ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 97, 2011-07-18 11:30

מאיר שטרית: בוקר טוב לכולם.

מאיר שטרית: אני מתכבד לפתוח את הישיבה ומברך את מנכ"ל משרד החינוך שהגיע לישיבה וגם את מנהלת מט"ח שנמצאת אתנו כאן.

מאיר שטרית: המקור לדיון הזה הוא הצעת חוק שלי להעלות את ספרי הלימוד לאינטרנט.

מאיר שטרית: היא אושרה במסגרת טרומית.

מאיר שטרית: בעקבות פניה של שר החינוך הפכתי את זה להצעה לסדר כי המטרה לא היתה לתקוף משהו במשרד החינוך אלא לסייע.

מאיר שטרית: להגיע למצב שבו נוכל להעלות את ספרי הלימוד לאינטרנט ויש לזה כמובן השלכות שונות, גם כלכליות וגם השלכות במובן שבו יכולות השימוש של ילדים במחשבים יגדלו והם ישתמשו -באמצעות היכולת הללו בספרי הלימוד דרך המחשב.

מאיר שטרית: יש לזה גם השלכות לגבי יכולות חיוביות –ואת זה אני אומר כפתיחה לדיון, יש בזה פוטנציאל מדהים ליכולות שלנו להביא את כל ספרי הלימוד לכל הילדים בארץ במחיר הרבה הרבה יותר זול.

מאיר שטרית: בנוסף תיפתר הבעיה של המוציאים לאור כיוון שיש לזה פתרונות ופה דרושה חשיבה ארוכת טווח שתביא לשינוי מהותי במערכת החינוך.

מאיר שטרית: אני ער לניסויים ולפרויקטים שנעשים היום כמו "כתום" שעושה פרופ' הררי באמצעות מכון ויצמן להוראת מדעים, פרוייקט של הפעלת כיתות שלמות כולל המורה במחשב.

מאיר שטרית: גם פרוייקט "משי" שנעשה בגני תקוה ועוד שורה של פרויקטים אבל יש לומר שבעיניי, הדבר הטוב ביותר הוא שמט"ח העלה את כל ספרי הלימוד שלו לאינטרנט וגם את ספרי הלימוד לכיתות י"א וי"ב, בתוספת ספרים של הוצאות לאור אחרות.

מאיר שטרית: אם נסתכל "בגדול", ניתן לחשוב על אפשרות –וזה כרגע חזון עתידי, לשים את כל ספרי הלימוד של כל בתי הספר באינטרנט, לדאוג שלכל ילד יש מחשב כלשהו שהוא יכול להתחבר בו אל האינטרנט ולראות את ספרי הלימוד וחוברות העבודה.

מאיר שטרית: בנוסף, בשלב השני, להתאים לאפשרות הזו גם תכניות לימוד.

מאיר שטרית: התעוררה שאלת התשלום עבור הספרים והיתה לי פעם ישיבה עם מנכ"ל מט"ח שבה חשבנו על פס רחב שיהיה בכל בית ספר וכל ילד יוכל לגשת אל ספרי הלימוד, להעביר את העבודה שלו אל המורה וכו'.

מאיר שטרית: ואלה דברים שכבר קורים.

מאיר שטרית: מנכ"ל מט"ח אמר לי שאם כל תלמידי בית הספר היו מקבלים גישה כזו לאינטרנט ומשלמים סכום מזערי על השימוש בו היתה מתכסה ההוצאה כולה והעלות היא חצי ממה שעולים ספרי הלימוד.

מאיר שטרית: כך לא יהיה מצב שלתלמיד אין ספר.

מאיר שטרית: הדברים נראים כמדע בדיוני אבל הם נעוצים רק ביכולת שלנו להניע את הדברים ולרכוש תפיסת עולם כוללנית וחכמה.

מאיר שטרית: למנכ"ל משרד החינוך פעילות רחבה במשרד החינוך ואם הוא יקבע מסמרות לרעיון הזה אז המנכ"לים אחריו יקבלו דבר גמור ושלם.

מאיר שטרית: הצוות במשרד החינוך אמון ומקצועי.

מאיר שטרית: כאמור, הסכמתי להעביר את הצעת החוק כהצעה לסדר כדי שלא לתקוף את משרד החינוך.

שמשון שושני: אדוני יושב הראש, שאני מכיר כשנים רבות כמי שהיה יועץ חינוך וכשהיה ראש רשות מקומית שם היה המקום הראשון שבו נושא המיחשוב עלה על סדר היום במערכת החינוך בישראל.

שמשון שושני: מודה לך גם על הדיון הזה.

שמשון שושני: אנחנו לא יכולים להתעלם מן העובדה שמחר או מחרתיים תחזור נבחרת הפיסיקה שלנו עם חמש מדליות, אחרי שהתחרתה עם שמונים וארבע מדינות שהשתתפו בתחרות באולימפיאדה הבינלאומית לפיסיקה.

שמשון שושני: המקום שלה הוא המקום השלשה עשר.

שמשון שושני: שני תלמידים שלנו זכו במדליות זהב, שניים זכו במדליית כסף ואחד במדליית ארד ונדמה לי, שאחד מן התלמידים הוא גם התלמיד המוביל מבין המדינות המערביות בפתרון של התשובות.

שמשון שושני: כזכור, נערכה כאן אולימפיאדת אסיה ואחד התלמידים שזכה בזהב אז זכה בזהב גם עכשיו.

שמשון שושני: אנחנו החלטנו לשים דגש על קידום כל התלמידים בתחום המדעים והחלטנו לשים דגש מיוחד על האולימפיאדות במתמטיקה, כימיה, מדעי המחשב, ופיסיקה.

שמשון שושני: הרחבנו את מסגרת התלמידים המתוכננת לבחינות האלו ואחת התוצאות היא זו שאנחנו רואים כרגע בפיסיקה.

שמשון שושני: אני מקווה שמכאן ואילך מדינת ישראל תהיה בין עשרת המדינות המובילות בתחום המדעים.

שמשון שושני: ביקשתי מיושב ראש הועדה להביא סקירה כוללת על מה שאנחנו עושים כרגע בתחומי התאמת המערכת החינוכית למאה ה-21 ובמסגרת זו גם להגדיר את מה שאנחנו מתכוונים לעשות בנושא ספרים דיגיטלים.

שמשון שושני: כפי שיושב הראש יודע, המיחשוב של מערכת החינוך לא התחיל היום והוא מתנהל באופנים שונים כבר זמן רב.

