מגלי והבה: מגיע להם לבנות ולהיבנות.

מגלי והבה: אני מסתכל פה על הרשימה ואני אומר את זה לנו, כוועדה, ולממשלת ישראל.

מגלי והבה: אין פה אף יישוב דרוזי, דרך אגב.

מגלי והבה: יכול להיות שהגדירו אותנו---

שי חרמש: זה בגלל ערך הקרקעות אצלכם, שהוא גבוה.

משה גפני: אתה עונה בשם הממשלה?

משה גפני: מספיק שאתה הולך עם אגף התקציבים נגדי.

משה גפני: די.

שי חרמש: החמור זה שזה מופיע אחרי זה בפרוטוקול.

מגלי והבה: אני אומר את זה בכאב רב, כי הממשלה הזאת החליטה בעצם למחוק אותנו מהרשימה.

משה גפני: אגב, כל היישובים, אין באמת יישוב דרוזי.

מגלי והבה: שזה צריך לקומם לא רק מי שיושב פה, אלא כל מי שצריך ל... זה בנפשנו.

משה גפני: נכון, מסכים.

מגלי והבה: איפה השוויון?

מגלי והבה: כאילו אנחנו לא קיימים על המפה.

מגלי והבה: בנוסף לכך, כשאני בא ואומר, נציגי משרד השיכון יודעים, יש פה אנשים.

מגלי והבה: .. כשמדברים על המפה של עדיפות לאומית, לא נתנו לנו קרקע לחיילים משוחררים, לפחות קרקע.

מגלי והבה: זו סוגיה שהיא גם לא פחות כואבת.

מגלי והבה: אז פה לא נותנים לך אפשרות לסייע לאותם זוגות צעירים, שם לא נותנים לך קרקע לחיילים משוחררים.

מגלי והבה: אתה מצרף את הדברים האלה, אני לא מבין את הממשלה.

מגלי והבה: מה הם רוצים?

מגלי והבה: להזדכות עלינו?

מגלי והבה: שאנחנו נגור באוהלים?

מגלי והבה: יש פה בעיה שהיא מוסרית.

מגלי והבה: אני לא יודע.

מגלי והבה: אני הולך, דרך אגב, לייצג את מדינת ישראל בפרלמנט האירופי המזרח תיכוני, ואני מייצג אותה בכל מיני...

מגלי והבה: אני אלך לדבר עכשיו על זכויות הדרוזים בתוך מדינת ישראל, שכל השוויון הזה והדמוקרטיה.

מגלי והבה: ..?

מגלי והבה: למה את מפריעה לגפני שצריך להאזין לי?

מגלי והבה: אני יודע שהוא עולה לבמה שם והוא יגיד את הדברים האלה.

מגלי והבה: כשאני הולך לייצג את מדינת ישראל ולדבר על השוויון ועל הזכויות, אני עכשיו לא אוכל להגיד, אני אדבר נגד מצפוני שמתייחסים אליי בשוויון, אלא מפלים אותי לרעה בידיעה, בהחלטת ממשלה.

מגלי והבה: אני רוצה להזמין את כל מקבלי ההחלטות ביום א' לא להרבה כפרים, רק לבית ג'אן, שיוצאים שלושה או ארבעה אוטובוסים, חיילים עם כומתות גולני וצנחנים וגבעתי יוצאים עם הקיטבג, אני רק מסתכל עליהם.

מגלי והבה: יש לי שני בנים שמשרתים בצבא, שלוקחים את הקיטבג ויוצאים עם החיילים האלה, אז מה אתם רוצים?

מגלי והבה: אני לא יכול.

מגלי והבה: באמת אני לא יכול, אי אפשר מדינה ש...

מגלי והבה: מה אתם רוצים?

מגלי והבה: שנעזוב לארץ אחרת?

מגלי והבה: תגידו לנו אתם.

משה גפני: מגלי, שב.

משה גפני: אנחנו ניכנס לעניין.

משה גפני: שב.

יעקב אדרי: לא, בסוף גם אומרים לו בכפר, 'מה אתם עושים שם?' ואומרים לבחור שלך, 'מה אתה עושה שם?

יעקב אדרי: אתם לא עושים כלום, אתם רק מקבלים משכורת'.

משה גפני: ישראל, תגידו לי, לגבי המגזר הדרוזי.

משה גפני: זה מפריע לכולנו, הם לא נמצאים בשום.

משה גפני: .. עלה פה הנושא שמגלי העלה אותו לגבי חיילים משוחררים, קרקע לחיילים משוחררים, התחייבו לנו על תשובה.

משה גפני: אני לא ידעתי שאין פה יישוב דרוזי.

משה גפני: רוצים לפתור את מצוקת הדיור, אז עושים באמת פעולה שהיא פעולה מאוד מינורית, אבל פעולה.

משה גפני: אני תומך בכל פעולה, גם אם היא מינורית.

משה גפני: אני אמרתי את זה גם בחוק של הפטור ממס שבח.

משה גפני: כל דבר שיכול להועיל, אנחנו במצוקה מאוד גדולה.

משה גפני: מה הממשלה עושה?

משה גפני: מה עושה משרד השיכון בשביל המגזר הדרוזי?

יעקב אדרי: משתתפת בצערם.

צחי דוד: הנושא עלה גם בוועדה לפני חודש.

צחי דוד: היו טענות על זה שלא תוקצבה החלטת ממשלה בעניין פיתוח וקידום היישובים הדרוזים ובין היתר הנושא של חיילים משוחררים.

צחי דוד: אני יכול להגיד היום לוועדה שכבר לפני כשבועיים, באחת הפניות, הועברו התקציבים לסבסוד מגרשים לחיילים משוחררים דרוזים.

משה גפני: כמה כסף?

צחי דוד: אל תתפוס אותי במלה, זה לא מולי, אבל כ-10 מיליון שקלים, פלוס מיליוני שקלים תוספתיים.

צחי דוד: הכללים של החיילים הדרוזים וחיילים בדווים מיישובי הצפון הם כללים שאין עוד אוכלוסיות שנהנות מתנאים כאלה.

צחי דוד: כל יתר האוכלוסיות בפריפריה נהנות משיעור סבסוד של 50% מתוך הוצאות הפיתוח---

משה גפני: מתי זה אמור להתבצע?

צחי דוד: זה תוקצב וזה כבר התבצע בעבר עד היום והתנאים אמורים להשתפר וזה אמור להיות מכאן ואילך.

משה גפני: מה זה אומר לגבי בית ג’אן, למשל?

צחי דוד: לצורך העניין, אם בבית ג’אן וביישוב סמוך לבית ג’אן, שהוא לא יישוב דרוזי, עלויות הפיתוח בגלל השיפויים המיוחדים---

משה גפני: דיברתי על בית ג’אן.

צחי דוד: אני משווה בין בית ג’אן לבין יישוב צמוד לו שאיננו יישוב דרוזי, עלויות הפיתוח בגלל השיפויים הן מאוד מאוד גבוהות, כ-300,000 שקלים ליחידת דיור.

צחי דוד: ביישוב שהוא לא יישוב דרוזי עלות הפיתוח תהיה 150,000, כי זה 50%, ביישוב הדרוזי העלות תהיה 100, כי הם לא משלמים יותר מ-100 עלויות פיתוח, ויש להם 75% סבסוד ולא 50% סבסוד.

צחי דוד: יש הטבות ניכרות לחיילים משוחררים דרוזים ובדווים מהצפון.

צחי דוד: הגבול של ה-100,000, אמורים להיות דיונים בשבועות הקרובים שאפילו, במקרים חריגים, במקרים שעלויות הפיתוח חריגות, אפילו הוא יהיה נמוך מזה.

צחי דוד: הדיונים במשרד ראש הממשלה, משרד השיכון, נציגי---

יעקב אדרי: זה הכל דיונים ודיונים ואין החלטות.

צחי דוד: הכללים האלה עוד לא נתפרו, אבל ה-100 קיים, הוא עוד אמור במקרים חריגים אפילו---

משה גפני: מתי זה אמור להסתיים?

צחי דוד: היום מגרשים שמשווקים, משווקים כבר לפי הכללים של ה-100 והכללים אפילו יוטבו.

צחי דוד: יש כרגע דיונים---

יעקב אדרי: אתם לא יכולים להביא לנו רשימה של איפה שאישרתם את ה-100,000 שקל.

יעקב אדרי: אני מכיר את הנושא המשרד לנגב וגליל, שבזמנו באמת סבסדנו, אני לא יודע מה קורה היום.

צחי דוד: כל חייל משוחרר דרוזי.

צחי דוד: בכל היישובים.

מגלי והבה: נכון לעכשיו הם לא קיבלו אפילו שקל אחד.

מגלי והבה: שקל אחד לא העבירו, לא 10 מיליון ולא 3 מיליון, לא קיבלו.

יעקב אדרי: תביא לנו בבקשה את הנייר.

משה גפני: אנחנו רוצים את הנייר הזה.

צחי דוד: מאה אחוז.

משה גפני: למה אין יישוב דרוזי בתוך הרשימה הזאת?

צחי דוד: לגבי הכללים, אמיר התחיל לתאר את זה קודם.

צחי דוד: הכללים נקבעו באופן---

משה גפני: אני אסביר לך מה השאלה שלי.

משה גפני: אני מעריך מה שאתה תתחיל לענות לי ואני אף על פי כן אני שואל את השאלה.

משה גפני: יש קריטריון, ישראל אמר אותו, יכול להיות שאין יישוב דרוזי שנמצא בקריטריון הזה, אבל אתם מבינים מה המשמעות של העניין.

משה גפני: ממשלת ישראל עושה פעולה שהיא פעולה שאפשר להגיד שהיא יותר מועילה, פחות מועילה, אבל מועילה, לא יודעים בכמה אחוזים, יש כאלה סקפטיים שטוענים שמעט ויש כאלה שאומרים שאולי יותר.

