ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 578, 2011-07-12 11:00

כרמל שאמה-הכהן: צהריים טובים, אנחנו פותחים ישיבה שלישית של ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של משקאות אלכוהוליים, התשע"א-2011, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק באה להסדיר פרסום של מוצרי אלכוהול שונים, הגבלתם והסדרתם מתוך אותה ראייה שאלכוהול הפך להיות לבעיה בעיקר בקרב הדור הצעיר.

כרמל שאמה-הכהן: מסוג של משקה לבילוי הוא הפך להיות משקה שמוביל לבעיות של אלימות, הפרות סדר ומעשים קיצוניים.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק קיבלה תמיכה ממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: היא באה להסדיר את רמת הגירוי והפיתוי בפני צריכה מוגברת ולא מבוקרת של אלכוהול.

כרמל שאמה-הכהן: ההצעה הזאת עברה בקריאה ראשונה ב-17 במאי 2011.

כרמל שאמה-הכהן: אני מקווה היום, חבר הכנסת דנון, שיש לנו את המסלול לסיים אותה.

דני דנון: תודה, אדוני היושב-ראש.

דני דנון: אנחנו בהחלט התקדמנו מאז הקריאה הראשונה.

דני דנון: מרבית הגורמים שביקשנו העבירו את הערותיהם לוועדה.

דני דנון: עם מרבית הגורמים גם הגענו להבנות שונות לגבי דברים נקודתיים.

דני דנון: רוב הסעיפים מוסכמים.

דני דנון: יש מספר נושאים שנתייחס אליהם בוועדה.

דני דנון: אחד זה נושא היין.

דני דנון: ועדת השרים אישרה את הצעת החוק עם החרגה של היין.

דני דנון: זה מה שהופיע בפרוטוקול.

דני דנון: זה מה שאני יודע.

דני דנון: זה גם האישור שקיבלתי מוועדת שרים.

דני דנון: נפגשנו עם נציגי היקבים.

דני דנון: ניסינו לצמצם עד כמה שאפשר.

דני דנון: נטיית ליבי היא לא להחריג שום דבר, אלא להתייחס אל הכל כמכלול.

דני דנון: ניסינו לצמצם ולראות איפה הדברים.

דני דנון: נשארה נקודה אחת.

דני דנון: הנציגים של היקבים, שהם היו הגורם המניע להתייחסות של השרים - בייחוד של שר התמ"ת - התנו את התנאי.

דני דנון: יש את הנושא של מתנות ומבצעים.

דני דנון: גם פה אנחנו צריכים לדבוק ברעיון המרכזי של החוק, שהוא להפסיק את הפסטיבל ואת החגיגות.

דני דנון: מספיק לפתוח היום את העיתונים ולראות מה קורה.

דני דנון: זה הרעיון של החוק.

דני דנון: אני אודה ליושב-ראש אם נוכל להתקדם בסעיפים.

כרמל שאמה-הכהן: נשמע הערות כלליות לחוק.

שירה בריק-חיימוביץ: כמובן שלאור התכליות המובנות והראויות שעומדות בבסיס הצעת החוק אנחנו - גם בדיון הקודם - צמצמנו את ההערות שלנו למישור שנוגע לפן הכמותי ולא המהותי והתכני של המגבלות.

שירה בריק-חיימוביץ: זכינו לקשב רב ולהבנה.

שירה בריק-חיימוביץ: אני אתמקד ב-3 נקודות שנוגעות לנו ושנותרו מבחינתנו מצריכות פתרון.

כרמל שאמה-הכהן: אלו הערות שנוגעות לסעיפים, הן לא הערות כלליות.

שירה בריק-חיימוביץ: הן לגמרי לסעיפים.

שירה בריק-חיימוביץ: הערה אחת שאני לא יכולה לייחס אותה לסעיף - היא דווקא הערה אחרונה כי היא עדיין לא מופיעה בנוסח החוק ואני מבינה שהיא עוד תידון - זה הנושא של החרגת היין.

שירה בריק-חיימוביץ: אנחנו תומכים בהחרגת היין.

שירה בריק-חיימוביץ: גם לטעמנו וממה שאנחנו מבינים המציאות משקפת מצב שהנוער לא משתכר מיין, הוא משתכר מוודקות ומבירות במועדונים ובפיצוציות.

שירה בריק-חיימוביץ: אנחנו רואים גם מהמודעות שמועברות אלינו שצריכת היין גוברת בתקופת חגי ישראל.

שירה בריק-חיימוביץ: זה כמובן משקה שמלווה את ארוחות החג.

שירה בריק-חיימוביץ: הוא משמש גם לאפייה ולבישול.

שירה בריק-חיימוביץ: אנחנו חושבים שיש להתחשב בצורכי המנהג.

שירה בריק-חיימוביץ: איפה אנחנו נכנסים לתמונה?

שירה בריק-חיימוביץ: עלתה בדיון הקודם איזו שהיא הערה להחריג את היין באופן שבו הוא יהיה לצורכי קידוש והבדלה או לצורכי דת.

שירה בריק-חיימוביץ: אם הניסוח יהיה כזה כך שלא תהיה החרגת יין זה יעמיד בפנינו כעיתונים, כמי שנמצאים במחלקות המסחריות של העיתונים ומקבלים הודעות, בעיה קשה.

שירה בריק-חיימוביץ: אנחנו לא יכולים להעמיד משגיחי כשרות ולא יכולים לבוא ליצרן או לייבואן של משקה אלכוהולי מאוסטרליה ולהגיד לו שיראה לנו תעודת כשרות כזאת או אחרת.

שירה בריק-חיימוביץ: אנחנו לא יכולים להחליט מה הוא יין קידוש ומה הוא יין נסך, לכן אנחנו מבקשים שההחרגה תהיה החרגה גורפת של יין.

יאיר גלר: אנחנו מתנגדים מכל וכל להחרגת יין ובירה.

יאיר גלר: אנחנו סבורים שהצעת החוק הזאת מצוינת לעם ישראל, מצוינת לחברה הישראלית, בדגש על צעירים.

יאיר גלר: למדנו מהרבה מאוד מדינות בעולם הרחב.

יאיר גלר: אני יכול להביא לדוגמה את ארצות הברית, צרפת ושבדיה, שבהן לא בוצעה שום החרגה לנושא של בירה, יין או משהו בסגנון הזה.

יאיר גלר: גם שם הבינו כבר לפני שנים – מה שממשלת ישראל הבינה ב-2009 – שהמצב הפך להיות בלתי נסבל.

יאיר גלר: די אם נציין את אותם מקרי אלימות קשים מאוד, כמו גם תאונות הדרכים, שמובילים לנזקים כבדים ביותר.

יאיר גלר: שנה וחצי לאחר שיצאנו לתכנית הלאומית בדקנו את עצמנו והגענו לנתונים שבהחלט חשובים שיונחו פה על שולחן הוועדה.

יאיר גלר: בקרב ילדים צעירים – שם היינו במקום השני באירופה - מסתבר שיש הצלחה רבה ביותר .

יאיר גלר: היום, לאחר כשנה וחצי ואפילו פחות, ירדנו למקום ה-5.

יאיר גלר: הייתה כאן מעורבות של הורים שהבינו שאם הם לא יעשו את העבודה בבית ובארונות המשקאות, הרי שהנזק המצטבר לילד יכול להיות מאוד מאוד גדול.

יאיר גלר: יש לנו אי הצלחה בקרב הנוער היותר בוגר שחשוף מאוד לפרסום ומושפע ממנו.

יאיר גלר: צעירים בגילאי 14-18 מושפעים דרמטית מסלבריטאים, מצעירות ומכל מיני הבטחות של איכות חיים, הצלחה, הנאות כאלו ואחרות ותרבות פנאי קשה מאוד ובעייתית מאוד.

יאיר גלר: אנחנו חייבים להמשיך באותה מערכה שפתחנו בה לפני שנה וחצי.

יאיר גלר: אנחנו בהחלט רואים הרבה מאוד אורות בתוכה.

יאיר גלר: אנחנו יודעים שכל מסר שיצא מהוועדה ויהיה שונה מאותו מסר שננקט עד היום על ידי רוב האנשים שעוסקים בעניין הזה, כשטובת הציבור וטובת הילדים בפרט חשובה להם, יהיה מסר לא נכון, יהיה מסר שגוי לחלוטין.

יאיר גלר: אנחנו יודעים שמועצת הכבלים והלוויין, כמו גם הרבה מאוד גופי תקשורת אחרים, לקחו על עצמם ונקטו ברגולציה עצמית מאוד מאוד משמעותית, הגבילו בצורה של שעות, בצורה של מסרים או בצורה של תכנים את אותם דברים שמשדרים בכלי התקשורת האחרים, לאו דווקא בשידור.

יאיר גלר: אני מציע בעניין הזה שלא ללכת לשום הקלה ושום החרגה.

יאיר גלר: אנחנו עדיין רחוקים מאוד, במיוחד בקרב הצעירים, מאותה מטרה ראויה ששמנו לעצמנו.

יאיר גלר: כל מקום או כל מסר אחר שבו אנחנו נלך לגביו בצורה של הקלות או של החרגה יהיה בלתי נכון ויבלבל את הציבור.

יאיר גלר: אי אפשר להעביר מסר כפול לנער צעיר.

יאיר גלר: נער בן 15 צריך להבין שחור או לבן, לא אפור.

יאיר גלר: לא חלק לגאלי וחלק לא לגאלי, חלק בסדר וחלק לא בסדר, לא שאלכוהול שמצוי בבקבוקי יין של 12.5% או 13% הוא בסדר ובירה 4.5% היא לא בסדר.

יאיר גלר: זה לא עובד בצורה כזאת.

יאיר גלר: אנחנו חייבים לנקוט בקו ישר, ברור, מובהק שאומר לא לאלכוהול.

יאיר גלר: כמו שעשתה נכון הכנסת עד היום והרימה את הדגל של לא לאלכוהול, כך היא צריכה להמשיך באותו דגל, באותה אמירה ברורה.

יאיר גלר: כך אני מבקש לנהוג.

נעמי הימיין-ריש: עמדתנו כפי שהוצגה גם בוועדת שרים לענייני חקיקה וגם לאורך הדרך היא שיש הרבה עסקים קטנים שפעילים בתחום היין והבירה.

נעמי הימיין-ריש: אנחנו רוצים לאפשר להם לצמוח ולהתפתח.

נעמי הימיין-ריש: מדובר בענפים שהטיפוח שלהם חשוב מהיבטים של חקלאות, מהיבטים של תעסוקה בפריפריה - שם נמצאים מרבית העסקים הקטנים בתחום הזה - ומההיבטים של ייצוא.

נעמי הימיין-ריש: עמדתנו היא שההחרגה צריכה להיעשות על פי אחוז האלכוהול.

נעמי הימיין-ריש: המשרד מבקש לציין שהוא שוקל להחזיר את זה לממשלה.

אתי בנדלר: מתי?

כרמית פולק-כהן: אנחנו סבורים שאין להחריג את היין.

כרמית פולק-כהן: אלכוהול זה אלכוהול, לא משנה באיזה בקבוק זה מופיע.

כרמית פולק-כהן: שמעתי עכשיו את מה שחברתי אמרה לעניין הרצון שעסקים יפרחו ויגדלו.