שמשון שושני: נסענו למספר מדינות בעולם, הסתכלנו ולמדנו על מה שנעשה במדינות אחרות.

שמשון שושני: ניסינו ללמוד מן השגיאות שלהן והחלטנו שאנחנו שמים דגש מיוחד על המורים בישראל.

שמשון שושני: הבנו שחלק גדול מן הדברים ימשיך אחר כך מאליו.

שמשון שושני: אנחנו מבצעים תכנית גדולה שדר' רמון יציג אותה.

שמשון שושני: ביקשתי מיושב הראש שלושים דקות להצגה ואחר כך נענה על כל שאלה.

עופר רימון: תודה רבה לדר' שמשון שושני ולכל חברי הועדה.

עופר רימון: אנחנו נציג את התכנית ונזכיר שבתכנית הזו אנחנו באים בגישה הוליסטית לפיה אי אפשר להכניס את התיקשוב לבתי הספר אם לא נכניס את כל המרכיבים ההכרחיים קודם לכן.

עופר רימון: קודם כל התשתיות, אחר כך התכנים הדיגיטליים וגם כמובן הפיתוח של עובדי ההוראה.

עופר רימון: לפי הגישה הזו נכניס את כל המרכיבים האלה יחד לבית הספר.

עופר רימון: נדבר על ארבעה נושאים, נראה את שלב א', נתאר את התכניות שלנו להכניס עוד שמונה מאות בתי ספר לפרוייקט, בנוסף למאתיים ועשרים הקיימים וביחד הם יהיו אלף בתי ספר, שהם יותר מרבע מבתי הספר בכלל.

עופר רימון: נדבר על עולם הספרים הדיגיטליים ובסוף, נדבר על מחקר מבוקר בהקשר של התכנית.

עופר רימון: לגבי ההצטיידות, סיפקנו לבתי הספר מחשבים ניידים לכל המורים, מקרנים בכיתות, רמקולים, מסכי הקרנה, אמצעי החשכה ורשת אינטרנט בבית הספר עם חיבור בכל כיתה.

עופר רימון: לגבי הצבעים שבשקף: בית ספר ירוק ותקין הוא כזה שכל הציוד הותקן בו כנדרש ושחברת בקרה בדקה את הכל עד לבורג האחרון.

עופר רימון: בית ספר כתום הוא כזה שעדיין יש בו דברים שצריך לתקן אותם אבל הם לא מהותיים.

עופר רימון: בית ספר אדום הוא בית ספר עם תקלה מהותית כמו למשל, שאין בכיתות עדיין מחשבים ניידים.

עופר רימון: עשינו בקרה ראשונה בסביבות חודש מאי ומיינו את מימצאי הבקרה.

עופר רימון: הוחלט שמקומות בהם נמצאו מימצאים קלים יקבלו מכתב שמורה להם לפתור את כל הבעיות עד תחילת שנת הלימודים הבאה כתנאי להמשך השתתפות בתכנית.

עופר רימון: מקומות בהם יתגלו אמצעים חמורים יצאו מן התכנית.

עופר רימון: דוח הבקרה האחרון שלנו, נכון לתאריך 10 ביולי, מראה שמתוך 220 בתי ספר אין באף אחד מימצאי בקרה חמורים, ב 20% מבתי הספר נדרשים תיקונים קלים ו 80% מבתי הספר מסודרים מבחינת הצטיידות.

עופר רימון: והכוונה היא שהם מסודרים עד הבורג האחרון.

עופר רימון: יש כאן פירוט לגבי השאלה מה קורה בכל מחוז ובסוף הפירוט אנחנו מגיעים למה שקורה בכל בית ספר.

עופר רימון: בתשובה ליושב הראש, מתוך 200 בתי ספר שנכנסו לתכנית, 80% מהם מסודרים לגמרי וב 20% מהם נדרשים תיקונים קלים, כאלה שלא מהווים חסם להפעלת התכנית, ועדיין, נדאג שעד תחילת שנת הלימודים הבאה גם הם יעמדו –מבחינת הציוד, בתקנים שבדקנו ושחברת בקרה חיצונית בודקת אותם.

מאיר שטרית: ולכל תלמיד יש מחשב?

עופר רימון: לא, בתכנית שלנו יש מחשב נייד לכל מורה, מקרן בכל כיתה, אמצעי החשכה, רמקולים, וחיבור של כל כיתה לאינטרנט.

עופר רימון: חוץ מבתי ספר מתאימים, שהם עשרים במספר, לא חילקנו מחשבים ניידים לתלמידים בשלב הזה.

מאיר שטרית: בכיתות אין מחשבים ניידים!?

עופר רימון: אחד הדברים המיוחדים בתכנית הוא שמלבד תקציבי הצטיידות נָתַנּוּ גם תקציבי הפעלה והם נתח מאד גדול כי הם ניתנים כל שנה והם תנאי להפעלת התכנית.

עופר רימון: אנחנו מתקצבים בפעם הראשונה רכז תיקשוב בית ספרי.

עופר רימון: מורה בבית ספר שמקבל שבע שעות עבור הפעלת התכנית הזו בבית הספר, עבור הריכוז שלה ואנחנו מממנים טכנאי בבית הספר, מממנים את החיבור לאינטרנט ומממנים גם תוכן.

עופר רימון: בכל אחד מן התחומים האלה, הגדרנו את הספרות "אפס", "אחת", "שתיים".

עופר רימון: "אפס" מגדיר מקום שבו לא רכשו עדיין שירותי תוכן, "אחת" מגדירה מקום שרכש מנוי אחד בלבד, ו"שתיים" היא לאלה שרכשו שני מנויים או יותר.

עופר רימון: בתקציב שנביא אפשר יהיה לרכוש לפחות שני מנויים למנועי תוכן.

עופר רימון: רוחב הפס הוגדר.

עופר רימון: "אפס" מראה שלא רכשו קו או שהמהירות נמוכה מעשרה מגה.

עופר רימון: "אחת" היא כשהמהירות היא בין עשרה מגה לחמישה עשר מגה ו"שתים" היא מתאימה למצב התקין שבו יש יש בין חמשה עשר מגה לאחד וחצי ג'יגה וכו'.

עופר רימון: המחקרים מלמדים שרוב הפס הופך להיות צואר בקבוק בתכניות מיחשוב.

עופר רימון: יצא מחקר צרפתי שסוקר הכנסת ספרים דיגיטליים וגם הוא הראה את זה.