משה גפני: המשמעות של העניין שלוקחים חלק באוכלוסייה ואתם מוציאים אותם מהעניין בגלל הקריטריונים האלה.

משה גפני: הרי לכל הדעות צריך לעזור להם.

משה גפני: אין אפילו יישוב דרוזי אחד, שאדם דרוזי במדינת ישראל, שמשרת בצבא, שעושה את כל הדברים, אין לו פתרון.

משה גפני: הוא לא מקבל בהטבה הזאת כלום, ובינתיים גם אין הטבות אחרות.

משה גפני: להכניס יישוב דרוזי.

משה גפני: לא על סמך הקריטריון הזה שהממשלה קבעה, להוסיף קריטריון אחד, קריטריון דרוזי.

צחי דוד: אני חושב שאחת הסיבות שהם לא נכנסו לקריטריונים פה זה בדיוק אותן סיבות שהם נהנים בסבסוד פיתוח מתנאים עודפים.

צחי דוד: זה בא בדיוק מאותו מקום.

צחי דוד: היישובים הם יישובים יותר כפריים, פה כל ההכוונה היא הכוונה עירונית, לא תראה פה גם יישובים כפריים, יהודיים או ערביים.

משה גפני: אני הבנתי---

צחי דוד: בדיוק מהסיבה הזאת הם גם נהנים מתנאים עודפים בגלל המקומות שהם יושבים בהם, בגלל שאלה יישובים כפריים, בגלל שזה צמודי קרקע, הם נהנים מסבסוד מאוד עמוק.

משה גפני: הבנתי, הם לא עומדים בקריטריון.

משה גפני: תתחילו לעבור על כל היישובים הדרוזים.

משה גפני: אז זה צמודי קרקע וזה לא אוכלוסייה עירונית, ואין שם 250 יחידות דיור שהן בתב"ע מאושרת, הכל ברור, אבל לקבל החלטה שיישוב דרוזי אחד, אפילו שהוא לא בקריטריון, רק קריטריון של דרוזי, שאפילו אם זה צמודי קרקע ואפילו אם זה לא חשוב מה.

משה גפני: אחד.

משה גפני: יש פה יישובים ערביים, יש פה יישובים יהודיים, יש פה יישובים בצפון, יש יישובים בדרום, אין יישוב דרוזי.

יעקב אדרי: הרב גפני, אני מציע שביום חמישי נעלה את זה בפני ראש הממשלה.

משה גפני: יישוב דרוזי.

משה גפני: אנחנו תיכף נשוב לעניין הזה.

משה גפני: יכול להיות שאנחנו נקבל החלטה בעניין.

משה גפני: כן, חברת הכנסת קירשנבאום.

פניה קירשנבאום: נושא הדיור זה נושא כאוב ביותר.

פניה קירשנבאום: חבר הכנסת מגלה מתרעם ואני מסכימה איתו לגמרי, אבל לא צריך ללכת רחוק.

פניה קירשנבאום: לי יש שלושה ילדים, אף אחד מהילדים שלי לא ירכוש בית.

פניה קירשנבאום: אין שום סיכוי שהוא ירכוש בית.

פניה קירשנבאום: איזה סיכוי יש שהוא ירכוש?

פניה קירשנבאום: קודם כל זה משגע אותי.

פניה קירשנבאום: אני מסתכלת, בבית שמש בונים 20,000 יחידות, לקחו קרקע ממטה יהודה, בונים שכונה חרדית.

פניה קירשנבאום: תגיד לי שזה במקרה.

פניה קירשנבאום: בחריש בונים אלפי יחידות, שכונה חרדית.

פניה קירשנבאום: סליחה שאני אומרת לך.

פניה קירשנבאום: שם לא צריך אפילו לתת זיכויים, כי שם זה כבר מסודר.

יעקב אדרי: איפה זה מסודר?

פניה קירשנבאום: בחריש ובבית שמש.

פניה קירשנבאום: כשרוצים לבנות שכונה חרדית בנצרת עלית, אז היא מופיעה פה ברשימה הזאת.

פניה קירשנבאום: אני שואלת אותך, איזה בחור או בחורה חילונית שלא מקבלים עד גיל 35 שום סיוע יגיעו לאחד היישובים האלה?

פניה קירשנבאום: אין שום סיכוי.

פניה קירשנבאום: היה לנו מחיר דירה למשתכן---

משה גפני: למה שלא יגיעו לאופקים?

פניה קירשנבאום: לא מגיע להם אפילו שם, עד גיל 35 אגורה לא מגיע להם.

פניה קירשנבאום: שלושת הילדים שלי רווקים, אף אחד מהם לא יגיע לאף אחד מהיישובים האלה, לא מגיעה לו אפילו אגורה אחת משם.

פניה קירשנבאום: למה שהוא יגיע לשם?

פניה קירשנבאום: למה שהם לא יילכו באמת לאוהלים, הרי לא מגיע שום דבר.

פניה קירשנבאום: היה דבר מאוד גדול, מחיר למשתכן.

פניה קירשנבאום: פניתי לשר השיכון, אמרתי לו 'תראה לי איך מחיר למשתכן באחוזים מתחלק לקבוצות אוכלוסייה', אז הוא כתב לי תשובה, ש'אין שום דבר כזה קיים, אבל הבאתי לו רעיון טוב'.

פניה קירשנבאום: אז הוא נתן 20% ממחיר למשתכן גם לאלה ששירתו בצה"ל וגם לאלה שרווקים.

פניה קירשנבאום: בדירוג כמובן.

יעקב אדרי: 80%---

פניה קירשנבאום: 80%, למה?

פניה קירשנבאום: זה מתחיל, אם אתה מעל גיל 25 ויש לך 4 ילדים, אתה יכול לקבל.

פניה קירשנבאום: תגיד לי למי ממשפחה חילונית היום בגיל 25 יש 4 ילדים.

פניה קירשנבאום: ואז אתה עולה בגיל ואתה מגיע ואוקי, אולי בגיל 35, אם אתה רווק, אז אתה באיזה שהוא מקום עוד יכול לקבל מחיר למשתכן.

פניה קירשנבאום: זאת אומרת, למי הדירות האלה מיועדות?

פניה קירשנבאום: למי?

פניה קירשנבאום: אני בטוחה ששר השיכון יודע בדיוק למי הדירות האלה מיועדות.

פניה קירשנבאום: אני אומרת, אתה יודע מה, לא מקובל עליי.

פניה קירשנבאום: אני לא יכולה להרים יד ולהצביע על הדבר הזה.

פניה קירשנבאום: ישב פה איציק וקנין ונלחמנו על הדבר הזה, וכוונת המשורר היתה משהו אחר, אבל כוונת הכותב יצאה אחרת לגמרי.

פניה קירשנבאום: אני לא יכולה ללכת לבחירות בעוד שנתיים ולא בעוד חצי שנה, ולהגיד לציבור שלי שכל הדיור הזה הלך לפלח מסוים של האוכלוסייה ולא לעולים ולא לאף אחד לא הגיעה דירה אחת.

משה גפני: אוקי.

משה גפני: מר יעקב אדרי.

יעקב אדרי: אני לא רוצה להוסיף, היא אמרה דברים מאוד לא פשוטים שידועים, מה לעשות.

יעקב אדרי: ידועים.

יעקב אדרי: בשבילי זה לא חדש, אבל כשאני רואה את המסמך, קודם כל הכוונה המקורית היתה, ואני זוכר את ההחלטה, אמרו בהחלטת הממשלה, גם זוג צעיר גם בודד יקבלו 60,000 שקל.

יעקב אדרי: אני מאוד מקווה שתמצאו את הדרך, אבל, שוב, מגבלות, נתנו לכם תקציב ואמרו 'תבנו את הקריטריונים לתקציב הזה', אז לפעמים יוצא עיוותים כאלה שרואים אותם פה.

יעקב אדרי: יש עוד בעיה.

יעקב אדרי: אני שאלתי ועשיתי רוויזיה בשבוע שעבר, והשר התקשר אליי וביקש לבטל אותה.

יעקב אדרי: כי אני אמרתי, האם המענק הזה של 60,000 שקל יהיה לבנק?

יעקב אדרי: הבנק יכיר בזה כחלק מה-30% שהוא מביא.

משה גפני: נציג הבנקים כאן?

פניה קירשנבאום: יש איגוד הבנקים.

יעקב אדרי: הבטיח לי השר שהבנקים יתחשבו בזה.

יעקב אדרי: אנחנו תיכף נשמע.

יעקב אדרי: העלינו את זה בשבוע שעבר, אני מאוד מקווה שנקבל תשובה, אחרת רוצים להקל עליהם, אבל לא ממשיכים עם זה עוד מהלך, שגם הבנק יכיר בזה.

יעקב אדרי: זה גם מקל על הזוג, כי הוא לא יכול לגייס את כל הסכום.

יעקב אדרי: הדבר הנוסף; רבותיי, אני רואה פה, אתם אומרים שהוא חייב לגור עשר שנים.

משה גפני: שנתיים.

יעקב אדרי: בסעיף 4(ב), להעביר זכויות, עשר שנים.

יעקב אדרי: תראו מה אתם עושים, בן האדם בא לאופקים, ניסה את מזלו, לא הלך, לא מצא עבודה, פיטרו אותו מהעבודה, הוא צריך לעבור למקום אחר.

יעקב אדרי: מה עושים?

יעקב אדרי: אתם אומרים לו 'רק בקבוצה הזאת של הזכאים'.

יעקב אדרי: מה עושים?

יעקב אדרי: ואתם כבר מתרגמים את זה, לחלק לו, להוריד לו את המענק.

יעקב אדרי: הבנק יצטרך להוריד לו את המענק, בכל שנה עשירית.

יעקב אדרי: אתם מבינים את השאלה שלי?

משה גפני: אני אבקש תשובות גם ממשרד השיכון, גם ממשרד האוצר וגם מהבנקים.