כרמית פולק-כהן: במשקל האיזונים אנחנו צריכים לתהות על חשבון מי ומה זה בא.

כרמית פולק-כהן: זה על חשבוננו כחברה, על חשבון הנוער שלנו ועל חשבון ההתפתחות שלו.

כרמית פולק-כהן: השאלה אם במערך האיזונים אנחנו רוצים לקחת את הסיכון הזה.

צחי דותן: אנחנו באים לפתור איזו שהיא בעיה.

צחי דותן: אנחנו יודעים מה מקורות הבעיה.

צחי דותן: אנחנו יודעים שמקור הבעיה הוא לא היין.

צחי דותן: זה דבר ברור לחלוטין.

צחי דותן: צריך לשים את הדברים על השולחן.

צחי דותן: יש את הבירה עם אחוזי אלכוהול יותר נמוכים.

צחי דותן: עם הבירה יש בעיה בשטח, לכן אנחנו נפגעים.

צחי דותן: אנחנו ולא חושבים שצריך לקחת מוצר שלא במשחק בכלל, שלא גורם לבעיה ולהכניס אותו לכאלה סיגים.

דגנית חגי-סעדון: כמי שמייצגת את המכס ואוכפת את כל מה שאתם מתקינים פה בייבוא, תהיה בעיה להחריג את המידע.

רמי לוין: אני רוצה לתת זווית נוספת לעמדת התמ"ת כפי שהובעה על ידי נציגת איגוד העסקים הקטנים.

רמי לוין: אנחנו בדעה שההחרגה הנקודתית של מוצר כמו יין או מוצרים כמו בירה בעלי אחוז אלכוהול נמוך יותר יכולה ליצור לנו בעיות ברמה של עמידה בהסכמים בינלאומיים, בעיקר בארגון הסחר העולמי.

רן סלבצקי: חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של משקאות אלכוהוליים, התשע"א-2011.

רן סלבצקי: הגדרות 1.

רן סלבצקי: בחוק זה – "משקה משכר" – כהגדרתו בסעיף 2(ב) לחוק רישוי עסקים, התשכ"ח-1968, לרבות משקה שעל פי ריחו, הכלי המשמש לקיבולו או נסיבות העניין, ניתן להניח כי הוא משקה משכר; "פרסומת" – פרסומת בעל פה, בכתב, בדפוס או באמצעים אלקטרוניים, המיועדת או הזמינה לציבור או לחלקו; "פרסומת לשם מסחרי" – פרסומת לשם מסחרי של משקה משכר; "שיווק" – מכירה, הספקה או ייבוא של משקה משכר, למעט – (1) ייצוא; (2) ייבוא לשימוש עצמי על ידי זכאים לפטור מתשלום מכס לפי כל חיקוק בר תוקף בענייני מכס; (3) מכירה בחנויות פטורות ממכס.

סער פאוקר: אני רוצה להעיר בנוגע להגדרה של שיווק.

סער פאוקר: בישיבה הקודמת דובר על שני נושאים שהסכים המציע הנכבד, חבר הכנסת דנון, שכוונתו לא הייתה לכלול אותם.

סער פאוקר: אחד זה הנושא של טעימות יין.

סער פאוקר: הנושא השני הוא מבצעים וחלוקת יין לפני החגים, מה שעושות עמותות מסוימות.

סער פאוקר: בפעם הקודמת דובר על הגדרה של שיווק ועל הנושא של ללא תמורה.

סער פאוקר: בהגדרת שיווק אני חושב שכדאי להבהיר שהוא לא יכלול את הטעימות ואת מבצעי החלוקה לפני פסח.

סער פאוקר: זאת לא הכוונה.

כרמל שאמה-הכהן: יש הסכמה על זה, חבר הכנסת דנון?

דני דנון: כן.

אורי מקלב: בהתחלה חשבתי שהחלק הזה מתאים לסעיף 3(ב).

אביגיל סון: אני מתייחסת לפן הפלילי של הניסוח של החוק.

אביגיל סון: הניסוח לא בשל לטעמנו.

אביגיל סון: יש פה אי בהירויות שיוצרות בעיות כשמדובר בעבירות פליליות.

אביגיל סון: הסיפא בהגדרה של משקה משכר לא רלוונטית לטעמנו.

אתי בנדלר: נציגת המחלקה הפלילית במשרד המשפטים מתייחסת לכך שיש אחר כך סעיפי עונשין שנוגעים בהוראות המהותיות של הצעת החוק.

אביגיל סון: צריך שיהיה ברור מהותית על מה החוק חל לפני שאפשר לבוא ולנסח.

אביגיל סון: צריך לבדוק את הניסוח מבחינת העונשין.

אביגיל סון: זה משליך על איך העבירות הפליליות צריכות להיות מנוסחות, כמו למשל התחולה על יין או אי התחולה על יין.

אתי בנדלר: האם יש לך הערות לגבי ההגדרות?

אתי בנדלר: בהמשך הצעת החוק יש סעיף פלילי, סעיף עונשין.

אתי בנדלר: ביקשתי ממשרד המשפטים להתייחס לסעיף הזה לפני הדיון על-מנת שהם יבואו עם עמדה מוצקה לדיון.

אתי בנדלר: אמרו לי, ובמידה רבה של צדק, שיש ויכוחים מאוד גדולים לגבי ההוראות שיהיו בכלל בהצעת החוק הזאת.

אתי בנדלר: כל עוד לא יודעים מה תהיה המהות הסופית של הצעת החוק הם לא יכולים להתגבש בעבירות הפליליות, כי תמיד צריכים לדעת מה הן ההוראות המהותיות, מה הן הנורמות שקובעת הצעת החוק ובהתאם לכך להתייחס בסעיף העונשין.

אתי בנדלר: מה שגברת סון ממשרד המשפטים אומרת הוא שיש עדיין ויכוחים על המהות, לכן המחלקה הפלילית לא יכלה לגבש את עמדתה בסעיף הפלילי.

אתי בנדלר: השאלה אם את רוצה להדגים איזה שהוא נושא של אי בהירות כבר בסעיף ההגדרות.

אביגיל סון: מעבר להערה הכללית שאנחנו צריכים קודם שהמהות תהיה ברורה ואחרי זה ייקבעו וינוסחו סעיפי עונשין, יש הערות לנוסח הקיים.

אביגיל סון: הסיפא בהגדרה של משקה משכר לא רלוונטית להצעת החוק הזאת.

אביגיל סון: אם הבנו נכון, היא לקוחה מחוק אחר שבין היתר נותן סמכות להשמיד משקה משכר שנתפס על המקום.

אביגיל סון: במקרה שלנו מדובר בפרסום, לכן זה לא רלוונטי להכניס הגדרה של "לרבות משקה שעל פי ריחו, הכלי המשמש לקיבולו או נסיבות העניין, ניתן להניח כי הוא משקה משכר".

אתי בנדלר: מה שאומרת גברת סון זה שאם אנחנו מתייחסים להגדרה של משקה משכר יש כאן הרחבה של ההגדרה.

אתי בנדלר: ההגדרה מפנה להגדרת משקה משכר בחוק רישוי עסקים: "משקה תוסס או אלכוהולי שנועד לצריכת אדם והמכיל בבדיקת מדגם ממנו שני אחוזים או יותר אלכוהול לפי הנפח, למעט סמים ותרופות המוכנים או נמכרים על ידי רוקח כדין.

אתי בנדלר: צוינה תכולת האלכוהול שבמשקה הנמצא במיכל, ישמש ציון זה הוכחה לכאורה למידת התכולה".

אתי בנדלר: באופן כללי מדובר כאן במשקה תוסס או אלכוהולי לצריכת אדם שמכיל שני אחוז אלכוהול לפחות בנפחו.

אתי בנדלר: כאן הרחיבו וכתבו:

אתי בנדלר: לרבות משקה שעל פי ריחו, הכלי המשמש לקיבולו או נסיבות העניין, ניתן להניח כי הוא משקה משכר".

אתי בנדלר: ההגדרה הזאת הורחבה ונלקחה מחוק המאבק בתופעת השכרות (הוראת שעה ותיקון חקיקה), משנת 2010, שמקנה לשוטר סמכות אם משהו נראה לו כמו אלכוהול לשפוך את המשקה.

אתי בנדלר: אומרת הגברת סון שככל שמדובר באיסורים בכלל ואחר כך באיסורים הפליליים לפי החוק שאנחנו דנים בו עכשיו, אין מקום להרחבה הזאת.

אתי בנדלר: ההרחבה הזאת איננה רלוונטית לעניין איסור הפרסום או לעניין העבירות הפליליות הנובעות כתוצאה מכך.

אתי בנדלר: על פניו נראה שהיא צודקת.

דני דנון: אפשר להחליף את הסעיף המוצע.

אתי בנדלר: פשוט להוריד את ההרחבה.

כרמל שאמה-הכהן: מקובל.

שירה בריק-חיימוביץ: אני אבקש להתייחס להגדרה של פרסומת לשם מסחרי של משקה משכר.

שירה בריק-חיימוביץ: בדיון הקודם הצבענו על איזו שהיא בעיה שטרם ניתן לה מענה בלשון החוק.

שירה בריק-חיימוביץ: חבר הכנסת דנון ביקש מאיתנו למצוא לה פתרון.

שירה בריק-חיימוביץ: אני חושבת שמצאנו.

שירה בריק-חיימוביץ: אנחנו מוכרים שטחים לפרסום, בעיקר לרשתות שיווק גדולות.

שירה בריק-חיימוביץ: לא אנחנו אלה שמנהלים עם רשתות השיווק, כמו מגה, רמי לוי וכו', את המגעים לגבי מה ייכלל בתוך אותה מודעת פרסומת.

שירה בריק-חיימוביץ: מה שקורה הוא שרשתות שיווק רבות מעבירות פרסומות של ריבוי מוצרים לקראת החגים או מבצעים, בדרך כלל עד 50 מוצרים.

שירה בריק-חיימוביץ: אנחנו לא יכולים לעשות את ההצלבה מבחינה טכנית, מבחינה אכיפתית כאשר אנחנו מקבלים את העמודה ובטעות נכלל בה איזה שהוא משקה אלכוהולי שנכלל גם במודעה של רשת השיווק המתחרה.

שירה בריק-חיימוביץ: חבר הכנסת דנון ביקש שנמצא איזה שהוא פתרון ניסוחי לבעיה הזאת.

שירה בריק-חיימוביץ: אני חושבת שמצאנו .

דני דנון: זה לא בסעיף הזה.

דני דנון: מדובר בסעיף 5, שהוא ספציפי לעניין הזה.

שירה בריק-חיימוביץ: לא.

שירה בריק-חיימוביץ: אני חושבת שאם נסדיר את זה בסעיף ההגדרות תיפתר הבעיה.

כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה להבחין בפרסום של מוצר אלכוהול במודעה שיש בה 10 מוצרים?

שירה בריק-חיימוביץ: כשאנחנו מקבלים מודעה מוגמרת עם 50 מוצרים שמשרד הפרסום עיצב עבור אותה רשת, אנחנו לא יכולים לבוא ולהראות שבין 50 המוצרים יש בירה מסוימת ויש לפסול את המודעה או להוריד אותה.

שירה בריק-חיימוביץ: יש לנו הצעה שלקוחה מהחוק.