עופר רימון: נניח שנקפיד מאד מבחינת רוחב הפס.

עופר רימון: עשרת אלפי השקלים שאנחנו נותנים לא ממנים את עלות רוחב הפס בסטנדרט שאנחנו נותנים אבל אנחנו נותנים את התקציב שלנו רק אם הרשות עומדת בסטנדרטים שקבענו.

עופר רימון: לשאלת יושב הראש, רוחב הפס שאנחנו מדברים עליו הוא קו של שתיים על שתיים.

עופר רימון: קו סימטרי משמעו שהמהירות היא מעל חמישה עשר מגה והקו הוא קו פרטי של בית הספר, זאת אומרת שהוא לא מושפע משימושים באיזור.

מאיר שטרית: איך מתחברים?

קריאה: כשאתה מקבל 15 מגה בייט בבית הם 15 מגה בייט באופן כללי.

קריאה: הם יכולים לעלות ולרדת בהתאם לביקושים על הקו ואתה שותף לקו עם עוד אנשים.

קריאה: כשהמגה בייט הוא סימטרי זה אומר שאתה יכול כל הזמן לצרוך שני מגה ביט, גם ב upload וגם ב down load, כשה upload הוא מאד חשוב.

מאיר שטרית: נסביר לטובת מי שמתמצאים בתחומים אחרים: הביטוי האחד הוא הורדת תכנים והשני הוא העלאת תכנים, כמו במשלוח קובץ.

מאיר שטרית: בארץ, לצערי, מהירות הגלישה הנרכשת לא משומשת במלואה.

מאיר שטרית: בהעלאת קבצים המהירות הזמינה היא עשירית מזו שנרכשה.

מאיר שטרית: בנוסף, בהעלאה יש מגבלה נוספת והיא שאי אפשר לשלוח מסמך שנפחו עולה על 40 מגה בייט ויש צורך להיעזר בתוכנות מיוחדות לשם כך, תכניות שמסתובבות ברשת.

מאיר שטרית: יוצא שקו סימטרי שתיים על שתיים עולה לבית ספר עשרים אלף שקל לשנה.

מאיר שטרית: האם עם זה מקבלים גלישה בכיתות ב wi-fi או עם כבל?

עופר רימון: השארנו לבתי הספר להחליט בשלב הזה אם יתחברו ב wi-fi או עם כבל.

עופר רימון: יש כאן גם שיקולים של הימנעות מחשיפה לקרינה וכרגע לא הכתבנו לבתי הספר את הענין הזה.

מאיר שטרית: איזו קרינה?

עינת וילף: האם יש מחיר מסובסד של ספקי אינטרנט למוסדות חינוך?

עופר רימון: כרגע אין מחיר כזה.

מאיר שטרית: וזה אומר מחיר מלא?

עופר רימון: תמונת המצב היא זו: בחודש יוני ביצענו בדיקה לגבי רוחב פס –ואתם רואים שיותר מ 80% מבתי הספר עומדים ברוחב שהגדרנו וזה מאד מפתיע כי לא ציפינו לכך.

עופר רימון: לגבי עמידה בתוכן -כמעט 80% מבתי הספר עומדים בו וגם מבחינת העמדת הטכנאי לבתי הספר הם עומדים יפה.

עופר רימון: הדבר הבא הוא התפוקות הפדגוגיות.

עופר רימון: כל התכנית הזו, מטרתה היא לא רק הכנסת ציוד ותקציבי הפעלה כי בסוף שאולים מה עושים עם התיקשוב בתי הספר.

עופר רימון: הגדרנו מסמך של תפוקות ותוצאות של התכנית.

עופר רימון: במסמך הגדרנו מהן התפוקות ומה התוצאות.

עופר רימון: התוצאות הוגדרו ואגב, המסמכים האלה נמצאים לשיתוף הציבור וקיבלנו עליהם תגובות.

עופר רימון: הגדרנו את התוצאות המצופות מן המורה, מן התלמיד ומבית הספר כארגון.

עופר רימון: הגדרנו גם את התפוקות המצופות והן חמש מרכזיות: תכנית עבודה – שהתיקשוב ייכנס באופן מסודר עם תכנית עבודה שנתית.

עופר רימון: ניהול פדגוגי מתוקשב – רישום הנוכחות, המשמעת וכו'.

עופר רימון: ניהול הכיתה ייעשה בצורה מתוקשבת כלומר, בית הספר יהיה ארגון מתוקשב.

עופר רימון: שילוב הטכנולוגיה בהליכי הוראה, למידה והערכה – שיתוף ותקשורת של כל עולם התקשורת, גם תקשורת בין תלמידים –מה שנקרא למידה שיתופית, תקשורת בין מורים – למידת עמיתים, תקשורת בתוך בית הספר בין המורים למנהל בית הספר ותקשורת בין בית הספר לבית התלמיד.

עופר רימון: בנוסף הועלה הנושא הפורטל החינוכי.

עופר רימון: לגבי התפוקות הגדרנו "אפס", "אחת", "שתיים".

עופר רימון: "אפס" מראה שפחות מ-25% מטמיעים כנדרש, "אחד" מראה שבין 25%-50% מטמיעים כנדרש.

עופר רימון: בית ספר תקין מבחינתנו כרגע, מבחינה פדגוגית הוא כזה שבו מעל 50% מטמיעים כנדרש.

עופר רימון: כאן נמצאת תמונת המצב של שילוב התיקשוב בהוראה.

עופר רימון: בשפת אם, למשל, יותר מ-70% מבתי הספר מטמיעים את התכנית בתחום השפה וזאת אומרת שהמורים לשפה משלבים את התיקשוב לפי הנחיות שלנו.

עופר רימון: זה לא דבר פשוט להיכנס לבית ספר ולצפות שכל המורים בו יטמיעו את הדברים לפי הדרישות שלנו ואגב, בתי ספר שעדיין לא מטמיעים כנדרש אנחנו מוסיפים להם הכשרות והשתלמויות לפי הצורך.

עופר רימון: הדבר הבא הוא הניהול הפדגוגי.

עופר רימון: היכולת של מורים להשתמש בתוכנה לניהול פדגוגי ואתם רואים כאן שיש עוד הרבה מאד עבודה לעשות בנושא הזה.