משה גפני: היות ועלה הנושא החרדי, אני רוצה להתייחס.

פניה קירשנבאום: אבל אם אנחנו עושים דיון עם האוצר, אז אולי גם ייתנו תשובה לבקשה שביקשתי ממך, לדעת מה קורה עם 150 מיליון שהקצו לדיור סוציאלי ואנחנו לא קיבלנו תשובה מה נעשה עם זה.

משה גפני: אתה תוכל להשיב על זה?

משה גפני: מישהו יוכל להשיב?

צחי דוד: הצבעתם על זה שבוע שעבר.

משה גפני: ה-150 מיליון של דירות נ"ר.

משה גפני: אני אבקש שתגידו על העניין הזה.

משה גפני: אנחנו אישרנו את זה בשבוע שעבר.

משה גפני: רבותיי, אני רוצה להגיד משפט לגבי הנושא החרדי.

משה גפני: אני לא חשבתי להתייחס לזה.

משה גפני: יש ביקורת מאוד קשה נגד התכנית הזאת בציבור החרדי.

משה גפני: אני לא נוהג לעשות את זה, אבל מכיוון שזה עלה, גם על ידי חברת הכנסת קירשנבאום, שהיא חברה מאוד חשובה בוועדה, שלא ייווצר הרושם.

משה גפני: .. יש ביקורת מאוד קשה נגד השר אטיאס בציבור החרדי, מאוד מאוד קשה, על התכנית הזאת.

משה גפני: למה ביקורת מאוד קשה?

משה גפני: מכיוון שאם אנחנו עוברים על רשימת היישובים, אין בה יישוב חרדי בכלל, תיכף נגיע לחריש ונראה מה העניין.

משה גפני: אין אפילו יישוב אחד והמצוקה היא עצומה.

משה גפני: אין פה העדפה למספר ילדים, מכיוון שהמענק הזה לא ניתן לפי מספר הילדים.

משה גפני: יכול להיות זוג צעיר, ללא ילד אחד, ויכול להיות משפחה עם 15 ילדים, סדר גודל המענק הוא בדיוק אותו סדר גודל.

משה גפני: זה ה-60,000 שקל, 30,000 שקל, מה שעכשיו הוספתם, שאת זה בכלל לא ידעתי, ואת הנושא של ה-100,000 שקל בסך הכל, אם אנחנו מדברים גם על הפיתוח.

משה גפני: יכול להיות זוג צעיר ללא ילדים ויכולה להיות משפחה עם הרבה מאוד ילדים.

משה גפני: לא רלוונטי הסיוע, בניגוד למה שהיה בעבר, שהסיוע היה ניתן גם לפי מספר הנפשות במשפחה.

משה גפני: זאת אומרת אין פה שום העדפה כמובן של הציבור החרדי.

משה גפני: אם אני טועה, תתקנו אותי.

שוורץ ישראל: מענקי המקום היו תמיד אחידים.

משה גפני: אבל המשכנתאות המסובסדות.

משה גפני: בעבר היו קריטריונים, לא במענקי המקום, אלא מענקי המקום היו לפי היישוב, וזה לא נותן העדפה, בגלל שהשתמע מחברת הכנסת קירשנבאום, כאילו יש פה העדפה למשפחה עם ארבעה ילדים.

משה גפני: אין שום העדפה.

פניה קירשנבאום: במחיר למשתכן, אני ציינתי.

פניה קירשנבאום: פה לא, אבל אני דיברתי על---

משה גפני: אין עדיין מחיר למשתכן.

משה גפני: אגב, אני גם מתנגד למחיר למשתכן, אבל לא חשוב, מהיבטים אחרים.

משה גפני: זה לא רלוונטי.

משה גפני: מה שאנחנו מדברים כאן, במקרה הזה אין יישוב חרדי.

משה גפני: המקום היחיד שעליו מדובר, מדובר על נצרת עלית.

משה גפני: נצרת עלית זה יישוב שהמדינה השקיעה בו מאות מיליונים.

משה גפני: מאות רבות של מיליונים, אף אחד לא הולך לשם, זו תמונת המצב.

משה גפני: הכל מושקע באדמה, יש שם פיתוח, יש שם גדרות, יש שם לא יודע מה, אגב, אותו דבר כמו בחריש.

משה גפני: הייתי בחריש לפני כמה שנים, יש שם מסלולים של כבישים סלולים, עם גדרות ועם פיתוח, רבותיי, כאילו עיר ששמו אותה על הירח והכל מסודר, ואף אחד לא בא לגור, לחריש לא בא אף אחד לגור.

משה גפני: אלה המקומות.

משה גפני: מה עושים במקום שאף אחד לא בא לגור?

משה גפני: פונים לציבור החרדי ומבקשים ממנו לבוא.

משה גפני: אני לא בטוח שהולכים לנצרת עלית, ראש העיר מבקש שהציבור החרדי יבוא, אני לא רואה את ההיענות מהציבור החרדי.

משה גפני: יש בנצרת עלית בעיה קשה, כולם יודעים את זה.

משה גפני: הלוואי שיבואו, הלוואי, שיהיו פתרונות, אבל אני לא רואה שבאים.

משה גפני: אני מתחיל להרגיש מגמה שתמיד זה טוב, כשיש בעיה מאוד קשה ומצוקה מאוד קשה, ועדיין לא רואים פתרונות אמיתיים בגלל שבסופו של דבר עדיין זה דיבורים, עדיין זה דיונים, עדיין לא רואים פתרונות נכונים או מספיקים, או שפותרים את הבעיה, אז אפשר לנתב את זה לציבור החרדי.

משה גפני: תדעו לכם שהמצוקה בציור החרדי היא קשה ואין לה פתרון.

שי חרמש: אגב, ביום שישי היתה כתבה נוראית בעניין הזה, קראת אותה?

משה גפני: אני לא קורא כתבות, אני ביום שישי מכין---

שי חרמש: אני אשמור לך את זה ליום ראשון.

משה גפני: אל תשמור לי.

משה גפני: מה זה מעניין אותי מה שכותבים, פעם כותבים ככה ופעם כותבים---

שי חרמש: לא, פעם אחת כתבו דברים טובים עליכם, שהמצוקה היא אמיתית.

משה גפני: לא מדובשך ולא מעוקצך.

משה גפני: מעניין אותי?

משה גפני: כותבים טוב לא טוב, אני הולך לתפילה, אני מקבל את הביקורת, למה אני יושב פה, וההתקפה נגד השר אטיאס היא התקפה מאוד קשה.

משה גפני: בתכנית הזאת אין פתרון יסודי לבעיית מצוקת הדיור.

משה גפני: אגב, הוא גם לא מתיימר דרך התכנית הזאת לפתור את המצוקה.

משה גפני: הפתרון צריך להיות פתרון מערכתי כולל.

משה גפני: מה שאומר ישראל, שבעבר היו מענקי מקום ומשכנתאות מסובסדות ושהמדינה היתה בעניין ובנתה, בנתה.

משה גפני: אצל אריק שרון בנו 120,000 יחידות דיור.

משה גפני: בנו.

משה גפני: אין את זה בכל הנושא הזה.

משה גפני: אני מקווה שהממשלה עכשיו מתעשתת והיא תעשה את זה.

משה גפני: אני מציע לא לזרוק את זה על הציבור החרדי, הציבור החרדי במצוקה מאוד מאוד קשה, אין פה פתרון לציבור החרדי וכל כמה שתגידו יותר שהשר אטיאס נתן פתרון פה לציבור החרדי, אז חוץ מהעובדה הזאת שתגרמו לכך שאנשים בציבור החרדי יתחילו להאמין שאטיאס מתכוון לציבור החרדי, שאולי יצביעו בשבילו בבחירות, לא יהיה לזה שום פתרון.

משה גפני: מר ישראל שוורץ, יש פה פתרון לציבור החרדי באופן מוגדר?

ישראל שוורץ: כמו שאמיר אמר יש קריטריונים---

משה גפני: לפי התוצאה, יש פה איזה פתרון?

משה גפני: מודיעין עילית בפנים?

משה גפני: אפילו בית"ר עילית לא בפנים, שהיא בקריטריון.

ישראל שוורץ: תשובה במלה אחת 'לא'.

ישראל שוורץ: לא מכוון לציבור החרדי.

משה גפני: ואם מכוון?

משה גפני: אז כיוונתם ויריתם על מקום אחר.

משה גפני: אני לא מבקש להוסיף את הציבור החרדי, אני מבקש להוסיף את הציבור הדרוזי.

משה גפני: זאת בעיה לאומית של חוסר שכל.

משה גפני: הציבור החרדי, בסדר, בלאו הכי...

פניה קירשנבאום: לא, אז אנחנו נמשיך.

פניה קירשנבאום: אנחנו לא ניתן פתרון לציבור החילוני בשום מקום---

משה גפני: אני לא אמרתי.

פניה קירשנבאום: זה רוב הציבור שעובד ומשלם מסים, רוב הציבור שסוחב את המדינה על הכתפיים שלו כשהוא מגן עליה במילואים---

משה גפני: אבל לך יש חמישה שרים בממשלה, לי אין בקושי אחד.

פניה קירשנבאום: ואנחנו לא ניתן לו שום הטבות.

פניה קירשנבאום: לא ניתן לו הטבה במשכנתאות, לא ניתן לו הטבה בבינוי, אנחנו נמשיך לרמוס את הציבור הזה, נשלח אותו לצבא ואחר כך למילואים ואחר כך לעבוד ולשלם מס הכנסה ואת ההטבות ניתן לאחרים.

פניה קירשנבאום: אני מסכימה איתך בעניין הזה.

משה גפני: איפה ההטבות לאחרים?

משה גפני: אין.

משה גפני: אין לאחרים, אין לאף אחד.

ישראל שוורץ: אף אחד?