שירה בריק-חיימוביץ: בחוק שמגביל את פרסום מוצרי הטבק יש סעיף הגדרות.

שירה בריק-חיימוביץ: הוא סעיף זהה.

שירה בריק-חיימוביץ: בחוק הטבק זה הוגדר כפרסומת לשם מסחרי של מוצרי טבק בלבד, או לסוגי מוצרים של סיגריות וכו'.

שירה בריק-חיימוביץ: כל מה שאנחנו מבקשים זה להוסיף את המילה "בלבד" לסעיף ההגדרות.

שירה בריק-חיימוביץ: זה יפתור את הבעיה.

שירה בריק-חיימוביץ: אנחנו מבקשים שבסיפא של הסעיף הזה תוסף המילה "בלבד".

שירה בריק-חיימוביץ: אנחנו מניחים שהמחוקק התכוון למנוע את פרסום המוצר היחידני שנותן פוקוס.

כרמל שאמה-הכהן: מחר ישימו מוצר אלכוהולי ועוד איזה פרח לידו.

שירה בריק-חיימוביץ: אפשר היה לומר את זה גם לגבי הטבק.

דני דנון: הוועדה הסכימה ואמרה לכם להגדיל את מספר המופעים בעיתון או במוסף על מנת לתת לכם חופש פעולה.

דני דנון: מה שאת עושה זה פותחת פה פתח לכך שכל מודעה של רמי לוי, מגה, שופרסל תהיה פטורה מהחוק.

דני דנון: אני מציע שנמתין עם זה לסעיף 5 שנוגע למספר המופעים בכל עיתון או בכל מוסף שביקשתם.

דני דנון: שם נתווכח כמה פעמים בכל עיתון או בכל מוסף אפשר יהיה לאפשר.

שירה בריק-חיימוביץ: אני מסכימה.

שירה בריק-חיימוביץ: אני אתייחס בבוא העת כשנגיע לסעיף 5.

שירה בריק-חיימוביץ: יש כל מיני מגבלות תכניות שהן מגבלות של אזהרות.

שירה בריק-חיימוביץ: האם בפרסומת כזאת של ריבוי מוצרים תופיע האזהרה לפי מספר נקודות לגופן?

שירה בריק-חיימוביץ: לא.

שירה בריק-חיימוביץ: זו ממילא לא תיחשב מודעה לשם מסחרי של משקה משכר.

שירה בריק-חיימוביץ: זאת מודעה לשם המסחרי של הרשת שמשווקת.

דני דנון: את טועה.

דני דנון: אם תסתכלי במודעות של "טיב טעם" בעיתונים תראי שכל העמוד של "טיב טעם" הוא רק אלכוהול ובירה.

דני דנון: יכול להיות שבתקנות נצטרך להתייחס לעניין הזה.

שירה בריק-חיימוביץ: רק אלכוהול או רק בירה זה בסדר, מכיוון שזה בדיוק כמו במנגנון של הטבק.

שירה בריק-חיימוביץ: אם יש נייר טואלט, קמח לאפייה ובין 40 מוצרים גם בקבוק יין, אני לא יודעת אם זה נכנס.

שירה בריק-חיימוביץ: לכל הפחות צריך להבהיר שזו לא פרסומת לשם מסחרי של משקה משכר.

אורי מקלב: צריכה להיות גם דמות בתוך הפרסומת הזאת.

אורי מקלב: בלי דמות זה לא חל.

אורי מקלב: אני מבין שכל החוק לא חל אם אין דמות שמפרסמת.

אורי מקלב: כשאתה רוצה לפרסם בעיתון את שולחן ליל הסדר בשביל המפה, בשביל הכלים, אז אתה באופן טבעי גם שם בקבוק יין.

אורי מקלב: בפרסום הזה יכול להיכנס משהו שעובר על החוק.

כרמל שאמה-הכהן: בשולחן ליל הסדר המוצר לא נועד לשיווק, הוא חלק מנוף.

אורי מקלב: מי קבע מה העיקר ומה הטפל?

אורי מקלב: זה נקרא ריבוי.

אורי מקלב: אם זה 1 מ-10 מוצרים יכול להיות שצריכים להחריג.

אורי מקלב: הדוגמה שבלטה בנוגע לאיסור למכור מהשעה 23:00 אלכוהול..

כרמל שאמה-הכהן: אם אין שם הצעה למכירה של אלכוהול, אין ציון של המותג ואין ציון של מחיר זה לא נופל בגדר פרסום.

אורי מקלב: אני לא חושב שאם המחיר לא מופיע החוק מחריג את זה.

אורי מקלב: אני קראתי את החוק ויכולתי להבין כמוך, רק אני לא בטוח שהיועצת המשפטית תגיד שהחוק מחריג מצב שבו לא מפורסם באותה מודעה המחיר של אותו מוצר, או שלא מובלט באותיות היצרן ויש רק תמונה.

אתי בנדלר: לכאורה כן.

אתי בנדלר: מה שאדוני מעלה עכשיו מזכיר את הסוגיה שיש בקשר אליה מאמר היום בדה-מרקר על פרסומת סמויה או על מה שקוראים תוכן שיווקי.

אתי בנדלר: רק במקרה שמים את זה על השולחן ומצלמים את זה.

אתי בנדלר: האם זאת פרסומת או לא פרסומת?

אתי בנדלר: לטעמי זאת פרסומת.

אתי בנדלר: זה שלא כתוב בפירוש שהצילום נעשה מטעם חברת קוקה קולה או מה המחיר של זה, לא אומר שלא מדובר כאן בפרסומת.

אתי בנדלר: כאן אני מתחברת למה שאמרה הגברת סון.

אתי בנדלר: משום שמדובר בסופו של דבר בעבירות פליליות, באיסורים פליליים צריך להגדיר היטב את המותר והאסור בחוק הזה, לא להשאיר את זה לעניין של פרשנות.

שירה בריק-חיימוביץ: המילה "בלבד" פותרת את העניין.

אתי בנדלר: המילה "בלבד" לא מתאימה לעניין, משום שכל מה שצריך מפרסם לעשות הוא לשים ליד בקבוק האלכוהול איזו שהיא סיכה, לא צריכים אפילו פרח, וזה כבר לא יהיה בלבד.

שירה בריק-חיימוביץ: אולי אפשר כמו שנעשה בחוק הטבק, זאת אומרת לבוא ולפרוט.

שירה בריק-חיימוביץ: אם מסתכלים על תכלית החוק, אז קהל היעד של המודעות האלו של ריבוי מוצרים הוא לא משקי בית.

אורי מקלב: מה לגבי עיתון שיפרסם סתם תמונה של ליל הסדר עם הסבא, הנכדים והילדים כאשר גם בקבוק היין יופיע בתמונה?

אורי מקלב: מי יקבע שזה לא לצורך פרסום?

אורי מקלב: זה פרסום סמוי.

אריה אלדד: מה לגבי אלה שמפרסמים עגלה ענקית עמוסת מוצרים ומבצבץ ממנה בקבוק?

אריה אלדד: האם חל עליהם או לא חל עליהם?

אורי מקלב: חל עליהם כרגע.

אתי בנדלר: כרגע בהתאם לנוסח זה חל.

אריה אלדד: זאת גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.

יורם מושקט: נראה לי שצריך להוריד את המילה "זמינה לציבור" ולגמור את העניין.

יורם מושקט: הגדרה של פרסומת נכונה כשנכתב שהיא מיועדת לציבור.

יורם מושקט: כאשר נכתב שהיא זמינה לציבור אנחנו מגיעים לאותו בקבוק נשכח בתוך העגלה שאף אחד לא התכוון לפרסם אותו.

אורי מקלב: למה לא?

אורי מקלב: אולי זה פותר את מה שאני העליתי, אבל לא פותר.

אורי מקלב: .

יורם מושקט: המילה "זמינה" הופך כל דבר לפרסומת.

אורי מקלב: כל מה שמפורסם זאת העגלה.

יורם מושקט: אנחנו התכוונו לפרסם את בקבוק היין.

אורי מקלב: אולי המילה "זמינה" פותרת את מה שאני העליתי, אבל היא לא פותרת את מה שחבר הכנסת אלדד העלה.

שירה בריק-חיימוביץ: נוער לא יקנה בקבוק של וודקה אבסולוט בגלל אותה עגלת מוצרים.

שירה בריק-חיימוביץ: השאלה אם אי אפשר למצוא פתרון אחר.

אורי מקלב: לא אם זה נמצא בתוך 10 מוצרים שהם לא אלכוהוליים.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר לקבוע פרופורציה.

כרמל שאמה-הכהן: אם הוא פחות מ-5% משטח המודעה.

כרמל שאמה-הכהן: .

אורי מקלב: 5% זה מוגזם.

כרמל שאמה-הכהן: אם זאת תמונה של שולחן ליל הסדר, אז היין לא אמור לתפוס יותר מאחוז משטח המודעה.

כרמל שאמה-הכהן: אם אתה אומר 5% אתה יכול אפילו לשים כמה בקבוקים.

כרמל שאמה-הכהן: אם זאת עגלה עם עשרות מוצרים ויש עוד נפח של מודעה, אז 5% זה מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: אם זאת מודעה שלא משווקת את הבקבוק, לא קוראת לקנות אותו ולא מסמנת את המחיר שלו אין עם זה בעיה, אפשר לשים בקבוקים בתוך עגלות.

כרמל שאמה-הכהן: המודעה היא לא אפקטיבית למה שאנחנו חוששים ממנו.

כרמל שאמה-הכהן: אין למודעה כזאת אפקט שלילי.

דני דנון: בסעיף 5 צריך לעשות את ההחרגה הזאת.

אתי בנדלר: אני עדיין לא בטוחה שהמקום היחידי הראוי הוא העיתונים, כי אנחנו מדברים על סעיף 2.

אתי בנדלר: יש עוד סעיפים שצריך לראות אם זה רלוונטי או לא רלוונטי לגבי עצם ההגדרה של פרסום.

אתי בנדלר: ייתכן שאנחנו לא מדברים רק על עיתונים, אלא על דברים נוספים.

אתי בנדלר: ייתכן שלא.

דני דנון: המהות של הבעיה עלתה מהפרסומות שמגיעות מהרשתות ויש בהן סל מוצרים.

דני דנון: אפשר להתייחס לזה בהמשך.

אורי מקלב: אותה תמונה נמצאת בשלטי חוצות.

כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: אם זאת לא מודעה למכירת המוצר ומגדילים את זה בגודל אין בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: עשינו איזה שהוא סוג של איזון.

כרמית פולק-כהן: אנחנו בעצם חוטאים למטרה של כל החוק הזה, כי אנחנו יוצרים איזו שהיא קונסטלציה שבה ניתן יהיה בסופו של דבר לפרסם את המוצר הזה.

שי חרמש: תחליטי להוציא את היין מחוץ לחוק ופתרנו בכלל את הבעיה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא בסרט שחור לבן.

דני דנון: בואו נסכים שצריך לעשות את ההחרגה הזאת.

דני דנון: במהלך הישיבה הייעוץ המשפטי ימצא את המיקום של זה.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין מה ההחרגה.

דני דנון: מדובר על כך שכשיש סל מוצרים בפרסום והמוצר לא עולה על אחוז מסוים משטח הפרסום שייקבע בתקנות, יהיה אפשרי לשים את המוצר.

לאה ורון: המוצר זה משקה משכר?