עופר רימון: 50% מבתי הספר עדיין לא משתמשים בתוכנה לניהול פדגוגי כמו שאנחנו ציפינו שישתמשו וזה שינוי מאד מורכב עבור חלק מן המורים להיפטר מן היומן ולהעביר את כל הניהול.

עופר רימון: הבאנו את הדרישות בצורה איטית כדי לא לבקש את הדברים בבת אחת ויש כאן תהליכים לפיהם מתוכנן המועד שבו נוציא את ההליכים לגבי הפורטל הבית ספרי.

עופר רימון: יהיה שלב שבו נתחיל לדווח על מעבר להוראה מתוקשבת להקניית מיומנויות תקשורת כחלק מן ההוראה ובנוסף, נוסיף תפוקה נוספת מבתי הספר והיא הנושא של התנהלות בטוחה ברשת כי היא חלק מן הדרישות שלנו מן המורים שיעבירו לתלמידים.

עופר רימון: עד כאן סיכום שלב א' מבחינת 220 בתי ספר שנכנסו.

עופר רימון: במקביל אנחנו נערכים להכנסת 800 בתי ספר נוספים.

עופר רימון: זוהי הפריסה שלהם.

עופר רימון: הכנסת בתי ספר לתהליך היא לא פשוטה, אנחנו מעבירים השתלמויות למנהלים כדי שיהיו לו את הכלים להכניס את התכנית לבית הספר, אנחנו מאתרים רכזי תיקשוב בבית הספר והגדרנו לגבי התפקיד הזה סטנדרטים מאד ברורים.

עופר רימון: המינוי מותנה בחתימה של מנהל, מפקח ומנהל מחוז.

עופר רימון: אלה התהליכים של הכניסה.

עופר רימון: נעבור לתוכן.

עופר רימון: כאן אנחנו מדברים על הרצון להגדיל את היכולות והאמצעים של המורה כדי להפוך את ההוראה שלו ליותר יעילה.

עופר רימון: אעבור על חלק מן האלמנטים ובסוף נגיע אל הספרים הדיגיטלים ונרחיב שם.

עופר רימון: כאן נדגיש שהספרים הדיגיטלים "לא חיים לבד".

עופר רימון: כמו שהם זקוקים לרכז התיקשוב ולאינטרנט הרי שהם "לא חיים לבד" בלי מערכת של תוכן שעוטפת אותם.

עופר רימון: בנינו את אתר התכנית ובו אפשר למצוא את כל המסמכים הרלבנטים לתכנית, אלה שהצגנו כאן ואגב, כמו שאמרתי קודם, העלינו את כל המסמכים האלה לאתר לשיתוף הציבור וכבר מתנהלים דיונים סביב המסמכים האלה.

עופר רימון: אנחנו מזמינים גם את כל הנוכחים כאן להיכנס לאתר, אפשר דרך האתר של מימשל זמין, להעיר ולהגיב.

עופר רימון: פורטל תוכן דיגיטלי.

עופר רימון: זה פיתוח שלנו, פיתוח מאד ייחודי ואנחנו מאד גאים בו.

עופר רימון: הפורטל הזה יכול לשנות את ההוראה בישראל.

עופר רימון: הפורטל הזה הוא שער לכל החומרים המתוקשבים שיש בארץ.

עופר רימון: אסביר.

עופר רימון: מורה למתמטיקה, למשל, לכיתה ג',.

עופר רימון: מקיש "כיתה ג' מתימטיקה" ונפתחת עבורו תכנית הלימודים.

עופר רימון: מכאן יהיה קישור לכל נושא בתכנית הלימודים, לכל חומר דיגיטאלי שקשור לתכנית הלימודים.

עופר רימון: כיום, כשיש בכיתה ספר לימוד, הלומד שבוי בספר הלימוד ואילו כאן, תכנית הלימודים מובילה אותך לאינספור דרכים.

עופר רימון: אם ברצונך להגיע אל כפל בחילוק אז אתה לוחץ על כפל בחילוק ויש כאן מעל ארבעים ושמונה תכניות שהמורים יכולים להיעזר בהן כדי לשפר את ההוראה.

עופר רימון: אנחנו מאפשרים למורים לדרג את יחידות ההוראה וליצור שיח סביב ההוראה בישראל, שיח של המורים עצמם.

מאיר שטרית: האם בתי הספר משתמשים בתכנים האלה?

עופר רימון: כן, בתי הספר שרכשו מנוי או מנויים לספקי תוכן הם לא רק מנויים אלא הם גם משתמשים.

עופר רימון: כאן הגשנו את כל החומרים הדיגיטלים ואנחנו נותנים לבתי הספר תקציב כדי לרכוש תכנים דיגיטלים, זה חלק מן התכנית ואנחנו גם מנגישים אותן עבורם.

עופר רימון: פנינו למורים ב"קול קורא למורים" כדי להציע לנו יחידות הוראה טובות ומורה שמצאנו את היחידה שלו ראויה אנחנו קונים ממנו את היחידה, משלמים לו עבור הרעיון.

עופר רימון: יש הרבה מאד מורים ששלחו לנו יחידות הוראה.

עופר רימון: Public domain, כמובן.

עופר רימון: מורים שיחידות ההוראה שלהם התקבלו מפורסמים באתר.

עופר רימון: זה מאד מעודד להשתתף ולהציע ולהפוך את ההוראה לשיח.

עופר רימון: פיתחנו נוהל שמסדיר את הנושא של אישור סביבות עבודה דיגיטליות כמו אישור ספרי לימוד והגב' יואלה טרם, מנהלת האגף לחומרי לימוד ישבה עם רוני דיין והנוהל נכתב.

עופר רימון: כל ספקי התוכן בארץ מרוכזים כאן

עופר רימון: עם פירוט תשובות לשאלות כמו: עבור אילו קבוצות יש להם חומרים?

עופר רימון: מה יש להם?

עופר רימון: מי אנשי הקשר?

עופר רימון: וכן הלאה.

עופר רימון: הקמנו צוות –בשיתוף עם והמשרד לאיכות הסביבה, כדי לבחון היבטים שהתיקשוב יכול להשפיע עליהם.

עופר רימון: לגבי ספרים דיגיטליים, להלן הפתרון שאנחנו מציעים.

עופר רימון: מטרת המהלך היא לייצר אלטרנטיבה דיגיטלית לספרי הלימוד המודפסים כדי לממש את היתרונות שיש להם ככאלה והם: עדכניות, שהרי אפשר לעדכן אותם מבלי להדפיס שוב, אין להם בלאי, אין להם משקל, אפשר לכתוב בספר והוא לא מתבלה, קישוריות, איתור מידע, עלות יותר קטנה ואין פגיעה באיכות הסביבה.