ישראל שוורץ: משפחות ששוכרות דירה---

משה גפני: כן, חבר הכנסת מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: אני מתחיל להיות רגוע.

גאלב מג'אדלה: כשפאינה צועקת, ובצדק, ומגלי זועק, בצדק, ואתה עומד על הרגליים האחוריות שלך, אז כל החברה הישראלית לא מקבלת מענה.

משה גפני: מסכים.

גאלב מג'אדלה: כל החברה הישראלית לא מקבלת.

גאלב מג'אדלה: אתה חושב שערבים מקבלים מענה?

משה גפני: יש פה רשימה---

גאלב מג'אדלה: עזוב אותך מהרשימה הזאת, זה כולה 10 מיליון שקל, תפסיק עם הקשקוש הזה.

גאלב מג'אדלה: זה מס שפתיים.

גאלב מג'אדלה: אני על זה אפילו לא הייתי מדבר.

גאלב מג'אדלה: יש ציבור אחר, שיש לו קרקע, לא מבקש ממך פיתוח, מבקש ממך שתיתן לו תכנית מתאר.

גאלב מג'אדלה: הוא ישלם את האגרה וגם את הפיתוח ואתה לא נותן לו.

גאלב מג'אדלה: תכנית מתאר, לא עולה לך כסף, להגדיל את הקו הכחול.

גאלב מג'אדלה: מי שמבין בתכניות בנייה, להגדיל את הקו הכחול.

גאלב מג'אדלה: לא נותנים להגדיל את הקו הכחול.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע שאני כמעט נכנסתי לבית סוהר בגלל שבניתי בית מועצת פועלים בלא היתר בנייה?

גאלב מג'אדלה: ואני לא ידעתי.

גאלב מג'אדלה: כמעט.

גאלב מג'אדלה: השופטת זלבר, אתה מכיר אותה, כמעט הכניסה אותי לבית סוהר.

גאלב מג'אדלה: אמרתי לה, אני לא מהנדס, אני מזכיר מועצת הפועלים, אני לא מתכנן, אני לא מוסד שיכון, אני לא מחלקת הנכסים.

משה גפני: אבל היה לך כסף לבנות.

גאלב מג'אדלה: לא, אני הרגזתי אותה כי אמרתי לה, 'תגידי לי, בבקשה, בהתנחלויות יש היתרי בנייה?

גאלב מג'אדלה: '

משה גפני: מה אמרו לך?

גאלב מג'אדלה: אמרה 'תוציאו אותו מהאולם מיד', יצאתי מאולם.

גאלב מג'אדלה: לכן אני אומר לך, אם פאינה זועקת ומגלי ויעקב ואתה, אז תגיד לי למי---

שי חרמש: אני מבין שמה שאני דיברתי נמס על הקרח.

משה גפני: שי חרמש, אפילו הקיבוצים צועקים.

שי חרמש: המושבים.

משה גפני: המושבים, התכוונתי, הקיבוצים.

גאלב מג'אדלה: אתם כל השנים אכלתם את השמן של הקיבוצים.

גאלב מג'אדלה: עכשיו הגיע הזמן שתתחלפו.

שי חרמש: גירשתם את כולנו מהמפלגה שלך, כולם באו ליעקב אדרי למפלגה.

שי חרמש: מגלי, כל הקיבוצים ברחו מ'העבודה' ל'קדימה' בגללו.

גאלב מג'אדלה: גפני, אני אומר לך בצער רב, אני לא רוצה שהממשלה הזאת תיפול.

גאלב מג'אדלה: אני הייתי רוצה שהממשלה הזאת תתקן, שתקשיב לציבור, שתיקח אנשי מקצוע טובים, שיכינו תכניות לאומיות של כלל האוכלוסייה, לחרדים ולחילוניים ולערבים---

משה גפני: אני לא אשאר עם הקבוצה של הדרוזים באוויר.

גאלב מג'אדלה: תכניס שני יישובים דרוזיים, פתרת את הבעיה?

גאלב מג'אדלה: זה לא.

גאלב מג'אדלה: מה אתה עושה, כיבוי שרפות כאן?

גאלב מג'אדלה: זה לא כיבוי שרפות, אנחנו עכשיו בצומת מכריע מאוד, מביא לנו חוק שבכלל לא עונה לאף אחד.

משה גפני: איזה חוק?

גאלב מג'אדלה: החוק הזה שאתה הולך להצביע עליו מחר.

משה גפני: חוק הווד"לים (ועדות לדיור לאומי)?

יעקב אדרי: חוק הסקנדלים.

שי חרמש: חוק הוונדלים.

פניה קירשנבאום: דווקא הווד"לים זה אולי הדבר היחידי שיכול לפתור את הבעיה.

פניה קירשנבאום: הוא לא יפתור את הבעיה, אבל אולי קצת.

פניה קירשנבאום: אני ישבתי שם בדיונים, אני מכירה את החוק הזה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו חייבים ביום חמישי לומר לראש הממשלה; תתחיל להתייחס לחברה הישראלית כיחידה לאומית אחת כוללת ברצינות.

גאלב מג'אדלה: קח אנשי מקצוע, תפסיק עם העסקונה, קחו אנשי מקצוע, קחו אנשים רציניים, שיתכנן את המדינה הזאת.

גאלב מג'אדלה: קרקע יש, כסף יש, ביקוש יש, לא חסר כלום, רק צריך אנשים שיעבדו, יעשו את העבודה.

גאלב מג'אדלה: זה הכל.

משה גפני: ואתה אומר שהתכנית הזאת לא פותרת את הבעיה.

גאלב מג'אדלה: בטח שהיא לא פותרת את הבעיה.

גאלב מג'אדלה: היא סוכרייה, היא אקמול בדרך.

יעקב אדרי: יכול להיות שהתכנית הזו תשתנה לגמרי לאור---

גאלב מג'אדלה: אני גם בעד לאשר אותה, אבל אני אומר לך, זה יוסיף לנו קצת, זו ברכה.

גאלב מג'אדלה: גם ברכה.

גאלב מג'אדלה: אבל זה לא הפתרון.

פניה קירשנבאום: אני חייבת מלה, זה כבר לא לחוק הזה.

פניה קירשנבאום: בתקופות מסוימות היה המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה אוסף את כל המנהלים הכלליים, קראו לזה אוטובוס של מנכ"לים, אם אתה זוכר, ונוסע ממקום למקום והיו בונים בניינים בשבעה חודשים, ומי שעמד בלוח זמנים, קיבל גם מענקים ו---

יעקב אדרי: נכון, צ'ופר על כל דירה.

פניה קירשנבאום: וכך נבנו הדברים.

פניה קירשנבאום: אני אמרתי פה בוועדה הזאת לפני כבר שלושה או ארבעה או חצי שנה, שאם לא יקום פורום של שר הפנים, שר השיכון ושר האוצר, וינהלו את העניין הזה כמו שצריך, אנחנו נמצא את עצמנו בברוֹךְ.

פניה קירשנבאום: חבל שאנחנו עושים את עצמנו היום, כי זה יכול היה לתת איזה פתרון.

פניה קירשנבאום: אני מסכימה לגמרי עם מה שהוא אומר, שאם לא יהיה פה איזה שהוא פתרון כולל, מערכתי, כל הניירות האלה.

פניה קירשנבאום: .. אני גם לא בטוחה שזה אפילו אקמול.

פניה קירשנבאום: בסופו של דבר, כל היושבים פה בוועדה, אנחנו, ניתן דין וחשבון על כך שהרמנו יד לזה.

גאלב מג'אדלה: תתקנו אותי אם אני טועה, אתם אומרים על דונם 4 יחידות.

גאלב מג'אדלה: מי יבנה על דונם 4 יחידות?

משה גפני: זו בנייה רוויה.

גאלב מג'אדלה: אני בעד בנייה רוויה.

משה גפני: זה הנושא רק של בנייה רוויה.

משה גפני: זה הקריטריון של בנייה רוויה.

גאלב מג'אדלה: איך יסתדרו?

גאלב מג'אדלה: איך יקימו 4 יחידות?

משה גפני: בתי קומות.

משה גפני: זה לא בתי קרקע.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם, אנחנו ב'יהדות התורה', ביקשנו גם בהסכם הקואליציוני וגם לאחר מכן פתרון כולל למצוקת הדיור, וכמובן זה מופיע אצלנו גם בהסכם הקואליציוני וגם בדיונים שאנחנו קיימנו, סיעת 'יהדות התורה' עם ראש הממשלה.

משה גפני: הגיש חבר הכנסת יצחק וקנין חוק והצטרף בחוק דומה, אבל רחב יותר, חבר הכנסת שהיום הוא סגן השר מוזס.

משה גפני: מה שקרה זה שבאיזה שהוא שלב בדרך---

יעקב אדרי: קיפלו אתכם.

משה גפני: אותנו לא קיפלו, החוק תלוי ועומד, אני וחבר הכנסת אורי מקלב כתבנו ליושב ראש הכנסת, מוזס היום הוא סגן שר, הוא לא יכול, שנינו חתומים על החוק, כתבנו ליושב ראש הכנסת שעל אף שחבר הכנסת וקנין הסיר את החוק שלו, הרי ועדת הפנים חיברה את זה יחד, אנחנו עומדים על כך שיביאו להצבעה את החוק והדרישה שלנו---

פניה קירשנבאום: הוא לא הסיר, כי נתנו לו הבטחות.

משה גפני: הדרישה תלויה ועומדת.

משה גפני: לי היו שיחות עם חבר הכנסת וקנין כמו שבוודאי לכל אחד מכם.

משה גפני: מה שקרה זה שאריאל אטיאס, בצדק מבחינתו, אני חושב שהוא לא היה צריך לעשות את זה אבל בצדק מבחינתו, אמר 'אני שר השיכון, אני מופקד על השיכון', היו לי שיחות על זה איתו, הוא גם לא רצה להשיב במליאה על הצעת החוק של מוזס, הוא הלך למסלול נפרד וזה המקסימום שהוא יכול היה להשיג.