דני דנון: כן.

כרמית פולק-כהן: השאלה אם זה יהיה רק בעיתונות, או שאולי גם בתכניות כמו "כוכב נולד" בהן מתפרסם שולחן ליל הסדר עם בקבוק היין וכוסות היין.

אתי בנדלר: על המיקום נדבר אחר כך.

אתי בנדלר: כרגע מדובר בהחרגה.

אתי בנדלר: הוועדה תחליט בהמשך באיזה סעיפים תחול ההחרגה.

אתי בנדלר: מדובר על כך שזה לא יחול על משקה משכר הכלול בפרסומת של מוצרים שאינם משקה משכר וגודל המשקה מסך המודעה אינו עולה.

אתי בנדלר: .

כרמית פולק-כהן: בזה המחלקה המסחרית כן תעמוד?

כרמית פולק-כהן: היא תתחיל לחשב אחוזים?

שירה בריק-חיימוביץ: צריך לעשות משהו שיהיה יותר קל לעמוד.

שירה בריק-חיימוביץ: .

כרמל שאמה-הכהן: 5%.

כרמית פולק-כהן: הרבה יותר פשוט אם משרדי הפרסום ידעו שאסור לכלול משקאות אלכוהוליים בפרסומת.

שירה בריק-חיימוביץ: הרבה יותר פשוט להוציא את כל הדבר הזה בכלל מהחוק.

שירה בריק-חיימוביץ: אם התכלית היא בני נוער.

שירה בריק-חיימוביץ: .

כרמית פולק-כהן: פרסום אלכוהול הוא לא זכות יסוד.

כרמל שאמה-הכהן: מה לגבי העניין של אינו מציג את מחיר המוצר?

אתי בנדלר: לגבי העניין של אינו מציג את מחיר המוצר אני לא בטוחה.

אתי בנדלר: בזה אני מציעה לדון כשנגיע לסעיף של הפרסומת לסל מוצרים.

מרינה אוסטפלד: העמדה שלנו הובהרה בישיבה הקודמת.

מרינה אוסטפלד: אנחנו המשרד שאמון על ביצוע החוק הזה, כולל פרסומת.

מרינה אוסטפלד: לקחנו את זה על עצמנו.

מרינה אוסטפלד: כל דבר שיגרום לפרשנות כזאת או אחרת, לאי בהירות כזאת או אחרת יגרום לבעיית אכיפה על ידנו.

מרינה אוסטפלד: אנחנו מבקשים לחשוב על זה ולזכור את זה.

מרינה אוסטפלד: זאת בעיה של המחלקה המסחרית.

מרינה אוסטפלד: אנחנו הם אלה שאמונים על ביצוע החוק.

מרינה אוסטפלד: כל עקשנות תגרום לאי בהירות.

אתי בנדלר: מה עולה מתוך דבריה של גברתי?

אתי בנדלר: שהיא חושבת שההצעה המתגבשת כאן בוועדה היא לא להחיל את ההגדרה, חלק מההוראות או כולן על פרסומת של משקה משכר הכלול בפרסומת של מספר מוצרים כאשר גודלו של המשקה המשכר אינו עולה על 5% משטח המודעה?

אתי בנדלר: אם תיכלל הוראה כזאת בחוק זה לא יאפשר לאכוף את הוראות החוק?

מרינה אוסטפלד: אנחנו מבקשים שההגדרה תהיה ברורה.

דני דנון: אתם מעוניינים לקבוע תקנות לנושא הזה?

לאה ורון: הוזמנתם לדיון כדי להגיד אם ההגדרה ברורה לכם או לא.

מרינה אוסטפלד: מכיוון שעלתה הטענה גם בוועדה הקודמת לעניין שאולי אי אפשר יהיה לבדוק, שאולי בשטח הזה יהיה פעם אחת ואולי זה ישתחל לאיזה שהוא מקום אחר.

מרינה אוסטפלד: .

דני דנון: אתם רוצים לקבוע תקנות בנושא הזה?

מרינה אוסטפלד: אני חושבת שיש פה סעיף.

מרינה אוסטפלד: .

דני דנון: אין לנו בעיה שהמשרד שמפקח יקבע תקנות ל-5%.

אתי בנדלר: והשר יהיה רשאי לקבוע שטח אחר?

דני דנון: כן.

אתי בנדלר: זאת אומרת שנקבע 5% והשר יהיה מוסמך לשנות באישור ועדת הכלכלה?

דני דנון: מצוין.

סער פאוקר: אני מבקש שהגדרת השיווק לא תכלול טעימות או מבצעי חלוקה.

כרמל שאמה-הכהן: איזה פרסומת יש למבצע חלוקה?

שי חרמש: משלוח מנות לפורים.

כרמל שאמה-הכהן: זה פרסומת?

אתי בנדלר: יש כאן גם הסדרי שיווק.

לאה ורון: יש הגדרה של שיווק.

דני דנון: השאלה היא מה ההגדרה של שיווק.

שי חרמש: האם משלוח מנות לפורים מותר או אסור?

אתי בנדלר: בהתאם לנוסח המוצע כרגע זה אסור.

אתי בנדלר: אני לא יודעת להגדיר מבצעי טעימות.

אתי בנדלר: מה זו טעימה?

אתי בנדלר: האם כשאני באה לחנות ונותנים לי לטעום מכל המשקאות זה לגיטימי או לא לגיטימי?

שי חרמש: האם טעימה של מרק עוף בסופר מותרת וטעימה של יין אסורה?

אתי בנדלר: אני מבינה שהוצע כאן למעט את הטעימות שנעשות ביקבים.

אתי בנדלר: שואל, ובצדק, חבר הכנסת מה לגבי דוכן בסופרמרקט.

אתי בנדלר: אני לא יודעת, הוועדה תחליט על כך.

ענת לוי: אני לא רוצה לערער על מהות ההצעה, אני מכבדת אותה.

ענת לוי: גם לי יש ילדים בוגרים מעל גיל 18.

ענת לוי: הבעיה מוכרת.

ענת לוי: אני חושבת שקצת נסחפים פה בהגדרות.

ענת לוי: שיווק זה דבר מאוד גדול.

ענת לוי: הציג פה מקודם יאיר גלר כמה דוגמאות מהחוקים בארצות הברית וצרפת.

ענת לוי: זה לא מדויק.

כרמל שאמה-הכהן: מה את מציעה לגבי הסעיף?

ענת לוי: אני חושבת שצריך להחריג טעימות יין.

כרמל שאמה-הכהן: הטענה הזאת עלתה הרגע.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו דנים בה.

ענת לוי: מתייחסים פה רק לדבר מאוד מסוים.

ענת לוי: יש תערוכות, יש פסטיבלים, יש טקסים.

ענת לוי: אני לא רוצה להגיד שיין הוא גם חלק מטקסים יהודיים מימי קדם.

ענת לוי: יין זה חלק מתרבות, זה לא משהו שאפשר לקבוע שטועמים אותו רק בסופר.

ענת לוי: זה חלק מחינוך.

יצחק וקנין: חינוך יותר מהכל.

ענת לוי: המילה "שיווק" מאוד בעייתית.

ענת לוי: בצרפת, שהיא מדינת יין בינלאומית, יש את אחת התערוכות הבינלאומיות הכי גדולות.

דני דנון: אנחנו בשלב ההגדרות.

דני דנון: כשאני קורא את הסעיף של השיווק אין שום הגבלה עליכם.

דני דנון: כשנגיע לסעיף שנוגע לעניין שלכם אנחנו נתייחס אליו.

דני דנון: כרגע אתם רוצים בשיווק שנגיע לתוצאה.

דני דנון: אני קורא את סעיף השיווק ואני לא רואה בסעיף השיווק איפה ההגבלה עליכם.

קריאה: אחר כך כתוב לא ישווק.

דני דנון: כשנגיע ללא ישווק תגיד שאתה רוצה לתת החרגה של 1,2,3.

דני דנון: מנסים להכניס בהגדרות את כל התוצאות.

כרמל שאמה-הכהן: טעימות לא נופל בגדר מכירה, אספקה.

אורי מקלב: בסעיף 3(ב) כתוב שלא ישווק אדם לצרכן ללא תמורה.

אתי בנדלר: אני מציעה שבשלב זה הוועדה לא תאשר את ההגדרה של שיווק, אלא רק את ההגדרה של משקה משכר, פרסומת לשם מסחרי, עם השינויים שסוכם עליהם.

אתי בנדלר: לגבי ההגדרה של שיווק הוועדה תחזור בהמשך כשהסעיפים הרלוונטיים ייקראו וייבדקו ההשלכות של זה.

אביגיל סון: לגבי ההגדרה של פרסומת אני רוצה להביא את תשומת הלב לכך שהיא מגדירה את הפרסומת באמצעות המילה "פרסומת".

אביגיל סון: מה שהיא עושה זה פשוט מפרטת אמצעים של פרסום.

אביגיל סון: צריך לשים לב לזה שלא מדובר דווקא בפרסומת מסחרית.

אביגיל סון: זה יכול להיות כל מאמר שמדבר על תועלת בריאותית בשתיית יין, זה יכול להיות מבקר יינות.

שי חרמש: בזה הרגע סוגרים את מדור המלצות היין בעיתונים לגבי יקבים?

שי חרמש: זה פרסומת?

ענת לוי: מבקר יין זה לא פרסומת.

אביגיל סון: אם זאת ביקורת חיובית זה יכול לעודד.

שי חרמש: יש כתבים לענייני יין, יש מדורי יין.

שי חרמש: יש רבעונים ועיתונים מקצועיים ליין.

שי חרמש: צריך לסגור אותם עכשיו?

שי חרמש: יש ירחונים לענייני יין.

דני דנון: אתם קצת מגזימים.

דני דנון: מגזין ליין זאת לא פרסומת.

דני דנון: אם במגזין ליין תהיה פרסומת היא תיחשב פרסומת.

שי חרמש: הכתב יכתוב שהוא ביקר ביקב זה וזה, עם יין זה וזה והוא ממליץ עליו.

דני דנון: זאת פרסומת בעיניך?

שי חרמש: כן.

דני דנון: זאת המלצה.

אביגיל סון: ההגדרה של פרסומת יכולה לכלול את זה כרגע.

אלי אפללו: זאת פרסומת.

שי חרמש: כתוב את שם המוצר, את שם היקב, את חברת היין.

נילי בן-גיגי: שולמה אולי תרומה כספית עבור הפרסום.

דני דנון: בסעיף 2 כתוב בעיתון או בכל דבר דפוס אחר המיועד בעיקר לילדים ולבני נוער עד גיל 18.

שי חרמש: בדבר לילדים זה לא יופיע.

דני דנון: אם תהיה במגזין "מעריב לנוער" המלצה לשתות יין ביקב דלתון זה בעייתי.

אלי אפללו: הייתה תחרות בעיתון יומי על מדליה לשני יינות שקיבלו את המקום הראשון בעולם.

אלי אפללו: האם זה מוגדר כפרסומת?

אלי אפללו: בעקבות הדבר הזה קניתי יין מהחברה הזאת.

אלי אפללו: זה עודד אותי לקנות את היין הזה.

אלי אפללו: פה לא כתוב.

אלי אפללו: אנחנו צריכים להגיד באופן ברור מה ההגדרה של פרסומת.