עופר רימון: סקירה עולמית: בשנת 2010 חברת אמאזון דיווחה שמכירות הספרים הדיגיטלים עוברות את אלה המודפסים.

עופר רימון: קליפורניה -כחלק מן הנסיון לחסכון, מובילה פרוייקט לשילוב ספרי לימוד דיגיטליים וכדי "לטעום" ניכנס רגע לאתר הקליפורני.

עופר רימון: תוכלו לראות כאן שהם ריכזו את כל ספרי הלימוד הדיגיטלים שהם מנגישים ללא תשלום לכל התלמידים לפי חלוקה של כיתה, נושא, סטנדרטים ועוד.

עופר רימון: בקליפורניה המדינה מממנת את הלימודים מלכתחילה.

עופר רימון: כאן אנחנו רואים ספר היסטוריה עבור תלמידים בקליפורניה בגירסת pdf, אפשר לשנות את התצוגה שלו ואפשר, למשל, להוסיף הערה בספר.

עופר רימון: אפשר לסמן קטע בטקסט, אפשר למצוא מילה מסויימת ועוד.

עופר רימון: בספר יש גם look-up שמאפשר להיכנס לאתרים אחרים כמו מילונים דיגיטליים.

עופר רימון: זהו אתר שרק מלווה ספר בהיסטוריה.

עופר רימון: דבר נוסף, אפשר להוריד רק חלק מן הספר, רק פרק מסוים שאותו התלמיד מבקש כמו פרק התירגול בספר מתימטיקה, למשל.

עופר רימון: בדקנו גם בצרפת, בדרום קוריאה, באיטליה אבל כאן אקצר.

עופר רימון: פיתוחים טכנולוגים וירידה בעלויות הקניה של מכשירי קצה מאפשרים שימוש בספרים דיגיטלים במקביל או במקום ספרים מודפסים.

עופר רימון: תכנית לאומית להתאמת מערכת החינוך למאה -21 מניחה את התשתיות הבסיסיות בבתי ספר, תשתיות שמאפשרות את השימוש בספרים דיגיטלים וכמו שציינתי קודם, תשתיות תקשורת, רוחב פס, רכז תיקשוב, טכנאי, הדרכות והשתלמויות.

עופר רימון: היתה מחשבה שלמורים אין בעיה לעבוד עם קובץ pdf אבל יש בעיה ואם מורים לא יקבלו הדרכות והשתלמויות מתאימות זה לא יטמע בתוך המערכת ויהיה ספר שלא ישתמשו בו.

עופר רימון: המהלך: המצב האידיאלי לשימוש בספרים דיגיטלים הוא כשיש לתלמידים התקן כזה אך יחד עם זאת, במציאות של היום, עם כיתות מקוונות, אפשר כבר לנצל את יתרונות הספרים הדיגיטלים ואנחנו מדגימים כאן.

עופר רימון: קודם כל התלמידים והמורים יכולים להשתמש בספר הדיגיטלי בבית.

עופר רימון: המורים יכולים להשתמש בספר הלימוד הדיגיטלי בכיתה באמצעות המחשב הנייד והמקרן וקיימת גם אפשרות ביניים לפיה התלמידים מקבלים יחד עם הספר המודפס גם את הגירסה הדיגיטלית, אחד מהם נשאר בכיתה ואחד מהם בבית.

עופר רימון: יצירת החלופה הדיגיטלית תאיץ את הכנסת המחשבים הניידים לבתי הספר, העלות של מתקני הקצה היום מתקרבת לעלות של ספרי הלימוד הנדרשים לתלמיד לשנה אחת ואז, הוזלת הספרים הדיגיטלים ב- 50% יכולה לממן את ספרי הלימוד.

עופר רימון: לגבי הדרגות, רמה א' היא הבסיסית.

עופר רימון: רמה ב' היא עליית מדרגה אחת עם קישורים והפניות לאתרים, לסרטים, ליישומונים ורמה ג' היא כבר ספר לימוד אינטראקטיבי עם מערכת l.m.s.

עופר רימון: שבה המורה יכול לקבל סטטיסטיקות על קצב ההתקדמות של התלמידים שלו.

עופר רימון: בטווח הקצר נבקש לאפשר חלופה בסיסית לספר הלימוד במטרה להתחיל ולהניע את כוחות השוק לכיוון הרצוי ולייצר חלופה בזמן קצר יחסית ללא עלויות גבוהות.

עופר רימון: ההמלצה שלנו היא שהחל משנת תשע"ג משרד החינוך לא יאשר ספר לימוד שלא כולל גירסה בסיסית במקצועות ובשכבות הגיל - - -

מאיר שטרית: מהי גירסה בסיסית?

עופר רימון: ספר הלימוד יוצע למכירה בשני אופנים: באחד הוא מופץ עם גירסה דיגיטלית והשני הוא גירסה דיגיטלית שמחירה 60% -לכל היותר, ממחיר הספר הקשיח.

עופר רימון: נשאלת השאלה מה עושים עם הגופים שיש להם ספרי לימוד מאושרים?

עופר רימון: נתנו אישורים שתוקפם הוא עד לחמש משנים וגוף מפתח שיש לו ספר לימוד מאושר והוא בתהליך, יציג לנו לקראת שנת הלימודים תשע"ג, עד סוף חודש אפריל, גירסה א' שהיא דיגיטלית ויהיה זכאי למענק עידוד חד פעמי.

עופר רימון: גוף שיציג לנו גירסה יותר מתקדמת ברמה ב' יקבל תוספת על המענק וגוף שיציג משהו ברמה ג' יקבל תוספת נוספת.

עופר רימון: מענקי העידוד יוענקו באופן הבא: בנינו כאן מטריצה שעוקבת אחרי קצב ההתקדמות של התכנית להתאמת מערכת החינוך למאה ה -21 כי במקום שבו אין לנו את התשתיות לא כדאי לרוץ אלא לכוון.

עופר רימון: אנחנו מקווים שבהמשך, בתשע"ג ובתשע"ד, נכסה את כל בתי הספר היסודיים ונעלה אל החטיבות העליונות.

מאיר שטרית: האם כרגע זה רק בבתי ספר יסודיים?

שמשון שושני: רק יסודי.