יעקב אדרי: והוא קיפל את וקנין.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין כועס, בצדק.

משה גפני: הוא אומר, 'הנה, כל מה שטענתי ומה שאמרתי בוועדת הכספים כל השנתיים האלה עכשיו מתפוצץ לכולם בפנים'.

משה גפני: אני מסכים לחלוטין שהפתרון הזה הוא איננו פתרון שפותר את מצוקת הדיור, זו עמדתה גם של 'יהדות התורה'.

משה גפני: אנחנו נפגשנו עם ראש הממשלה לפני שבוע שוב ואמרנו לו שזה לא הפתרון.

משה גפני: המדיניות שלי לעזור לכל פתרון, אפילו אם הוא מזערי, אלא אם כן זה מזיק.

משה גפני: אם מישהו היה בא והיה אומר לי 'מזיק פה משהו', הייתי נגד.

משה גפני: גם בחוקים, גם כשהיה את החוק פה בוועדה, של הגדלת היצע הדירות, גם אז טענו שזה לא יעשה מהפכה, הסכמתי, אבל אם זה עושה איזה שהוא תיקון מזערי, בבקשה, אני תומך בזה.

משה גפני: זה עושה תיקון מזערי.

משה גפני: עושה תיקון.

משה גפני: אני יודע, אני גרתי באופקים, אני יודע שבאופקים יש זוגות צעירים, הלוואי ששר הפנים היה עושה שם את מה שהוא צריך לעשות, היה עושה שם בחירות, זה היה עוד יותר טוב, הוא משאיר את המצב ככה והעיר שוקעת, לא רלוונטי לענייננו.

משה גפני: העיר שוקעת.

פניה קירשנבאום: יש להם עוד ראש העיר, הממונה בסדר גמור, רק נותנים לו לשקוע.

משה גפני: אבל הוא שוקע, הוא היה אצלי כמה פעמים.

פניה קירשנבאום: אני אראה לך ראשי ערים שזה אסון טבע.

משה גפני: כן, הוא שוקע, אבל---

יעקב אדרי: יש עוד משהו חשוב שפה שכחנו.

יעקב אדרי: מר שוורץ, תקשיב, איפה נושא הפיתוח?

משה גפני: עוד לא הגענו לזה, אני רוצה לשאול אותו.

משה גפני: אנחנו עצרנו באמצע.

משה גפני: אני אומר שהפתרון הזה הוא איננו פתרון שיפתור את מצוקת הדיור.

משה גפני: ההחלטה היא החלטה טובה, אני מברך על ההחלטה הזאת, אני חושב שהיא החלטה בסדר---

ישראל שוורץ: רק מלה אחת, לפי הערכה שלנו, 4,000 זכאים יקנו דירה, וזה לא מעט, 4,000.

משה גפני: אני לא אמרתי שזה מעט, אני לא בטוח שההערכה הזאת מדויקת.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: לכן הקדמתי ואמרתי, גם אם הפתרון יהיה מזערי, גם אם זה יהיה 2,000, 2,000 זה גם חשוב.

משה גפני: אני לא אמרתי שלא.

משה גפני: אני לא בטוח גם שהפתרון הזה...

משה גפני: מכיוון שבאופקים עד לא מכבר עלתה דירה 250,000 והיום היא עולה 550,000.

משה גפני: בגלל מצוקת הדיור, אז ה-60,000 או ה-100,000, שתיכף נשמע ממך, אפילו נניח שזה 100,000 לא פותר את הבעיה, בגלל שהמצוקה גדולה.

משה גפני: הרי אם היו קונים לפני שנתיים היו קונים את זה ב-250,000 באופקים, היום זה 550,000 שקל.

משה גפני: פה חייב פתרון מערכתי.

משה גפני: אבל נושא הדיון הזה הוא לגבי הנושא הזה עצמו.

משה גפני: אנחנו רוצים לדעת, מה שהעלו חברי הכנסת, לגבי הנושא הזה.

משה גפני: לגבי המצוקה הכללית, זו באמת צריכה להיות החלטה של ראש הממשלה, זה לא יכול להיות בפחות מזה ולא יהיה מנוס מלמצוא פתרון, מכיוון שאנחנו במצוקה אמיתית.

משה גפני: המצוקה הזאת נבעה כתוצאה מהעובדה שנתנו העדפה לחיזוק המשק ולא נגעו בנושאים החברתיים.

משה גפני: זה התחיל ב-2003, או אפילו כבר קודם, אבל זאת מצוקה של סדרי עדיפויות, שהמצוקה הזאת היה צפוי שהיא תקרה, אמרנו את זה כאן שנתיים.

משה גפני: לגבי הפיתוח, מה שהעלה עכשיו חבר הכנסת אדרי, אבל קודם כל לגבי הביצוע.

משה גפני: אני גר באופקים ואני רוצה לרכוש דירה, אני הולך לרכוש דירה, אמרתם שיורד 100,000 שקל.

משה גפני: או יותר נכון, יש לי הון עצמי של 100,000 שקל, איפה הוא?

ישראל שוורץ: אני לא מכיר את האמירה של---

משה גפני: אז תגיד מה קורה, אני עכשיו נכנס לבנק.

משה גפני: אני קונה דירה, אתם הוצאתם מכרז באופקים, אני לוקח את אופקים כדוגמה, אני יכול לדבר גם על רהט ואני יכול לדבר גם.

משה גפני: ..

משה גפני: אני עושה חוזה עם הקבלן והדירה עולה 500,000 שקל.

משה גפני: אני צריך להביא הון עצמי בבנק, מה קורה עכשיו?

ישראל שוורץ: לגבי ההון העצמי?

משה גפני: מה קורה?

משה גפני: תגיד לי מה אני צריך לעשות.

משה גפני: אני רוצה את המענק ואני רוצה את הפיתוח.

ישראל שוורץ: אם אתה קונה דירה מבנייה רוויה, אתה מקבל הלוואה עומדת של 60,000 שקל, ובנוסף הקבלן מקבל מאיתנו החזר, לא צריך לשלם לנו סכום של עוד סדר גודל של 40,000 שקל, כאשר הוא מראה לנו שהוא מכר דירה---

משה גפני: איך זה מגיע אליי, ה-40,000 שקל?

ישראל שוורץ: כאשר אותו קבלן מוכר, אני ואתה מגיעים אליו, אני חסר דירה, אתה בעל דירה.

ישראל שוורץ: אותו קבלן יודע שבגיני הוא יזוכה ב-40,000 שקל לפיתוח, יהיה לו עניין למכור לי במחיר יותר נוח מאשר לך.

יעקב אדרי: זה פשוט לא יאומן.

יעקב אדרי: ישראל, אתה עם ניסיון אדיר, עבדנו כמה ימים.

יעקב אדרי: מה שאתה אומר עכשיו, הקבלן, במקרה הטוב, הוא יגיד, 'קח 20,000 שקל'---

שי חרמש: הוא שותה את הכסף אליו.

יעקב אדרי: אני לא מבין אתכם.

יעקב אדרי: אתה נותן רווח פה ישירות לקבלן.

משה גפני: הוא אומר, אם הבנתי נכון---

יעקב אדרי: אני הבנתי אותו מצוין.

משה גפני: גם השר אטיאס אמר לי את זה.

משה גפני: הקבלן עושה חשבון שכדאי לו למכור לזכאים, שיכולים לקבל את החזר הפיתוח.

משה גפני: שווה לו למכור בפחות כסף.

משה גפני: אבל יכול להיות שאתה צודק, יכול להיות הוא יבוא לזכאי ויגיד 'למי שאיננו זכאי, את כל ה-40,000 שקל אני צריך לשלם, אז אני מוכר לו את ז ה במחיר מסוים.

משה גפני: אתה, אם אתה זכאי, כדאי לך לקנות אצלי בגלל שאני ארוויח 20,000 שקל ואתה תקבל זיכוי על 20,000 שקל'.

משה גפני: איך אתם פותרים את הבעיה הזאת?

יעקב אדרי: איפה הוא הרוויח את ה-40, מה שהממשלה החליטה?

משה גפני: חבל על הכסף.

יעקב אדרי: הקבלן הרוויח.

משה גפני: איך עושים את זה?

משה גפני: אולי לעשות חוזה.

משה גפני: הרי אנחנו רוצים שכל הכסף יגיע.

יעקב אדרי: אתה מבין, ישראל, את הבעיה?

יעקב אדרי: אני בטוח שאתה מבין.

משה גפני: אם אין לך פתרון, אבל הבעיה הזאת היא בעיה.

ישראל שוורץ: צח ישיב יותר טוב.

צחי דוד: התכנית מתחלקת, כמו שאמרנו, למענק ולסבסוד הפיתוח.

צחי דוד: הטענה שלך כלפי סבסוד הפיתוח יכולה לבוא כלפי סבסוד הפיתוח באופן כללי שקיים בפריפריה, של 50%, שהוא הולך לקבלן.

צחי דוד: מטרת סבסוד הפיתוח, גם בתכנית הזאת, היא שקבלן בכלל יבוא ויגיד 'אני בונה באופקים', 'אני בונה בדימונה', 'אני בונה בירוחם', 'אני בונה במצפה רמון', 'אני בונה במעלות'.

צחי דוד: בחצי מהיישובים שציינתי ובחצי מהיישובים שיש בתכנית הזאת, אף אחד לא בנה בנייה רוויה בכלל בשנים האחרונות.

צחי דוד: במעלות לא נבנתה דירה אחת בבנייה רוויה.

צחי דוד: הסיוע פה לקבלן, לכאורה, לכאורה לקבלן, כי חלק גדול מזה יתגלגל---

גאלב מג'אדלה: ליצור מוטיבציה?