שירה בריק-חיימוביץ: אם מוסיפים את המילה "מסחרית" זה פותר את הבעיה.

אלי אפללו: אני מסכים שאם מוסיפים את המילה "מסחרית" זה משנה את הכל.

כרמל שאמה-הכהן: אין לי בעיה עם זה.

אורי מקלב: כתוב לשם מסחר.

אתי בנדלר: לאחר המילה "פרסומת" יבוא "מסחרית".

אורי מקלב: אם כל מה שמדובר עליו זה עיתון או כל דבר דפוס אחר המיועד בעיקר לילדים ולבני נוער עד גיל 18, אז אין הכוונה ל"ידיעות אחרונות".

אורי מקלב: אם מדובר רק על נוער וזה לא לשאר העיתונים.

אורי מקלב: .

כרמל שאמה-הכהן: זה לא אומר את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף ההגדרות, למעט שיווק.

לאה ורון: חבר הכנסת יריב לוין מצביע במקום חבר הכנסת אופיר אקוניס, חבר הכנסת אורי מקלב מצביע במקום ישראל אייכלר, חבר הכנסת שלמה מולה מצביע במקום ישראל חסון, חבר הכנסת שי חרמש מצביע במקום נחמן שי.

כרמית פולק-כהן: ראינו לאחרונה באחד העיתונים פרסומת לבית קפה שמראה תינוק מחזיק בקבוק וודקה.

כרמית פולק-כהן: האם בפרסומת כזאת תהיה איזו שהיא בעייתיות?

קריאה: כן, זה מסחרי.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף ההגדרות, למעט העניין של שיווק.

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד

רן סלבצקי: איסור פרסומת בשבח שתיית משקה משכר 2.

רן סלבצקי: לא יעשה אדם פרסומת למשקה משכר או פרסומת לשם מסחרי בשבח שתיית משקה משכר או המעודדת שימוש במשקה משכר – (1) בשלטי חוצות נייחים או ניידים, או בחצרים הפתוחים לציבור; (2) בעיתון או בכל דבר דפוס אחר המיועד בעיקר לילדים ולבני נוער עד גיל 18.

כרמית פולק-כהן: בהגדרה כתובות המילים "לשם מסחרי בשבח שתיית משקה משכר".

כרמית פולק-כהן: אנחנו טוענים שבעיתונים שהם ספציפיים, ייחודיים וייעודיים לבני נוער אין צורך בשום פרסומת לשום משקה משכר, לא רק בשבח משקה משכר.

כרמית פולק-כהן: אנחנו טוענים שבאופן גורף לא צריך שתהיה פרסומת למשקה משכר בעיתונים של בני נוער.

שי חרמש: חסמת את הדרך להגיד שזה יהיה מסוכן.

שי חרמש: .

יאיר גלר: גיל 18 הוא גיל בלתי רלוונטי לעניין הזה, משום ששיא צריכת האלכוהול במדינת ישראל הוא גילאי 18 עד 21.

יאיר גלר: כל הנושא הזה של עד גיל 18 ומעל גיל 18 הוא בלתי רלוונטי לחלוטין.

יאיר גלר: אנחנו רוצים שיהיה כמה שפחות פרסום באותם עיתונים או בכתבי עת מעבר לגיל 18.

יאיר גלר: הייתי רוצה לשלול לחלוטין את כל הנושא של פרסום או אזכור אלכוהול בכלל כמשהו שמעודד את החיים הטובים עד גיל 18.

יאיר גלר: צריך לזכור שגיל 18 עד 21 זה שיא הצריכה.

יאיר גלר: אותם גופים, כמו הצבא, נלחמים בזה מלחמת חורמה.

יאיר גלר: אנחנו צריכים גם כאן לעזור לצבא לקיים את אותם מסרים ששוללים לחלוטין את צריכת האלכוהול.

אורי מקלב: אתה אומר שעד גיל 18 אין את הבעיה?

אורי מקלב: אנחנו מדברים על ילדים ונוער.

יאיר גלר: אנחנו מדברים על כל עם ישראל.

יאיר גלר: אנחנו ממקדים את זה יותר בני נוער, אבל אנחנו לא מייתרים אוכלוסיה אחרת מלהשפיע עליה לצרוך פחות אלכוהול.

יאיר גלר: תאונות דרכים עושים גם אנשים בני 30 ו-40.

אביגיל סון: למיטב הבנתי, ישנה אפשרות שהעבירות האלו יהיו עבירות מינהליות, זאת אומרת שהן נאכפות על ידי משרד כלשהו.

אביגיל סון: ככל שזאת אפשרות קיימת צריך לתת את הדעת לזה שהניסוח של מה שמשפיע על העבירות עצמן צריך להיות עוד יותר ברור ועוד יותר בהיר, כי מדובר בתהליך שצריך לקרות בצורה כמעט אוטומטית במובן שאי אפשר להסתמך על הפרשנות של בית משפט.

אביגיל סון: צריך להימנע מכל מונחי השסתום.

אביגיל סון: הכל צריך להיות מאוד מאוד ברור מראש.

אביגיל סון: ככל שמדובר בעבירות מינהליות זה עוד יותר מגביר את הצורך בבהירות.

אביגיל סון: ברישה כתוב לא יעשה אדם פרסומת.

אביגיל סון: הליך של פרסום מורכב מכמה שלבים.

אביגיל סון: צריך שיהיה ברור פה מי לא יעשה פרסומת, האם מי שמפרסם, מי שמשלם, מי שמנסח, מי שמזמין את השירות.

קריאה: מדובר על זה בהמשך.

אביגיל סון: יש בהמשך חזקות בעייתיות.

דני דנון: סעיף 11 מאוד מפורט.

דני דנון: אפשר להתווכח בסעיף 11.

דני דנון: שם מפרטים את העניין הזה.

אביגיל סון: בסעיף הזה שקובע את האיסור זה מאוד מאוד פתוח.

אביגיל סון: כרגע זה לא ברור.

אתי בנדלר: יש לכם הצעה אלטרנטיבית?

אתי בנדלר: אני לא רוצה לעשות לך באופן אישי את החיים קשים, אבל גם כאן וגם לגבי הצעות קודמות שנדונו היום בוועדה אנחנו פנינו מבעוד מועד, אנחנו ביקשנו שתבואו מגובשים.

אתי בנדלר: אני לא מדברת על המחלקה הפלילית, אני מדברת על משרד המשפטים, על משרד הבריאות, על משרד התמ"ת.

אתי בנדלר: ביקשנו שהם יבואו עם הצעות קונקרטיות.

אתי בנדלר: לי יש עוד הרבה יותר הערות לעניין הזה.

טלי שטיין: יש לי הערה כללית לגבי ההיערכות לחוק.

טלי שטיין: לפי מה שנמסר לנו כל התוכן של החוק הזה היה במו"מ בין מנכ"ל משרד התמ"ת למנכ"ל משרד הבריאות.

טלי שטיין: לא יכולנו להתייחס להצעות כשאנחנו לא יודעים במה מדובר.

טלי שטיין: אנחנו קצת במבוכה.

טלי שטיין: אנחנו עושים את המקסימום בזמן שנתנו לנו.

דני דנון: כל הדיונים היו לפני קריאה ראשונה.

דני דנון: בין הראשונה להיום לא היה שום מו"מ בין המנכ"לים.

טלי שטיין: לנו נאמר שבדרג של מנכ"לים התנהלו דיונים והיו ישיבות.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא מעניין אותנו.

אתי בנדלר: יש ביקורת ראויה על הנוסח, אבל אין הצעה אלטרנטיבית.

אתי בנדלר: הממשלה בהחלטת ועדת השרים ביקשה תיאום.

אתי בנדלר: יותר מאשר להאיץ בכם לבוא עם הצעות מגובשות אנחנו לא יכולים לעשות דבר.

טלי שטיין: אנחנו לא המשרד המוביל.

טלי שטיין: אני הבנתי שמשרד התמ"ת מרכז את העניין, ודאי לא המשפטים.

טלי שטיין: אנחנו היינו מוכנים ועדיין מוכנים לסייע.

שלמה מולה: השיטה הזאת שמשרדי הממשלה באים לכאן לא יכולה להיות.

שלמה מולה: דרך אגב, זה חוזר על עצמו לא רק בוועדה הזאת אלא בכל הוועדות האחרות.

שלמה מולה: או שתעשו את העבודה שלכם, או שאנחנו נקבע ונגמר העניין.

שלמה מולה: לא יכול להיות שמשרד ממשלתי לא מדבר עם משרד ממשלתי אחר.

שלמה מולה: מבזבזים את זמננו.

שלמה מולה: הרבה אנשים מגיעים לכאן.

מרינה אוסטפלד: זה לא היה המצב במקרה שלנו.

מרינה אוסטפלד: אי אפשר לומר ששני משרדי הממשלה לא דיברו אחד עם השני.

מרינה אוסטפלד: המחלוקת שלנו עם משרד התמ"ת הייתה לאורך כל הדרך, לאורך כל הוועדות .

מרינה אוסטפלד: זה גם הוצג ככה בוועדת שרים.

מרינה אוסטפלד: המחלוקת הייתה לעניין פיקוח.

לאה ורון: אבל אז מעבירים לוועדה נוסח בשתי גרסאות כדי שהוועדה תכריע.

מרינה אוסטפלד: לעניין סעיף 13 העברנו את הנוסח שלנו ב-28 במארס.

שלמה מולה: העברתם את זה גם למשרד המשפטים?

שלמה מולה: יידעתם את משרד המשפטים?

מרינה אוסטפלד: אני מגובשת.

מרינה אוסטפלד: היו דיונים בין שתי ההנהלות.

מרינה אוסטפלד: כמובן שהיו מסקנות כאלו ואחרות.

שלמה מולה: יידעתם את משרד המשפטים?

שלמה מולה: העברתם את הנוסח?

מרינה אוסטפלד: כן, ב-28 במארס.

טלי שטיין: את תוכן הדיונים בין המנכ"לים לא העבירו.

שי ברמן: אני רוצה לדעת מה הסעיף הזה אומר לגבי המסעדנים.

שי ברמן: קהל היעד שאנחנו פונים אליו הוא קהל יעד יותר בוגר.

שי ברמן: לעניות דעתי החוק מתייחס לא במיוחד אלינו.

שי ברמן: אנחנו מגישים אלכוהול באופן תדיר בעסקינו.

שי ברמן: אנחנו שמים את זה על תחתיות שאנחנו מקבלים מחברות מסחריות.

שי ברמן: אני רוצה לדעת אם אני עובר על החוק בזה.

דני דנון: בישיבה הקודמת אמרתי שאנחנו מבקשים מכם לבוא עם פתרונות לבעיות שהעליתם.

דני דנון: מטרת החוק לא הייתה שבתחתית של הבירה יהיה כתוב שם הבירה.

דני דנון: זאת לא הבעיה שלנו.

דני דנון: תביאו פתרונות ונהיה פתוחים לשמוע.

דני דנון: השאלה אם בסעיף הרלוונטי הזה אתה רואה משהו שהוא בעייתי לכם.

שי ברמן: הגשנו פתרון לעניין הזה.

שי ברמן: גם לעניין של הפרסום.

שי ברמן: יש פה עניין של החצרות, מה שמוגדר פה כשלטי חוצות או ניידים.