שמשון שושני: מתחילים בצפון ובדרום, משלימים בצפון ובדרום את בתי הספר היסודיים ועולים לחטיבות ביניים בצפון, בדרום ופריפרייה ואז נכנסים לבתי ספר יסודיים במרכז.

עופר רימון: משרד החינוך ימליץ לבתי הספר שמשתתפים בתכנית הלאומית להתאמת מערכת החינוך למאה ה-21 לרכוש ספרים דיגיטלים ובנוסף, בבתי הספר הללו יתבצע מיפוי -שכבר התחיל, מיפוי של תלמידים שאין להם משאבים.

עופר רימון: הסטטיסטיקות מדברות על 10% ולא יותר אבל, אנחנו רוצים לתת פתרון באמצעות הפרוייקט "מחשב לכל תלמיד".

עופר רימון: אנחנו מסנכרנים רשימות בין הפרוייקט "מחשב לכל תלמיד" -שמוביל משרד ראש הממשלה, עם התכנית שלנו.

עופר רימון: משרד החינוך יבחן יחד עם משרד האוצר את האפשרות לקניית זכויות שימוש של חלק מספרי הלימוד.

עופר רימון: כל האמור יעשה במקביל להוצאת חוזר מנכ"ל.

עופר רימון: משרד החינוך יקבל הנחיות מפורטות לגבי כל אחת מן האפשרויות ואנחנו נכתוב תקן לגבי כל אחת מן הרמות.

עופר רימון: לסיום, אנחנו בונים מחקר מבוקר על התכנית, במטרה לבחון את היעילות שלה במודל שבו יש גם מחשבים ניידים לתלמידים.

עופר רימון: אנחנו יוצאים לניסוי מבוקר על ששים בתי ספר וששים נוספים כקבוצת ביקורת.

עופר רימון: כל בית ספר יתבקש לבחור ספק תוכן מוביל, הוצאנו בקשה לספקי תוכן כדי לבחון מי מהם מתאים להיות ספק מוביל זאת אומרת, שיש לו כיסוי מספיק של תכנים לבתי הספר, נבחרו שלושה ספקים, גלים, מטח ועת הדעת, נשלח מכתב לכל בתי ספר בניסוי כדי להזמין אותם וב 15 לאוגוסט, בט"ו באב, נקיים כנס במעמד המנכ"ל, שבו נציג את התכנית, בתי הספר יפגשו עם ספקי התוכן, כל בית ספר יחברו את הספק המוביל ומכאן נצא לניסוי שהרשות הארצית למדידה והערכה תבצע.

מאיר שטרית: משהו על ה"טאבלטים".

עופר רימון: מבחינת ה'טאבלטים', לכל מפרטי ההצטיידות שלנו, לכל המכרזים הקיימים, בין אם זה המכרז של מפעל הפיס או המכרז של המפעל למשק וכלכלה, הכנסנו את ה'טאבלטים' כדי שתהיה אפשרות "ללכת על זה".

עופר רימון: בנוסף, יש כבר קבוצה שמכניסה "טאבלטים" לבתי ספר והשר הינחה אותנו ללוות את התהליך הזה עם איזשהו מעקב אחרי ההתקדמות וההשפעות שלו, כדי ללמוד כמה שיותר לקראת המהלך של תשע"ג.

עופר רימון: יש כאן שאלות שונות, שבעה אינץ'?

עופר רימון: עשרה אינץ'?

עופר רימון: האם נכון לנו אייפוד?

עופר רימון: האם נכון לנו "ללכת" על "טאבלטים" מיובאים?

עופר רימון: וכו'.

עופר רימון: גם העלויות הן שיקול.

שמשון שושני: מנסים לגייס כספים כדי להגיע עם אחת החברות לניסוי של שילוב טאבלטים.

מאיר שטרית: האם אני יכול להניח שכל הספרים חייבים להיות בסוף דיגיטלים?

מאיר שטרית: אסביר.

מאיר שטרית: מאחר והכללים של משרד החינוך קובעים שכל ספר שיצא לא יוחלף במשך חמש שנים, ומאחר ועברה כבר שנה אחת, אז תוך ארבע שנים לא יהיו ספרים שלא יהיו דיגיטלים.

עופר רימון: אם ההנחיה הזו והכיוון הזה יתממש אז מתשע"ג לא נאשר ספרים חדשים ויותר מזה, יהיה מאד כדאי לחברות התוכן לקחת מענק עידוד כדי לא לחכות לו ארבע שנים.

מאיר שטרית: אם כך, האם יוצא שבעוד ארבע שנים לא יהיו ספרים בלי גירסה דיגיטלית?

עופר רימון: הסתייגות אחת.

עופר רימון: אנחנו עדיין - - -

מאיר שטרית: אומר אחרת, שר החינוך לא יאפשר ספרים שלא תהיה להם גירסה דיגיטלית.

מאיר שטרית: האם נכון?

עופר רימון: כן.

עופר רימון: ראה, כשאתה לוקח את המפעל לעידוד הקריאה, למשל, שבו כל ילד מגיע לבית ספר עם הספר האישי שלו מן הבית, ובמשך חצי שעה או רבע שעה ראשונה קורא מן הספר אז זה מפעל שלא נמהר לוותר עליו.

עופר רימון: ראה, אנחנו מבדילים בין קריאה להנאה וחינוך לקריאה להנאה לבין היסטוריה, מתמטיקה, מדעים, כל המקצועות ששם אתה צורך מידע.

עופר רימון: אני לא יודע אם נעבור מיד מקצה אחד של המטוטלת לקצה השני ונפסול את הספרים הקשיחים.

עופר רימון: לא כך הוא, יש ספרים שיש לנו הרבה כבוד אליהם.

מאיר שטרית: מרכז המחקר והמידע סקר מחקרים על השפעה של קריאה במחשב לעומת קריאה של ספר ונמצא שצעירים זוכרים יותר מקריאה דיגיטלית מאשר דרך ספרים ואילו מבוגרים זוכרים יותר מספרים.

יואלה טרם: מחקר שנגמר עכשיו באוניברסיטה הפתוחה הראה גם דברים אחרים.

יואלה טרם: זה לא חד משמעי.

יואלה טרם: עדיין דנים בזה.

יואלה טרם: בנוסף, חסרות בתהליך שתי זרועות נוספות והן המחברים והכותבים של חומר הלימוד -שהם התשתית המקצועית עליה אנחנו נשענים, והמפקחים של תחומי הדעת שאמורים כל הזמן לוודא שהכלים והמערכות יביאו את התלמידים להישגים הראויים.