צחי דוד: לא מוטיבציה, כדאיות.

צחי דוד: ההנחה של ישראל, מה שהוא אמר, זו גם הנחה שלי, שחלק גדול מההטבה בסבסוד הפיתוח תתגלגל גם לרוכש, אנחנו מקווים, באמצעות הורדת מחיר.

יעקב אדרי: חד משמעית, לא.

יעקב אדרי: זה סיפורים.

צחי דוד: אבל היא מאפשרת את עצם הבנייה בחלק מהיישובים.

יעקב אדרי: זה משהו אחר, תגיד שאתה רוצה לעודד אותם לבנות במעלות, אני מבין.

יעקב אדרי: זה שהזוג הצעיר ירוויח, הוא לא ירוויח כלום.

צחי דוד: התכנית הזאת היא מכלול.

גאלב מג'אדלה: גם לעודד זה טוב.

גאלב מג'אדלה: לקחו את הקרקע ולא השתמשו בה.

צחי דוד: ברור לך שלנו, כאגף תקציבים ומשרד אוצר, יש חשש, וזה הטיעון שלנו שהיה גם לפני שהמבצע הזה נקבע, שגם ה-60,000 יתגלגלו בצורת---

משה גפני: אגף התקציבים הרי התנגד לכל התכנית הזאת.

צחי דוד: יתגלגל לקבלן בצורת עליית מחיר.

צחי דוד: למה זה ממוקד בבנייה רוויה ובבניה חדשה?

צחי דוד: כי אנחנו אומרים שהערך המוסף, בין אם זה יתגלגל לקבלן, בין אם זה יתגלגל לרוכש, שאנחנו נראה פה הרבה בנייה חדשה.

צחי דוד: כל הגדלת ההיצע שאנחנו מדברים עליה, בזכות המענקים האלה, בין אם חלק מזה מתגלגל לקבלן, כמו שאנחנו חוששים, ובין אם זה הולך לרוכש, זה יאפשר בנייה ביישובים שעד היום לא היתה בהם בנייה.

יעקב אדרי: בסדר, הם רוצים לעודד בנייה, הזוג הצעיר לא ירוויח מזה כלום.

צחי דוד: את זה לא אמרתי.

משה גפני: אגף התקציבים התנגד לכל התכנית הזאת ותכניות דומות, מכיוון שהוא טען שזה יעלה את מחירי הדירות, זו גם ההתנגדות של נגיד בנק ישראל, שזה יעלה את מחירי הדירות, יש יותר כסף לרכישת דירות והדירות זו השקעה טובה.

משה גפני: אגף התקציבים רק לא יודע שאם היה היום מישהו שהיה באמת לוקח אחריות על הדברים האלה ובאמת מתמודד עם זה בכל הכוח, הוא היה מקפל את אגף התקציבים לא בחלק הזה, לא בתכנית כזאת, הוא היה מכריח את אוצר המדינה לבנות, הוא היה מכריח את אוצר המדינה לשנות את סדרי העדיפויות, לא עם תכניות קטנות כאלה.

משה גפני: משרד האוצר בסופו של דבר, אגף התקציבים בעיקר, מסכים לתכניות קטנות אפילו שהוא לא שלם איתן.

שי חרמש: גפני, להזכירך דבר אחד, חוק הדיור הציבורי כל שנה מוקפא.

שי חרמש: עכשיו נמכרו רבבות דירות, אמור היה להיות בקרן הזאת סכומי עתק.

שי חרמש: מה שצריך היום, היות והכסף הזה נשתה ונשרף, ממשלה חכמה היתה צריכה לבוא היום ולומר 'אתם יודעים מה?

שי חרמש: אי אפשר מחר בבוקר, אבל אני הולכת להפעיל את חוק הדיור הציבורי', פרוס על חמש-שש שנים, שמה כל שנה שניים-שלושה מיליארד מהכסף שהיא גבתה בעבר---

משה גפני: צחי, זו תכנית טובה, נכון?

משה גפני: לקחת את הכסף ולבנות דיור ציבורי.

צחי דוד: פה אני אסנגר על השר.

משה גפני: לא, השר בסדר גמור, הוא עושה מה שהוא יכול לעשות.

יעקב אדרי: הרב גפני, זו היתה המטרה, אגב.

יעקב אדרי: זה כתוב.

שי חרמש: אז אני אומר, יעקב, אי אפשר הלילה, אבל להודיע מ-2012 בחמש שנים להחזיר את הכסף.

משה גפני: אני בעד.

ישראל שוורץ: ואז לא תהיה אף דירה דיור ציבורי למי ש--- היו"ר משה גפני: צחי, מה העמדה שלכם על ההצעה של חבר הכנסת חרמש?

פניה קירשנבאום: למה?

ישראל שוורץ: כי הדירות יימכרו.

פניה קירשנבאום: למה יימכרו?

פניה קירשנבאום: לא צריך למכור, צריך לבנות חדשות.

פניה קירשנבאום: מי אמר למכור?

ישראל שוורץ: על כל עשר דירות, תיבנה דירה אחת.

משה גפני: צחי, מה עמדת אגף התקציבים על ההצעה של חברי הכנסת שי חרמש ופאינה קירשנבאום, שאני מצטרף אליהם?

משה גפני: זה פתרון, זה כבר לא קבלנים, זה כבר לא ספקולציות, זה המדינה בעניין.

יעקב אדרי: הם לא רוצים.

משה גפני: מה, אתה אגף תקציבים?

צחי דוד: מבצעי 'בית משלי' ו'דירה משלי', הכספים נטו שנכנסו מהמבצעים האלה משמשים למטרות שיכוניות, בין היתר דירות נ"ר (נכסי רכישה), בין היתר שיפוץ דירות דיור ציבורי.

שי חרמש: 40 דירות נ"ר בשנה.

צחי דוד: 150 מיליון שקל זה קצת יותר מ-40 דירות.

יעקב אדרי: כמה נתתם לנ"ר?

יעקב אדרי: יש פה מיליארדים שנכנסו.

יעקב אדרי: הרי אנחנו אישרנו 150 מיליון שקל לנ"ר---

פניה קירשנבאום: כמה דירות של דיור סוציאלי סגורות, כמה בניינים סגורים, כי הם לא ראויים למגורים?

פניה קירשנבאום: יש לי רשימה של דירות של עמיגור---

משה גפני: מה הוא אשם?

פניה קירשנבאום: בקרית גת עומדים שני בניינים סגורים שלא גרים שם בכלל, בחדרה---

משה גפני: מה אתם רוצים ממנו?

משה גפני: אתם פוחדים מאריאל אטיאס ומיובל שטייניץ, אז אתם מתחילים איתו?

יעקב אדרי: איפה התקציבים של שיקום שכונות?

יעקב אדרי: שכונות ותיקות?

יעקב אדרי: איפה?

משה גפני: ישראל, יש לי שאלה אליך, מה שהוא אומר זה נכון, והכסף עובר ואתם אומרים, הכל בסדר, כמה דירות היו בדיור הציבורי לפני 20 שנה וכמה יש היום?

ישראל שוורץ: לפני 20 שנה אני לא יודע.

משה גפני: מתי התאריך האחרון שאתה יודע?

ישראל שוורץ: כשהתחיל חוק הדיור הציבורי היו כ-100,000, היום יש כ-65,000.

יעקב אדרי: 35,000 דירות נמכרו.

משה גפני: אבל מכרתם את הדירות.

ישראל שוורץ: אמרתי מ-100 ל-65.

משה גפני: אני שואל שאלה, מכרתם את הדירות, למה לא לקחתם את הכסף הזה ובניתם עוד דירות?

משה גפני: מה עשיתם עם הכסף הזה?

צחי דוד: אל תשכח שדירה נמכרת בפחות מ-50% ממחירה של---

משה גפני: זה לא קשור לפוליטיקה בכלל, זה כל הממשלות.

משה גפני: צחי, מכרו דירות, היה חוק הדיור הציבורי, מכרו דירות בדיור הציבורי, קיבלו על כל דירה 20,000 שקל, לא מיליון ולא 200,000 שקל, 20,000 שקל.

משה גפני: מה עשו עם ה-20,000 שקל האלה של כל דירה שמכרו?

שי חרמש: 39,000 דולר.

משה גפני: מכרת, אתה כל הזמן מוכר וקונה ואני לא יודע איפה אתה בכלל.

צחי דוד: מההכנסות נטו שהגיעו---

משה גפני: ממכירת הדירות.

משה גפני: לא יודע מה זה הכנסות נטו.

משה גפני: מכרת דירה, מה עשית עם הכסף?

צחי דוד: זה הופנה לרכש דירות נ"ר, שיפוץ דירות דיור ציבורי---

משה גפני: לקחתם את כל הכסף הזה והעברתם אותם לרכש דירות נ"ר?

יעקב אדרי: שלא למטרה הייעודית שלו.

צחי דוד: אין לי פה מספרים מדויקים.

משה גפני: אבל זה ברור לך, תגיד לי את האמת.

משה גפני: .. לא יקרה שתגיד את האמת, תאמין לי, הרי אני יודע את האמת, אני רק רוצה שתענה לי.

יעקב אדרי: הרב גפני יגיד ואתה תענה.

שי חרמש: אל תביך, כולנו יודעים.

משה גפני: צחי, תענה לי תשובה, אני הרי יודע את התשובה.

משה גפני: תענה תשובה, זה בסדר, הרי עכשיו אנחנו בפתחה של תקופה שראש הממשלה הולך לשנות מדיניות.

משה גפני: שלא תהיה אי הבנה בעניין.

משה גפני: עם החומרים האלה נצטרך לעשות שימוש בחודשים הקרובים.

יעקב אדרי: אגב, הדיון מיותר היום.

משה גפני: לא מיותר שום דבר, תאמין לי, זו הקדמה טובה.