שי ברמן: אני פונה לאדם שחוזר מעבודה שלו אחרי יום עבודה קשה ורוצה לשתות בירה.

שי ברמן: .

דני דנון: תגיד לי מה אתה מציע.

דני דנון: אנחנו איתך.

דני דנון: מה אתה מציע לגבי החצרים הפתוחים?

שי ברמן: אני רוצה שעניין המסעדות יוחרג באיזו שהיא דרך מהעניין הזה, כי אני לא חושב שאנחנו קשורים לזה.

שי ברמן: אני לא רוצה שאנשים שלנו יעברו על החוק.

שלמה מולה: אם יגיעו אליך בני 13,14,15.

שי ברמן: אלה לא אנשים שנכנסים אלי לעסקים.

שלמה מולה: השאלה איך אתה מתמודד.

שי ברמן: אני לא מוכר מתחת לגיל 18.

שי ברמן: אם אדם חוזר אחרי יום עבודה ואני רוצה לקרוא לו עם שלט שיבוא אלי לשתות בירה לפני שהוא חוזר הביתה לריב עם אשתו.

שי ברמן: .

דני דנון: אתה יכול לבוא ולומר שבחצרים פתוחים זה לא יהיה, למעט חצרים בתוך מסעדות.

שי ברמן: זה משהו שבהחלט מקובל עלינו.

כרמל שאמה-הכהן: הוא רוצה שלטים כלפי ההולכים ברחוב.

דני דנון: אנחנו אומרים בחצרים בתוך המסעדה, לא בחוץ.

אתי בנדלר: אם אתה רוצה למעט אפשר למעט כאן בתי עסק המוכרים לצרכן משקה לצריכה בתחומי בית העסק, אבל זה יאמר שגם בסופר מרקט, לא רק במועדון, ניתן יהיה להציב פרסומת.

כרמל שאמה-הכהן: זה שילוט פנימי או חיצוני?

אתי בנדלר: מדובר כאן על שלטי חוצות נייחים או ניידים.

אתי בנדלר: בכניסה לבית העסק אסור בהתאם למוצע כאן לעשות פרסומת למשקה משכר או פרסומת לשם מסחרי בשבח שתיית משקה משכר שמעודד שימוש במשקה משכר.

אתי בנדלר: ברגע שיש לי פרסומת שמראה בקבוק של וודקה.

אתי בנדלר: .

דני דנון: אנחנו מדברים על מקומות שבהם הותרה מכירת אלכוהול על פי חוק.

דני דנון: הפרסום שם יהיה בפנים.

אתי בנדלר: זאת אומרת שזה גם בתי עסק שמוכרים משקאות אלכוהוליים.

דני דנון: הסעיף הזה בא ואומר לא לעודד, לא שלא יהיה שלט.

דני דנון: היום מותר שיהיה שלט בסופר מרקט.

כרמל שאמה-הכהן: שאינו מוכר את האלכוהול סגור, זאת אומרת לצריכה חיצונית.

דני דנון: יצאתי מהספר ביום ראשון השבוע וראיתי מול בית ספר יסודי על בית פרטי שכתוב וודקה X מחליקה לך בגרון.

דני דנון: שילמו לבעל הבית כסף כדי לתלות את השלט.

דני דנון: אנחנו באים ואומרים שיהיה מותר לשים שלט בנוגע לוודקה X, אבל מחליקה בגרון, עושה לך טוב וכל הדברים האלה אסורים שיהיו.

דני דנון: אם באים בעלי הפאב ואומרים שהם רוצים שיהיה להם את הסעיף הזה אנחנו מוכנים לתת להם את ההקלה בתוך הפאב שלהם, לא בכל הסופרים.

דני דנון: זאת לא המהות.

דני דנון: זה רק בשבח שתיית אלכוהול.

דני דנון: זה לא שאסור לפרסם.

דני דנון: מותר לפרסם בכל מקום.

אורי מקלב: רשות מקומית לא נותנת לפרסם על בתים.

אתי בנדלר: האם עצם הפרסום זה לא השבח לשתיית אלכוהול?

דני דנון: החוק אומר את הכללים של פרסום אלכוהול, מה מותר ומה אסור.

דני דנון: אם רוצים להחריג את שבח שתיית האלכוהול הסעיף צריך להיות מאוד ממוקד למקומות שבהם מוכרים אלכוהול.

אלי אפללו: אתה מדבר על צעירים.

אלי אפללו: מה החוק הזה?

אלי אפללו: מה מטרת החוק?

אלי אפללו: מטרת החוק היא לא לעודד ילדים צעירים להשתמש באלכוהול.

אלי אפללו: לא מדובר במבוגרים.

אלי אפללו: זה חוק שנועד להגן על ילדים.

אלי אפללו: אתה פוגע פה בזכות.

אלי אפללו: .

דני דנון: השאלה אם כשהילד שלי רואה טלוויזיה או קורא עיתון המודעה מיועדת לו או לאבא שלו.

אלי אפללו: אנחנו צריכים למצוא את הגבול בין מה שמיועד לילדים למה שלא מיועד לילדים.

אלי אפללו: פה אנחנו פוגעים בצרכן המבוגר שמותר לו לקנות ומותר לו לפרסם.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מכריעים בזה עכשיו.

אלי אפללו: יש לזה השפעה לעתיד.

דני דנון: אם רוצים ללכת לפי רוח החוק אפשר להשאיר את הסעיף כמות שהוא.

דני דנון: אפשר יהיה לשים לבירה תחתית שייכתב בה בירה X, לא יהיה כתוב שהיא עושה לך טוב בנשמה.

דני דנון: יהיה כתוב בירה כזאת או אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: מיצינו את הנקודה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מצביעים על זה כרגע.

רן סלבצקי: איסור מתנות 3 (א) לא ישווק אדם לצרכן משקה משכר שאליו נלווים פרס, מתנה או זכות להשתתפות בהגרלת פרסים או בתחרות.

רן סלבצקי: (ב) לא ישווק אדם לצרכן משקה משכר ללא תמורה.

צביקה גולדשטיין: סעיף 3(א) שאוסר שיווק בכל מיני מובנים הוא פגיעה קשה בתעשייה.

צביקה גולדשטיין: אנחנו סבורים שצריך ניסוח שיאפשר פעילות שמופנית לקהל המבוגר, גם פעילות של הגרלות או תחרות.

אמיר ונג: הכוונה היא לאפשר המשך של קידום מכירות ושיווק מול צרכנים מבוגרים.

אמיר ונג: אנחנו לא רואים סיבה כלשהי להגביל את זה.

אמיר ונג: צריך לאפשר לתעשייה לעבוד מול קהל הצרכנים שלה, לאפשר גם לאיזה שהוא יצרן להחדיר מותג חדש, לעשות פעילויות.

אמיר ונג: החוק מגביל הרבה מאוד.

אמיר ונג: אנחנו לא מעירים לסעיפים אחרים.

אמיר ונג: בסעיף הזה אנחנו רואים הכרח לעשות תיקון.

אמיר ונג: בסופר, לדוגמה, מקובל 2 כוסות בירה או 6 כוסות בירה עם כוס ממותגת.

שי חרמש: אחד ועוד אחד.

אמיר ונג: לגבי הגרלות ופרסים אנחנו מציעים לוודא שגם הפעילויות האלו יהיו מופנות רק לבוגרים על ידי כך שהזכות להשתתפות תהיה מוגבלת רק לבוגרים והדבר יצוין בכל פרסומת.

אמיר ונג: בכל מקום שבו כותבים שיש איזו שהיא הגרלה ומגרילים פרס יהיה כתוב בבירור שמי שיוכל לקבל את הפרס הזה הוא רק בגיר, לא קטין.

אמיר ונג: אני יכול גם להציע ניסוח.

אמיר ונג: לא ישווק אדם לצרכן משקה משכר שאליו נלוות זכות להשתתפות בהגרלת פרסים או בתחרות, אלא אם נקבע כי רק בגירים יהיו זכאים להשתתף בהגרלה או בתחרות והדבר צוין בכל פרסום בדבר ההגרלה או התחרות.

יאיר גלר: למרות שהמיקוד הוא בנוער אנחנו נמצאים במלחמה על תרבות שנקראת צריכת אלכוהול במדינת ישראל.

יאיר גלר: אין דבר כזה בגיר ואין דבר כזה ילד בעניין הזה.

יאיר גלר: ילדים בני 17 הם כבר מזמן לא ילדים.

יאיר גלר: זה סוג של סחיפה שאסור שתהיה במקום הזה.

יאיר גלר: אסור שיהיה מסר כפול לשני סוגי גילאים.

יואל הדר: בהתאם לחוק העונשין אסור היום למכור לקטינים.

יואל הדר: הסעיף הזה לא מתייחס לקטינים.

יואל הדר: הרלוונטיות בכלל לא קשורה לקטינים, רק לבוגרים.

כרמל שאמה-הכהן: אתה אומר ההיפך ממה שהם אומרים.

דני דנון: לגבי הנושא של הפרסים וההגרלות חשוב להשאיר את הסעיף כמות שהוא, שלא יהיו טיסות לחו"ל, למונדיאל ולכל מיני דברים.

דני דנון: לגבי מתנות אם יש הצעה לאחד ועוד אחד או לשיווקים אנחנו לא באים להגביל לחלוטין.

דני דנון: לגבי ההגרלות והפסטיבלים זה מהות החוק.

דני דנון: אנחנו לא רוצים את הפסטיבל סביב האלכוהול.

דני דנון: אם יש לכם הצעה שנוגעת לסעיף המתנות אני אתמוך באופן אישי.

דני דנון: אם זה לגבי הגרלות, תחרויות וכל הדברים האלה זה נוגד מהותית את רעיון החוק.

שי חרמש: מה לגבי מבצעים?

דני דנון: מבצעים ומתנות זה אפשרי.

שי חרמש: מבצע זה פרס?

שי חרמש: ברגע שאתה נותן אחד ועוד אחד זה פרס.

דני דנון: אין בעיה עם אחד ועוד אחד.

יואל הדר: אחד ועוד אחד זה לא פרס, זאת הנחה.

אתי בנדלר: אחד ואחד נחשב כמתנה.

אתי בנדלר: מבחינה כלכלית אנחנו יודעים שאתה מקבל הנחה של 50% בתנאי שאתה קונה 2.

אתי בנדלר: לציבור זה משווק כמתנה.

כרמל שאמה-הכהן: ימכרו צמד במחיר מסוים.

אמיר ונג: חבר הכנסת דנון אומר לתת מתנות שלא יהיו אטרקטיביות על-מנת שלא יהיה פסטיבל.

אמיר ונג: אנחנו רוצים לתת דברים אטרקטיביים לקהל הצורכים הבגירים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בהחלט רוצים שהמכירה של אלכוהול תהיה יבשה.

אמיר ונג: אנחנו גם משתדלים למכור במחירים נוחים.

אמיר ונג: אנחנו מנסים לעשות מוצרים אטרקטיביים במחירים נוחים.

כרמל שאמה-הכהן: אין לנו בעיה שתמכור כל בקבוק אלכוהול באגורה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מגבילים אותך.

אמיר ונג: אמרו פה שהמשקאות לא אמורים להימכר לקטינים.

אלי אפללו: אני מציע שנעשה פרס ומתנה שלא מיועדים לקטינים.

כרמל שאמה-הכהן: זה כבר נדון.