יואלה טרם: ההשפעה של העולם הטכנולוגי היא עצומה ואין על כל ויכוח אבל צריך לבדוק האם וכיצד היא משפיעה לטובה על תהליכי למידה והוראה של מורים ותלמידים במערכת החינוך.

מאיר שטרית: לו היה תלוי בי הייתי אומר לך שיש ללמד תלמידים איך ללמוד ולא מה ללמוד.

מאיר שטרית: כל המידע נמצא וילדים יכולים להגיע אל כל חומר מהר יותר מן המורה.

מאיר שטרית: הרעיון הוא ללמד אותם איך ללמוד ולא מה ללמוד.

אנסטסיה מיכאלי: קודם כל מודה ליושב ראש הועדה שהוא מעלה את הנושא החשוב.

אנסטסיה מיכאלי: הופתעתי לשמוע את הבקיאות שלו בנושא.

אנסטסיה מיכאלי: שמחתי גם שמנכ"ל משרד החינוך אמר שלקח לו זמן ללמוד את הנושא אבל הצלחתם ואני מברכת את משרד החינוך על הפעילות הרחבה בנושא.

אנסטסיה מיכאלי: נמצאים אתנו נציגי מט"ח אתם שיתפנו פעולה לאורך כל הדרך ובשנת 2009, כשהציגו את התכנית לשנת 2020 -תכנית של משרד החינוך, תכנית לטווח ארוך בנושא דיגיטציה של ספרי הלימוד - מאד שמחתי.

אנסטסיה מיכאלי: מצד שני, אני כאן חייבת להגיד -כיושבת ראש השדולה לקידום מעמד המשפחה מספר דברים: אל"ף, לגבי כל הפעילות של הדיגיטציה, יחד עם ההצעה של חברת הכנסת עינת וילף לקנות אייפודים לכל התלמידים, אוֹמַר שאני מברכת על היוזמה הזו אבל מצד שני הבעייתיות שלנו היא לא ההצעה אלא תגובת ההורים.

אנסטסיה מיכאלי: הרי אם יש ילד אחד שמכין שיעורי בית והאחים שלו גם אמורים לעשות שיעורי בית אז מה נעשה?

אנסטסיה מיכאלי: האם נקנה שלושה אייפודים לכל הילדים?

אנסטסיה מיכאלי: האם לכל אחד יהיה מחשב נייד?

אנסטסיה מיכאלי: מחשב נייח?

אנסטסיה מיכאלי: בי"ת, לגבי ההיבט הכלכלי, אני מברכת על התיקצוב של משרד החינוך אבל פעלתי במשך השנה במישור הפרלמנטרי בשביל להעלות את נושא ספרי הלימוד בוועדת החינוך ושיתפתי פעולה עם חבר הכנסת זבולון אור לב בנושא הזה.

אנסטסיה מיכאלי: הוא קידם את זה.

אנסטסיה מיכאלי: הגענו למצב שגם נפגשנו עם שמשון שושני לא מזמן וקידמנו הצעה לקריאה ראשונה בנושא של הגבלה על מכירת ספרים במארזים, שבספרים לא יהיו דיסקים וספר יהיה כמו ספר אבל בעוד מספר שנים הספר יכול להישלך אל הספריה וגם היא תשתנה ויהיו בה רק מחשבים אבל עדיין, כמו שאני קוראת חומרים באייפון, עדיין ספר הוא ספר ועידוד קריאה לא יהיה באמצעות דיגיטציה.

אנסטסיה מיכאלי: גימ"ל, הלימודים הדיגיטלים הם תלויי חשמל, למשל ועלינו לדאוג שספרי הלימוד יהיו תמיד בהישג יד.

אנסטסיה מיכאלי: יש לדאוג לכך שהמורים ידעו איך פועלים בזמן מלחמה, למשל.

אנסטסיה מיכאלי: יושב הראש מעלה פעמים רבות את השאלות שנוגעות להכנה לשעת חירום ואני בטוחה שאחד מן הכלים שלנו הוא חינוך ומשרד החינוך צריך גם להיות מוכן למצב חירום מן ההיבט של הלימודים בזמן הפסקות חשמל וגם מבחינת הספרים עצמם.

אנסטסיה מיכאלי: מציעה לבדוק את הנושא.

אנסטסיה מיכאלי: דל"ת, יש גם לשאול כמה ילדים בפריפרייה מסוגלים לרכוש את המחשבים?

אנסטסיה מיכאלי: כמה ילדים נגישים –אפילו לרכוש ספר לימוד?

אנסטסיה מיכאלי: שעדיין יקר?

אנסטסיה מיכאלי: כמה יעלה להורים לעמוד בדיגיטציה הזו?

אנסטסיה מיכאלי: והשאלה לא קשורה לוועדת המדע אבל אני פונה אליך כיושב ראש הוועדה שתשקול גם את ההיבטים האלה ואולי יש מקום לעשות דיון משותף עם ועדת הכספים שם אפשר יהיה להעלות את הנושא של עלויות הלימודים לסדר היום.

אנסטסיה מיכאלי: אמרת "אני מוכן לשלם רק שיהיה איכותי" אבל השאלה היא, - - -

מאיר שטרית: אם האלטרנטיבה היא לרכוש ספרים מדי שנה, הוצאה של 500-1,000 ₪ לשנה לעומת אייפוד שעולה - - -

אנסטסיה מיכאלי: ומחר האייפוד ייגנב או יישבר, מי יתקן את זה?

מאיר שטרית: בסדר אבל את קונה מכשיר אחד שעליו יש את כל הספרים.

מאיר שטרית: האייפוד עולה עשירית ממה שעולה לקנות ספרים במשך עשר שנים.

אנסטסיה מיכאלי: השיקול הכלכלי שווה יותר לטווח קצר אבל לטווח ארוך הדבר לא נכון כי הטכנולוגיות מתפתחות והתוכנות משתנות.

אנסטסיה מיכאלי: או אז יגידו: "השנה מערכת הלימוד השתנתה".

אנסטסיה מיכאלי: ואם מו"לים הצליחו להוציא מאתנו מיליארד שקל בשנה אז השוק הזה יהפוך לשוק של מיליארדי דולרים בשנה והכל יהיה על חשבון אותם הורים שמגדלים ילדים קטנים במדינת ישראל.