משה גפני: אני שואל אותך שאלה, מכרתם דירות, מ-100,000, אומר מר ישראל שוורץ, ירד ל-65,000, לפי דעתי אפילו קצת יותר, אבל נניח, בסדר---

צחי דוד: מ-90 ל-60.

משה גפני: אני אביא לך את הנתונים, לא חשוב, אני זוכר תקופות קדומות, וישראל גם בוודאי, רק אין לו את הנתונים.

משה גפני: אני זוכר כמה דירות בדיור הציבורי היו באופקים, רק באופקים לבד.

משה גפני: אבל בסדר, המדינה השתנתה, היא נהייתה ניאו-קפיטליסטית, עושים מחאת אוהלים בשדרות רוטשילד במקום לעשות את זה במצפה רמון.

משה גפני: המציאות הזאת שהכסף שנכנס מכל מכירות הדירות האלה, האם כל הכסף הלך לרכוש דירות או לבנות דירות בדיור הציבורי?

צחי דוד: אמרתי, אני לא מדבר על כל ה---

שי חרמש: הוא לא היה צבוע, תגיד את זה ישר.

שי חרמש: זה היה כסף חופשי, הוא לא היה צבוע.

משה גפני: אני לא יודע מה יש לו מהיצר הרע שלו, יצרך מתגבר עליך כל הזמן.

שי חרמש: לא, אי אפשר... בגלל שאני רואה אותך.

צחי דוד: אני לא מדבר על כל הכסף, הוועדה, אם זיכרוני אינו מטעני, קיבלה דיווח מפורט על כל הכסף.

צחי דוד: ברמת הכותרות, דיור ציבורי---

משה גפני: אני אסכם לכם את החלק הזה, היות ואני יודע, והוא באמת נזהר בלשונו, ובצדק מבחינתו.

משה גפני: מה שעשו, כמו בכל הדברים האלה, לקחו את הכסף הזה, זה נכנס לקופת המדינה, ומפעם לפעם היינו צריכים להילחם איתם, להוציא כסף לדירות נ"ר ולהוציא כסף לפה, ועשו לנו טובה והיו אומרים לנו שם בחוץ, 'אבל תתמוך בי בכל הדברים האחרים, אני העברתי כסף לדירות נ"ר'.

משה גפני: לקחו את הכסף הזה, שזה כסף של הדיור הציבורי, ופשוט יש פחות.

משה גפני: ואם המדיניות הזאת ממשיכה, עוד מעט אין בכלל דיור ציבורי.

משה גפני: עוד מעט.

משה גפני: אבל זה לא הולך לקרות, שלא תהיה אי הבנה.

משה גפני: זה הולך להשתנות עכשיו.

שי חרמש: איך אתה יודע?

משה גפני: אני אומר לך.

משה גפני: תרשום מה שאמרתי.

משה גפני: זה הולך להשתנות.

משה גפני: אין מציאות היום שכל ממשלה בישראל, כולל הממשלה הנוכחית, לא ישנו ולא יהיה שידוד מערכות מוחלט.

משה גפני: נגמר הסיפור הזה.

משה גפני: אנחנו התרענו על זה שנתיים, לצערי זה לקח הרבה זמן, חבל שזה הלך דרך הפגנות ומחאות כאלה, זה היה צריך להיעשות כבר הרבה קודם.

יעקב אדרי: מה שאתם הייתם צריכים לעשות ולא עשיתם.

משה גפני: נכון.

שי חרמש: מודה ועוזב ירוחם.

משה גפני: אני יודע מה אני עשיתי כאן, אני יודע מה עשיתי בתפקידי, זהו.

משה גפני: הבנקים, מה הולך לקרות?

משה גפני: מי משיב לנו?

זאב דקל: ראשית לעניין ההון העצמי.

זאב דקל: מדובר פה במענק מותנה, כאשר ההתניה היא צורת ההתנהגות של הלווה שלנו, לאחר מכן אישור של משרד השיכון שגם הוא מותנה באישור של משרד חקירות כזה או אחר.

זאב דקל: במצב כזה, אם אחד הגורמים לא מאשרים---

משה גפני: זאת אומרת אם אני בא לקחת אצלכם הלוואה, מה אתם עושים לי?

זאב דקל: אנחנו מעמידים את ההלוואה כמענק מותנה---

משה גפני: עוד לפני המענק.

משה גפני: אני בא אליכם, אני גר באופקים ואני מבקש לקחת הלוואה מבנק דיסקונט.

משה גפני: אין לכם סניף באופקים, אני לא יודע למה.

זאב דקל: נכון.

משה גפני: אז תקימו.

זאב דקל: אתה מגיע לסניף---

משה גפני: אני מגיע לסניף בנק דיסקונט בבאר שבע ואני הולך לרכוש דירה באופקים, עדיין אין את התכנית הזאת של הממשלה, מה אתם עושים לי?

משה גפני: אתם בודקים אותי?

משה גפני: מה אתם עושים?

זאב דקל: אנחנו בודקים שאתה עומד בתנאים שהוצגו בהוראה.

משה גפני: אם אני מובטל, פוטרתי מהעבודה, הייתי עובד במועצה המקומית בעירייה ופיטרו אותי.

זאב דקל: אז נבדיל בין ההוראה הספציפית הזאת---

משה גפני: לא, עזוב, אנחנו עדיין לא בהוראה, אנחנו תיכף נראה מה ההוראה עשתה.

יעקב אדרי: הלוואה רגילה.

משה גפני: אני בא לבנק דיסקונט בבאר שבע, אני אומר שאני מובטל, אשתי עבדה במפעל והיא גם עכשיו לא, היא עקרת בית ואני רוצה לרכוש דירה.

משה גפני: עדיין אין תכנית של הממשלה, מה קורה איתי בבנק דיסקונט?

יעקב אדרי: ישתתפו בצערך.

זאב דקל: אנחנו בודקים אותך כמו שבודקים כל לקוח רגיל.

זאב דקל: בודקים שיש לך כושר החזר, שאתה יכול להחזיר את ההלוואה, שאתה לא קופץ מעל יכולותיך, ובודקים.

משה גפני: אוקי.

משה גפני: מה עשתה עכשיו התכנית של הממשלה?

משה גפני: היום אני בא לבנק דיסקונט, היום יום שלישי, באתי עכשיו לבנק דיסקונט אחרי החלטת הממשלה הזאת, מה אתם עושים לי בשונה מקודם?

יעקב אדרי: אתה לא שואל שאלה נכונה, תסלח לי.

משה גפני: בסדר, תיכף תשאל אתה.

יעקב אדרי: אתה לא מעמיד את זה נכון.

יעקב אדרי: קודם כל יש את ההלוואה הרגילה, שהם בדקו בנהלים שלהם ועל פי ההוראות של בנק ישראל.

יעקב אדרי: זה בסדר.

יעקב אדרי: הם ימשיכו באותו מסלול.

יעקב אדרי: מה שאתה צריך לשאול, בוא נאמר שאתה זכאי להלוואה, בדקו אותך, אבל אתה צריך להביא הון עצמי של 30%, או 40%.

יעקב אדרי: האם אתם מכירים במענק הזה כחלק מה-30%?

יעקב אדרי: זאת השאלה.

משה גפני: יפה.

משה גפני: זאת השאלה שלי, רק לא ידעתי להסביר אותה.

זאב דקל: לזה רציתי להתייחס קודם.

זאב דקל: ברגע שהמענק הוא מותנה וההתניה לא התקיימה, זה הופך להלוואה רגילה ביחס שווה לכספי הבנק הנוספים שניתנו ואנחנו צריכים לפעול לגביית הכספים.

זאב דקל: בסיטואציה הזאת אי אפשר להתייחס לזה כהון עצמי.

יעקב אדרי: דבר איתנו עברית פשוטה.

זאב דקל: התשובה היא לא.

שי חרמש: הוא רואה בזה הלוואה והוא אומר, אם הוא לא יישב שנתיים, אז זה נשאר כהלוואה---

טיבי רבינוביץ: זה לא הוא רואה.

שי חרמש: אין לי טענה אליך.

שי חרמש: גפני, למרבית הצער, אין לי טענות למערכת הבנקאית הפעם.

שי חרמש: הוא בא ואומר ככה; ישנה הלוואה מותנית, לקח היהודי את ההלוואה, או לא יהודי, תסלח לי, וכעבור חודש הסתלק.

שי חרמש: הבנק אומר 'אני חשוף, מה אתם רוצים ממני?

שי חרמש: '

יעקב אדרי: לא, זו לא הלוואה, זה מענק, הממשלה אמרה, 'אני נותנת לך מענק'.

יעקב אדרי: אתם עשיתם מזה הלוואה וסיבכתם את העניין ולא עזרתם לטובת העניינים.

שי חרמש: יעקב, זו הלוואה מותנית, לא מענק.

זאב דקל: חבר הכנסת גפני, תמיד זה היה ככה, זה לא חדש.

שי חרמש: כמי שבא להגן על בנקים, צדקתי הפעם?

טיבי רבינוביץ: צדקת, אני רק רוצה לחזק אותך.

שגית אפיק: יש לי שאלה, ההלוואה לדיור, ההלוואה לזכאים שניתנת מכוח חוק הלוואות לדיור, אליה אתם כן מתייחסים כאל הון עצמי של הזכאי.

משה כהן: לא.

שגית אפיק: זה גם נחשב בגדר ההלוואות שהוא מקבל, למרות שהוא מחזיר את זה למדינה?

משה כהן: הון עצמי זה הון עצמי מהבית.

שגית אפיק: אני ידעתי שמתייחסים להלוואה לדיור לפי חוק הלוואות לדיור, שהיא הלוואה שהמדינה נותנת, כאל סוג של הון עצמי, אבל הם אומרים שגם לזה הם לא מתייחסים כהון עצמי.

ישראל שוורץ: לא היה אף פעם.

ישראל שוורץ: מעולם.