אלי אפללו: הוא לא מתנגד.

אתי בנדלר: להגרלות גם למבוגרים.

דני דנון: כן.

דני דנון: אני מוכן לפרס או מתנה שאינם מיועדים לקטין.

אמיר ונג: החוק הזה בא להתמודד עם הסיטואציה הרעה שבה קטינים קונים ואנחנו לא מסתפקים באיסור.

אלי אפללו: אסור לקטינים לקנות וגם אסור למכור להם.

אמיר ונג: אני מציע שאם הפרס הוא בנקודת המכירה או בהגרלה הוא לא יהיה פרס שמיועד לקטינים.

אלי אפללו: בואו נכתוב שאינם מיועדים לקטינים.

אתי בנדלר: מה אומרים?

אתי בנדלר: שלי בתור בוגרת שבאה לקנות את המשקה לא ייתנו פרס שמיועד לנכד שלי?

אתי בנדלר: זה הרעיון של הסעיף?

יריב לוין: הדבר היחיד שאפשר להתיר אותו זאת המתנה, לא הפרס ולא ההגרלה, כי כל דבר שקשור בזה שזוכה יהיה בהכרח גדול והפסטיבל יהיה סביבו.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מורידים את המילה "מתנה".

אלי אפללו: מה נקרא מתנה?

כרמל שאמה-הכהן: מתנה זה כל דבר שאתה נותן ללא תמורה.

אמיר ונג: דווקא בהגרלה יש לנו את היכולת לוודא מי שמגיע לקחת את הפרס.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא רוצים פה הגרלות.

דני דנון: הגרלות זה פסטיבל.

דני דנון: הבן שלי אומר לי לקנות בירות כי אולי נטוס למונדיאל.

אמיר ונג: אני לא חושב שמישהו בגלל מבצע מונדיאל מתחיל לשתות יותר בירה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד 3(א) ללא המילה "מתנה"?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר

סער פאוקר: הניסוח שאושר בישיבה הקודמת שהייתה ב-15 במארס הוא לא ישווק אדם שיווק מסחרי.

סער פאוקר: הוספה המילה "מסחרי".

סער פאוקר: משום מה זה הושמט מהנוסח שיש לנו כאן.

סער פאוקר: אנחנו מציעים להוסיף את המילה "מסחרי".

סער פאוקר: זה יפתור לנו את הבעיה של מבצעי החלוקה לקראת החגים.

דני דנון: מקובל.

סער פאוקר: 3(ב) לא ישווק אדם שיווק מסחרי של משקה משכר ללא תמורה.

סער פאוקר: זה פותר את הבעיה של מבצעי החלוקה של העמותות לפני פסח.

סער פאוקר: זה לא פותר זה את הנושא של טעימות, כי יכולה להיות שאלה פרשנית אם טעימות זה מסחרי או לא מסחרי.

כרמל שאמה-הכהן: כמה cc נותנים בטעימה?

עינת לוי: טעימה קטנה.

סער פאוקר: אני לא מבין למה טעימה יכולה להיחשב מסחרי.

עינת לוי: 10cc גג.

דני דנון: אני לא חושב שטעימה נופלת בגדר מסחר.

סער פאוקר: אני לא יודע אם עצם זה שהיקב עושה טעימה זה לא נחשב למשהו מסחרי.

סער פאוקר: זאת שאלה פרשנית.

אתי בנדלר: ודאי שטעימה היא לשיווק מסחרי.

אתי בנדלר: זה נעשה לצורכי שמיים?

סער פאוקר: לתמורה.

אתי בנדלר: המילה "תמורה" לא נאמרה כאן.

דני דנון: תחשוב בינתיים על פתרון לטעימות.

צחי דותן: יש לנו טעימות.

צחי דותן: בדרך כלל מקובל כשמשיקים כל פעם יין חדש לשלוח את היין למבקרי היין, לכתבי היין.

צחי דותן: זה נכנס לסוגיה שאנחנו לא יכולים לעמוד בה.

קריאה: זה לא לצרכן.

דני דנון: זה לא שיווק מסחרי.

אתי בנדלר: זה מסחרי, כי המטרה בסופו של דבר היא לעודד מכירה ורכישה של אותו סוג של יין.

כרמל שאמה-הכהן: שליחה של מישהו לטעימה זה לא שיווק לצרכן.

דני דנון: אולי שיווק מסחרי כמותי.

אתי בנדלר: זה מסחרי לא לצרכן.

אריק סגל: יש תרבות שלמה בנושא הזה של טעימות בכל העולם.

אריק סגל: היא לא השתנתה.

אריק סגל: בתחום הזה של היין הנושא של הטעימה זה דבר שנמצא מתערוכות, דרך חנויות יין, דרך רשתות השיווק.

אריק סגל: זה חלק מתרבות שלמה שאין לה קשר בכלל לעידוד אלכוהול.

אריק סגל: היא תרבות חזקה, דומיננטית וקיימת בכל מדינה.

אריק סגל: צריכים להחריג את הסעיף הזה וליצור אפשרות שהיקבים או כל מי שעוסק בתחום היין - גם בייבוא - יוכל לתת לטעום את המוצר שלו, כי אחרת כל התחרויות נסגרות, כל פעילות יחסי הציבור.

אריק סגל: .

כרמל שאמה-הכהן: אני מסכים איתך, רק צריך לראות איך להגדיר את זה.

יריב לוין: יכול להיות שאפשר לבוא ולעשות כאן הגדרה ששיווק כזה ללא תמורה לא יוכל להיעשות כנלווה למשהו אחר.

אריק סגל: תגדירו את זה עד רמה כמותית מסוימת.

אתי בנדלר: נותנים לך לטעום ומוכרים לך את הבקבוק.

כרמל שאמה-הכהן: זה חלק בלתי נמנע מתהליך המכירה.

יריב לוין: נניח שאת באה ואומרת שכל מי שבא ואוכל במקום מסוים מקבל את המשקה האלכוהולי חינם.

כרמל שאמה-הכהן: טעימה זה משהו שניתן ללא תמורה וללא התניה.

יריב לוין: זה ברור, אבל יכול להיות שאם נחריג רק את זה אנחנו נפתור.

יריב לוין: .

יריב לוין: מישהו משיק יין חדש ועושה ערב השקה.

יריב לוין: אנחנו לא רוצים למנוע את זה ממנו.

אתי בנדלר: עדיין לא הייתה לי שהות כדי לחשוב על כל ההגדרות.

יואל הדר: ניתן לכתוב את המילים "למעט לצורך צריכה במקום".

אתי בנדלר: אני הצעתי לצורך צריכה במקום, אבל אז אמרו לי, בצדק, שזה כולל סופרמרקטים שיעשו דוכני טעימה.

כרמל שאמה-הכהן: שיעשו דוכני טעימה.

כרמל שאמה-הכהן: אי אפשר לעשות על המילימטר בכל דבר.

דני דנון: הם חוששים מזה, כי זה ילדים וזה מבוגרים.

דני דנון: הם לא עושים את זה בסופרים.

יואל הדר: לילדים אסור.

דני דנון: בגלל זה הם לא עושים את זה בסופרים.

יואל הדר: לכן אין את הבעיה הזאת.

יואל הדר: זה צריך להיות למעט לצורך צריכה במקום.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

שי ברמן: חלק מתרבות האירוח בעסקים שלנו זה הרבה פעמים שבאים לקוחות קבועים.

שי ברמן: אנחנו מזמינים אותם לכוס יין.

דני דנון: אנחנו הצענו למעט צריכה במקום.

דני דנון: בפאב שלך תעשה מה שאתה רוצה למבוגר.

אריק סגל: יש סעיף שמחריג מקומות כמו בארים, מסעדות.

דני דנון: כרגע אישרנו למעט צריכה במקום.

כרמל שאמה-הכהן: אישרנו כל סוג של טעימות בכל מקום.

אתי בנדלר.: אני לא מדברת דווקא על הטעימות, כיוון שאני לא יודעת אם זאת טעימה גדולה או קטנה.

אתי בנדלר.: אנחנו אומרים למעט לצריכה במקום שבו שווק המשקה.

אמיר ונג: אנחנו מבקשים שאחרי המילה "לצרכן" נוסיף את המילים "לצרכן הסופי".

אמיר ונג: ביחסים שבין היצרן והקמעונאי יש לפעמים תהליך שנותנים אחד ועוד אחד.

כרמל שאמה-הכהן: קמעונאי הוא לא צרכן.

כרמל שאמה-הכהן: אם שולחים לבעל החנות אין בעיה.

אתי בנדלר: האם להערכת משרד המשפטים אנחנו צריכים להגדיר כאן צרכן?

אתי בנדלר: בחוק הגנת הצרכן צרכן מוגדר כצרכן שרוכש מוצר או מקבל שירותים למטרה אישית, ביתית או משפחתית.

אתי בנדלר: השאלה אם מעתיקים את ההגדרה של צרכן להצעת החוק הזאת.

דני דנון: לי אין בעיה.

אתי בנדלר: נוסיף הגדרה של צרכן כמו בחוק הגנת הצרכן.

עידית צ'רנוביץ: אנחנו מבקשים שבסיפא של 3(ב) יתווספו המילים "לרבות תכניות נושאות פרסים ושעשועונים", כדי שיהיה ברור שחל איסור.

עידית צ'רנוביץ: .

עידית צ'רנוביץ: אפשר לעשות סעיף 3(ג) חדש.

כרמל שאמה-הכהן: 3(ג).

אתי בנדלר: העיקרון ברור.

אתי בנדלר: תעבירו לנו נוסח.

כרמל שאמה-הכהן: מה עם תכניות ריאליטי?

עידית צ'רנוביץ: אפשר להגיד תכניות באופן כללי.

אתי בנדלר: אני לא יודעת אם זה ייחשב שעשועון או לא.

עידית צ'רנוביץ: אנחנו נעביר לך נוסח ל-3(ג).

אתי בנדלר: ההצעה שעומדת להצבעה בפני הוועדה היא 3(ב) המתוקן.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד 3(ב) המתוקן?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר מה 3(ג) אומר?

כרמל שאמה-הכהן: אם ב"אח הגדול" או בתכנית אחרת ישימו בקבוק וודקה במרכז השולחן זה יהיה מותר?

אתי בנדלר: כאן מדובר על שיווק.

עידית צ'רנוביץ: כרגע זה אסור.

קריאה: אפשר להקריא את סעיף 3(ב) המתוקן?

אתי בנדלר: ב-3(ב) יהיה כתוב כך: "לא ישווק אדם לצרכן שיווק מסחרי משקה משכר ללא תמורה, למעט צריכה במקום שבו שווק המשקה המשכר".

אתי בנדלר: תיכנס הגדרת צרכן לכל החוק הזה, לא רק לסעיף הזה.

יואל הדר: צריך את תכניות הריאליטי, כדי שלא יהיה מצב שסעיף (ב) מתיר בגלל העניין של ניתן לצרוך במקום.

אתי בנדלר: זה יהיה בסעיף (ג).

אתי בנדלר: עידית, את רוצה לחזור על ההצעה של סעיף (ג) ברמה של העיקרון?

עידית צ'רנוביץ: מוצע שחל איסור על קיומם של שעשועונים ותחרויות נושאות פרסים כאשר המשקה האלכוהולי הוא הפרס.