משה גפני: זאת אומרת כשאני הייתי מקבל הלוואת מקום---

ישראל שוורץ: זו היתה הלוואה והבנק התייחס לזה כמו אל הלוואה וזה אף פעם לא נחשב לחלק מההון העצמי.

משה גפני: אמר לי שר השיכון, אריאל אטיאס, אני גם שמעתי אותו אומר את זה בכלי התקשורת, שאנשים באו לבנקים והיה חסר להם כסף ולכן הם לא היו יכולים לקבל הלוואה, שזה היה חלק מהבעיה.

משה גפני: הוא אמר לי את זה באופן אישי ואני שמעתי אותו אומר את זה גם בכלי התקשורת.

משה גפני: עכשיו הוא אמר, אחרי החלטת הממשלה הנוכחית, שיבוא זכאי לבנק, הוא בא עם הון עצמי של 60,000 שקל.

משה גפני: אלה היו המלים שלו, גם בכלי התקשורת וגם מה שהוא אמר לי.

טיבי רבינוביץ: אני רק רוצה, אדוני היושב ראש, להקריא מהסעיף הרלוונטי והסעיף הרלוונטי זה סעיף 5, 'במקרים של אי העמדה בתנאי המענק, כפי שצוין בסעיף 4, על הבנק להעמיד את יתרת המענק מיום בו הפר זכאי את תנאי המענק לפירעון בתוספת ריבית'.

טיבי רבינוביץ: כלומר באותו רגע שאני חייב להעמיד לפירעון, זה הופך להלוואה.

שי חרמש: אם אין בטוחה, זה הלוואה כמו הלוואה

יעקב אדרי: בקיצור לא הקלתם על הזוגות הצעירים.

ישראל שוורץ: לא, פעם הוא לקח 60,000 שקל והחזיר על זה כל חודש כסף, פה הוא לא מחזיר.

ישראל שוורץ: זה לא הקלה?

יעקב אדרי: כן, אבל אנחנו רצינו שיכירו בזה כחלק מההון העצמי שלו.

יעקב אדרי: זה אי אפשר לעשות.

יעקב אדרי: זה מה שאמר לי השר אטיאס ואמר לרב גפני.

משה גפני: היה לנו ויכוח בחוק מס שבח, שאתמול העברתי אותו במליאה, ויכוח עם משרד האוצר.

משה גפני: שזה חלק מההתקפה שלהם עליי.

משה גפני: הם עשו את זה גם בפטור ממס שבח, הם אמרו 'המוכר יהיה חייב במס שבח, אלא אם כן הוא יוכיח שהקונה...'.

משה גפני: המוכר יהיה חייב במס שבח, זה יהיה מותנה עדיין ברשות המסים אם הוא מקבל את הפטור ממס שבח או לא.

משה גפני: אני טענתי ואמרנו את זה בוועדה שאף אחד לא ימכור דירה, בגלל שאם אתה חייב במס השבח וזה מותנה, הוא יגיד 'אני יודע מה יקרה?

משה גפני: ' ואמרנו שצריך להשית את זה על הקונה, הוא צריך לקבל את הפטור כדי שהוא ימכור.

משה גפני: על הקונה נשית אחוז גבוה של מס רכישה, שהסכמתי שזה יהיה גם 15%, אם הוא לא יגור שנתיים.

משה גפני: אגף התקציבים ניהל נגדי מלחמת עולם, בין היתר על זה.

משה גפני: אם שר השיכון היה לוקח אותי למאבק הזה, ולא היה עושה אותו לבד, לא הייתי מסכים בשום פנים ואופן שזה יהיה מענק מותנה שהבנקים יחכו.

משה גפני: מה יש פה לדבר?

משה גפני: זו הקלה טובה, מה שאמרת, אני לא מתעלם, אני איש ריאלי, זו הקלה מצוינת מכיוון שאותו זכאי לא יצטרך לשלם עכשיו שנתיים את ההחזרים, וכשהוא מסיים את השנתיים---

ישראל שוורץ: למה?

ישראל שוורץ: אם הוא נשאר עם דירה באזור---

משה גפני: אני אמרתי, תאמין לי.

ישראל שוורץ: לא שנתיים.

משה גפני: ישראל, נדמה לי שכבר למעלה מ-20 שנה אתה מלמד אותי את זה, אני בכל אופן למדתי.

ישראל שוורץ: לא, אני אגיד לך למה אני קופץ.

ישראל שוורץ: אם מישהו יבוא מכוכב אחר וישמע את הדיון, הוא יגיד 'איזה גזרה הטילו על זוגות צעירים'?

ישראל שוורץ: זרקו עליהם מענקים, המסכנים.

משה גפני: לא, נחזיר אותו חזרה לכוכב שלו.

משה גפני: לא.

ישראל שוורץ: 4,000 זוגות צעירים בשנה---

משה גפני: לא אמרנו את זה.

משה גפני: אמרנו---

ישראל שוורץ: אני אגיד לך יותר מזה, אם יבואו 8,000, יביאו כסף ל-8,000.

ישראל שוורץ: הוא יביא.

ישראל שוורץ: לא קרה פעם שבסיוע אמרו 'נגמר הכסף', לא קרה אף פעם.

משה גפני: ההוראה הזאת הגיעה לבנקים?

טיבי רבינוביץ: ביום חמישי הופץ אלינו המסמך.

טיבי רבינוביץ: אבל, אדוני היושב ראש, אולי הבהרה אחת, בגלל כל מיני עניינים מיכוניים ותפעוליים, ייקח לנו שבוע-שבוע וחצי עד שבועיים להיערך לעניין הזה.

משה גפני: שבוע-שבוע וחצי עד שבועיים.

יעקב אדרי: תגיד לי, הקבלנים לא ישאלו את הזוג הצעיר שקונה, הקבלן נותן לו את ההנחה אחרי שהוא מציג את החוזה---

ישראל שוורץ: אתה מדבר על הפיתוח או על המענק?

יעקב אדרי: על המענק.

יעקב אדרי: הוא צריך לבוא עם החוזה לקבלן.

ישראל שוורץ: עם החוזה הוא צריך לבוא לבנק, הבנק רואה שזו בנייה רוויה וזה חלק ממה שמגיע לו.

משה גפני: רבותיי, אנחנו לא נדרשים להצבעה בעניין הזה, את דעתנו הבענו, אבל דבר אחד אני מבקש לקבל החלטה, זה באמת הופך להיות מבחינתנו בלתי נסבל.

משה גפני: אנחנו כמובן נדבר אל כל המערכת כולה, פה צריך באמת שידוד מערכות מוחלט, אין ויכוח לגבי העניין הזה; אנחנו דורשים מהממשלה, אנחנו גם נפנה לשר האוצר ולשר השיכון, אנחנו כנראה גם נאמר את זה לראש הממשלה, אבל לפנות אליו, אנחנו דורשים, על אף הקריטריונים ועל אף כל מה שנקבע לעניין הזה, להכניס יישוב דרוזי.

שי חרמש: ו---?

משה גפני: ומה?

שי חרמש: קווי העימות.

שי חרמש: חבר'ה, זה כלום, זה בשוליים וזו הצהרה.

משה גפני: אם אתה עומד על זה, נקבל על זה החלטה.

משה גפני: אני מבקש ממך לא לעמוד על זה.

משה גפני: אני רוצה להדגיש---

שי חרמש: זה היה בחצי הדרך עם שר האוצר.

משה גפני: בסדר, אז נמשיך את הדיונים האלה, הרי אנחנו לא הולכים להתפזר עכשיו לשום מקום.

משה גפני: הנושא של היישוב הדרוזי.

משה גפני: .. תאמין לי, אני יודע מה שאני אומר.

משה גפני: הנושא של יישוב דרוזי, יש פה בעיה שהיא בעיה אמיתית, אנחנו מצטיירים רע מאוד, אנחנו מדינה לא שוויונית.

משה גפני: זה שאתה מדבר על בנייה רוויה או צמודי קרקע קו עימות, אנחנו נמשיך את הדיון הזה, הרי אני לא נגד, אני בעד, אבל יגידו לנו 'עם כל הכבוד לכם, היתה החלטת ממשלה', הנושא של יישוב דרוזי, יש בו צרימה אמיתית מבחינה לאומית.

משה גפני: בזה נמשיך את הדיון.

משה גפני: אם אתה עומד על זה, נקבל החלטה כזאת, אבל אז זו החלטה, טוב בשביל כותרות לעיתונים.

משה גפני: אם נקבל החלטה על יישוב דרוזי, אנחנו יכולים להשיג את זה.

יעקב אדרי: ישראל, אתם יודעים את המחירים היום של קבוצת היישובים האלה, מבחינת הדירות?

ישראל שוורץ: ברוב היישובים האלה לא נבנו דירות חדשות כבר הרבה שנים.

ישראל שוורץ: עכשיו יתחילו לבנות.

שי חרמש: זה כל כך שולי, כל כך טריוויאלי וכל כך---

משה גפני: אם אתה עומד על זה---

שי חרמש: ושר האוצר עומד מאחורי זה.

משה גפני: אם אתה עומד על זה, נקבל החלטה.

שי חרמש: אני מאוד מבקש.

שי חרמש: אנחנו כבר בחצי הדרך עם זה.

משה גפני: אתה עומד על זה?

משה גפני: בסדר, אנחנו לא אמורים לקבל החלטה עכשיו.

שי חרמש: בסדר.

משה גפני: אנחנו מקבלים החלטה רק לגבי הנושא, אנחנו דורשים מהממשלה, אנחנו נפנה לשר השיכון ולשר האוצר, להכניס יישוב דרוזי לרשימה, על אף הקריטריונים, ולמצוא את הקריטריון של יישוב דרוזי בשמו.

גאלב מג'אדלה: הכי קרוב לקריטריון.

משה גפני: ואנחנו נטפל בעניין הזה.

משה גפני: תודה רבה לכם.