דני דנון: לא ישווק משקה אלכוהולי כפרס בתחרויות (1), (2) ו-(3).

עידית צ'רנוביץ: כשנגיש לכם את הנוסח לסעיף (ג) נכליל גם תכניות ריאליטי.

כרמל שאמה-הכהן: תביאי נוסח מסודר לישיבה הבאה לסעיף 3(ג).

אתי בנדלר: סעיף 3(ג) יוצבע בישיבה הבאה.

רן סלבצקי: הגבלת פרסומת 4.

רן סלבצקי: בל פרסומת מותרת למשקה משכר ייכללו רק הפרטים הבאים: (1) שם המשקה; (2) סימנו ושמו המסחרי; (3) שם היצרן וסימנו המסחרי; (4) צורת המוצר ומקום מכירתו, לרבות תמונות מקום ייצורו.

שי חרמש: תהיה פה בעיה, משום שאתה לא רשאי להגיד שיין זכה באיזה שהוא פרס, בהוקרה בינלאומית או ישראלית.

שי חרמש: זה חוסם אותך.

כרמל שאמה-הכהן: למה?

כרמל שאמה-הכהן: איפה אסור לך לכתוב את הפרס?

שי חרמש: כתוב מה כן.

שי חרמש: זה לא מופיע בפנים.

שי חרמש: אסור לציין שהנ"ל הוא יין בעל איכויות שזכה במדליה כזאת או אחרת.

שי חרמש: זה נחסם.

דני דנון: מה אתה מציע?

שי חרמש: זה מאוד מאוד נעול לכתוב שבתוך הבקבוק נמצא רק יין.

אתי בנדלר: זה לא רק יין.

אתי בנדלר: אסור יהיה לכתוב שמדובר בבירה דלת קלוריות או במשקה שאחוז האלכוהול בו..

שי חרמש: צריך טיפה לפתוח את זה, לתת טיפה מעבר לזה.

אתי בנדלר: אסור גם יהיה לכתוב שאחוז האלכוהול בו נמוך במיוחד.

כרמל שאמה-הכהן: איך זה בעולם הסיפור הזה?

שי חרמש: אין מגבלה בעולם.

שי חרמש: גם לא על פרסום.

דני דנון: יש.

דני דנון: קיימת מגבלה על שם המוצר.

שי חרמש: פה זה ממש חונק את העסק.

שי חרמש: לא מדובר על מוצר סטנדרטי.

שי חרמש: לא מדובר על מיץ.

שי חרמש: מדובר על אלפי מוצרים קטנים שצריך לתת את הדיפרנציאציה ביניהם.

כרמית פולק-כהן: דיפרנציאציה היא פרסומת.

כרמית פולק-כהן: זה כל הרציונאל.

כרמית פולק-כהן: הרציונאל להפוך את המוצר ללא אטרקטיבי.

שי חרמש: אני מציע להוציא את זה מחוץ לחוק ופתרנו את הבעיה.

כרמית פולק-כהן: אתה שומע את הרשות למלחמה בסמים.

כרמית פולק-כהן: אתה שומע את הנתונים.

שי חרמש: אני שומע הכל, אבל זה עדיין מוצר לגיטימי.

שי חרמש: עוד לא החלטנו שהוא הורג.

כרמית פולק-כהן: אני לא אומרת שזה הורג.

כרמית פולק-כהן: אני אומרת שלאופן שבו אתה מציג את המוצר יש השפעה.

כרמית פולק-כהן: צריך לבחון את ההשפעה הזאת, את ההשלכות של ההשפעה הזאת.

דני דנון: היקבים בפעם שעברה ביקשו את תמונות המקום.

דני דנון: הוספנו את זה.

סער פאוקר: חבר הכנסת דנון הזכיר קודם בירה מחליקה בגרון.

סער פאוקר: אנחנו מסכימים עם חבר הכנסת המציע שזה לא צריך להיות אפשרי.

סער פאוקר: תיאור עובדתי אם הדבר הזה זכה בתחרות או מה אחוז האלכוהול המדויק - 3.25 או 10.7 - צריך להיות מותר.

כרמל שאמה-הכהן: אחוז האלכוהול אסור לציון?

אתי בנדלר: פרסומת אסור.

סער פאוקר: פה כתוב מה מותר.

כרמל שאמה-הכהן: למה אסור לציין אחוז אלכוהול?

יורם מושקט: יש רשימה סגורה מה מותר.

כרמל שאמה-הכהן: הרשימה עוד לא סגורה.

כרמל שאמה-הכהן: כרגע היא עדיין פתוחה.

יורם מושקט: יכול להיות שצריך לכתוב מה לא לכלול בפרסומת.

כרמל שאמה-הכהן: אם מישהו רוצה לכתוב בפרסומת את אחוז האלכוהול, למה..

יואל הדר: זה לא פרסומת.

יואל הדר: זה לא נכנס להגדרה של פרסומת.

אתי בנדלר: גם שם המשקה.

אתי בנדלר: אומרים שבפרסומת מותר לך לציין.

אתי בנדלר: .

כרמל שאמה-הכהן: את אחוז האלכוהול יהיה אפשר.

אתי בנדלר: אני חושבת שראוי לאפשר את ציון אחוז האלכוהול.

כרמל שאמה-הכהן: 5% אלכוהול.

כרמל שאמה-הכהן: אחוז האלכוהול המדויק.

יורם מושקט: הנושא של תיאור עובדתי חשוב, כמו למשל זכייה במדליה.

דני דנון: המפרסמים יעשו מה שהם רוצים עם המשפט הזה.

יורם מושקט: זאת עובדה.

דני דנון: מי יבדוק את העובדה?

דני דנון: אני מוכן שתבואו עם הצעה פוזיטיבית.

דני דנון: תגידו ציון של תוצרת ישראלית שזכתה בפרסים בינלאומיים.

אריק סגל: יש מספר נתונים שהם נתונים ברורים, כמו אזור גיאוגרפי, נתונים של מיקום, של חוזק שמותר לציין על התווית, נתונים של מפעל שנמצא במקום.

אריק סגל: כל סופרלטיב אחר שאומר שזה נהדר, שזה נפלא צריך להוריד.

כרמל שאמה-הכהן: צריך להוסיף את העניין של כשרות.

כרמל שאמה-הכהן: בסעיף (6) נוסיף את העניין של כשרות.

שי חרמש: מעבר לקו הירוק.

עינת לוי: היה יותר נכון אם הייתם מחריגים את מה שאסור לפרסם, לא את מה שמותר.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו הולכים על הצד החיובי הפעם.

דני דנון: אנשי היקב, האם יש לכם הצעה פוזיטיבית?

אריק סגל: להשאיר תיאורים עובדתיים מוכחים, כמו אזורים גיאוגרפיים, פירוט של המוצר עצמו שמותר בחוק - יש הגדרות ברורות לזה - תיאור של זכיות או דברים מסוימים.

אריק סגל: אתה לא יכול לפאר, אבל הדבר צריך להיות מאוד מוגדר.

אריק סגל: חלק גדול מאזורי ייצור האלכוהול והיין נמצא באזורים מאוד מוגדרים.

דני דנון: אל תפתחו את היריעה.

דני דנון: אפשר לציין זכיות מוכרות, אבל לא לפתוח את הכל כי זה משנה את מהות החוק.

אתי בנדלר: מה זה זכיות מוכרות?

אתי בנדלר: מוכר על ידי מי?

כרמל שאמה-הכהן: מחר יעשו תחרות מחוץ לכנסת ויגידו שהם זכו בתחרות.

דני דנון: אני הייתי מוסיף ציון זכיות מוכרות של תוצרת ישראלית.

אתי בנדלר: יש הסכמי סחר בינלאומיים שישראל חתומה עליהם.

אתי בנדלר: אתמול פניתי אליהם כדי שיבדקו את כל הנושא הזה.

אתי בנדלר: יש להם עמדה מאוד ברורה.

שי חרמש: יש הסכמי סחר.

שי חרמש: אני הראשון בעד לחסום יין מייבוא, אבל.

שי חרמש: .

סער פאוקר: אני מבקש להפנות לסעיף (2).

סער פאוקר: אפשר לכתוב תיאור עובדתי נכון שאיננו משבח את המוצר.

אתי בנדלר: זה בהחלט משבח.

סער פאוקר: לא מחליק בגרון, אלא תיאור עובדתי.

דני דנון: אפשר להוסיף את ארץ הייצור, מקום גיאוגרפי, דברים שאי אפשר להתווכח עליהם.

כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה עם ארץ הייצור.

שי חרמש: זכיות במדליות?

דני דנון: בעייתי.

אתי בנדלר: מקום ייצורו, לרבות תמונות של מקום ייצורו.

אריק סגל: יש מצב עובדתי שהעיתונות תורשה לכתוב על המדליה ועל הזכייה, אבל הפרסום שמציין עובדה מסוימת לא יוכל לעשות את זה.

אריק סגל: לא הולכים להחריג את העיתונות, היא תציין את זה.

אריק סגל: מי שיעשה את הביקורת על המוצר יכתוב את זה.

אריק סגל: המפרסם, דהיינו היקב, היצרן או היבואן לא יוכלו לציין עובדה שהיא לא עובדה מפארת.

דני דנון: אם וודקה אבסולוט תחליט שהיא זכתה בפרס של הוודקה הטובה לצעירים תהיה לנו בעיה.

אריק סגל: הנושא הזה מאוד מוגדר.

אריק סגל: ברור שכל דבר שמיועד לצעירים מוחרג החוצה, אבל אם זכה יין כיין הכי טוב בעולם או כמשקה הטוב ביותר בתחרות מקובלת זאת עובדה.

אריק סגל: אין תחרות שאומרת שהיין טוב לבן 16.

אריק סגל: לא קיים דבר כזה בעולם.

אריק סגל: זאת הגדרה מפארת.

אריק סגל: יש עובדות שהן עובדות.

אריק סגל: שמפניה מייצרים באזור שמפן, יקבי רמת הגולן מייצרים ברמת הגולן.

אריק סגל: אלו עובדות.

כרמית פולק-כהן: את זה מותר לך להכניס.

אריק סגל: מי שזוכה בפרס מציין את זה.

דני דנון: הכנסנו את ארץ הייצור, תמונות של מקום הייצור, את האזור הגיאוגרפי.

דני דנון: יש לכם בעיה עם הנושא של הפרסים.

דני דנון: גם לנו יש בעיה, כי לא נשים פה משהו שיפתח את כל החוק.

כרמל שאמה-הכהן: יש לכם הגדרה לתחרויות מוגדרות, אובייקטיביות?

אריק סגל: עיתונאי שיכתוב ביקורת יין – זה קיים בכל העולם - יכול לכתוב מה שהוא רוצה.

אריק סגל: הוא יכול לתת ציון שזאת גם המלצה.

דני דנון: נכון.

דני דנון: אם תוכלו לבוא עם משהו ספציפי לתחרויות אנחנו איתכם.

עינת לוי: יש תחרויות מוכרות בינלאומיות שאפשר להכניס אותן.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר לציין את שם התחרות ואת המיקום שבו הוא זכה.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר לציין דברים יבשים, בלי העניין של משפיע , עושה טוב או עושה רע.

כרמל שאמה-הכהן: יש לנו את סעיף 4(1)-(7).

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר בזה הישיבה נעולה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.