אנסטסיה מיכאלי: מערכת ההפעלה של ווינדווס תעלה לנו יותר, אפליקציה חדשה תעלה יותר וכל המו"לים יהיו מאד מאד מסודרים מכל מיני צדדים ובעלי אינטרסים שירצו להכניס אפליקציה.

אנסטסיה מיכאלי: וראה חוברות הלימוד באנגלית, למשל, משנת 2000 יש חוק השאלת ספרי לימוד והוחלט שהמהדורות לא אמורות להשתנות אבל הן משתנות מדי שנה, גם אצל הילדים שלי התברר שבכל שנה יש לנו "ראשית" חדשה.

אנסטסיה מיכאלי: כן, לימודי התורה משתנים בכל פעם.

אנסטסיה מיכאלי: יש להבין שיהיו הרבה מאד אנשי עסקים שירצו לעשות את זה באותה צורה והם יעשו את זה בצורה מתוחכמת.

אנסטסיה מיכאלי: הבעיה שלנו היא שאנשי ספר הם אנשי ערכים וספר מוסיף יותר בחוויה.

אנסטסיה מיכאלי: כשאומרים שילדים זוכרים כשהם קוראים דיגיטלית זה נכון אבל השאלה היא מה עוד, ברמה נפשית ורוחנית, הם לוקחים מן הקריאה בספר.

אנסטסיה מיכאלי: יש לחקור את הדברים.

מאיר שטרית: הרעיון הוא לא לשלול את הספר אלא שתהיה אופציה לשימוש כפול.

עופר רימון: זו האופציה הראשונה שדיברנו עליה כשלב ראשון.

עינת וילף: תודה רבה ליושב הראש גם על הדיון.

עינת וילף: ראשית, לגבי הצעת החוק, ההצעה היא בתיאום מלא עם מה שהוצג כאן והמטרה היתה לפתור בעיה שעלתה בוועדת החינוך מספר פעמים.

עינת וילף: הרקע לבעיה הוא זה: שמספר עיריות ניסו להכניס תיקשוב מלא בבת-אחת לבתי הספר ודרשו שלכל התלמידים יהיה מחשב.

עינת וילף: בחלק מן המקרים ההורים היו צריכים לרכוש את המחשב ובנוסף, גם תכנית הלימודים השתנתה כי נעשה שימוש במחשב.

עינת וילף: הדבר הביא למספר דיונים זועמים בוועדת הכנסת עם הורים שאמרו שהם לא מעוניינים לרכוש את המחשב ושהעזרה לא ניתנת ונאמר להם שאם הם לא ירכשו את המחשב הילד לא יוכל להשתתף בשיעור באופן הנדרש כי השיעור בנוי על כך שכולם יושבים בכיתה עם מחשב.

עינת וילף: זה באמת לא נכון להגיע למצב שבו אומרים דבר כזה לילדים ולהורים והרעיון היה להתגבר על שלב הביניים.

עינת וילף: התפיסה היתה לקחת את המוציאים לאור, להשתמש בכח שיש למשרד החינוך לאשר ספרי לימוד ושמשרד החינוך לא יאשר ספר לימוד מבלי שיש לו גם גירסה דיגיטלית, כשבשלב הראשון הגירסה הדיגיטלית חייבת להיות בסיסית כלומר, צריך לאפשר למורה להמשיך לקיים את השיעור הרגיל כדי שלא יהיה מצב שבו הוא אומר לילד שהוא לא יכול להשתתף כי השיעור השתנה.

עינת וילף: הרעיון היה שבשנה הראשונה ישבו בכיתה שלושה ילדים עם קורא דיגיטלי, בשנה השניה כבר שליש מן הכיתה ובשנה השלישית כמעט כל הכיתה ומרגע שהמעבר זה יסתיים -ויש כיתות בבתי ספר שבהן מסתיים המעבר, או אז אפשר להתחיל להכניס תכנים –שאתה קראת להם תכנים ברמה ב' וברמה ג' אבל המעבר מתקיים באופן שמקטין את החיכוכים וגם כמובן את העלויות שמוטלות על ההורים.

עינת וילף: כל זה מעבר לכל היתרונות של המשקל והיכולת לעדכן בתדירות גבוהה וכו'.

עינת וילף: הרעיון הוא לא להכריח אף הורה או תלמיד לרכוש שום דבר אלא רק לייצר את התמריץ באמצעות זה שהספרים יהיו זולים יותר והמשקל קל יותר, וההנחה היא שתוך מספר שנים זו תהיה ההעדפה הגורפות של רוב ההורים.

עינת וילף: כתוב בהצעה גם הצד של המורים, לא מבחינת עצם הלימוד אלא בשאלות האקלים בכיתה והמשמעת בכיתה.

עינת וילף: אחד הדברים שעלה בשיחות שלנו הוא שכיום בבתי הספר מורים –כחלק מן המדיניות, לא מאפשרים לתלמידים להכניס אייפוד או קורא אלקטרוני לכיתה -גם לא כדי לסכם את השיעור, מתוך תחושה שזה יפריע והם לא תמיד יכולים להיות בטוחים שהשימוש בקורא האלקטרוני ייעשה למטרות לימודים.

עינת וילף: לכן מאד חשוב שיהיה מסר ברור שמשרד החינוך ייתן למורים כלים וסמכויות לעשות דברים מסויימים במקרה שתלמיד משתמש בכלים האלה שלא למטרות לימודיות.

עינת וילף: אם מחליטים שמורה יכול להחרים את המכשיר למספר שעות, ליום או לשבוע, למשל, איך מוודאים שהוא מקבל את הגיבוי למרות שמדובר במכשיר יקר וכו'.

עינת וילף: חשוב שהמורים ידעו שיש להם את מלוא הכלים על מנת להקפיד על כך שבשיעור מתקיימת אוירת לימודים.

עינת וילף: הרעיון של ספרים בדרג בסיסי שהם שווים לגירסה המודפסת הוא שבתי הספר לא יהיו מחוייבים לתשתית אינטרנט.

עינת וילף: התלמיד יכול להוריד את הספר בבית או בבית קפה ובאותו רגע הוא בא עם הספר באון ליין ולכן גם מאפשר כניסה הרבה יותר מהירה בלי שבית הספר נדרש להוצאה גדולה על תשתית אינטרנט וזה מתקיים בשלב יותר מאוחר.

עינת וילף: תודה רבה.

דניאל בן-סימון: שאלה למנכ"ל ולפניה מספר מילות הקדמה.

דניאל בן-סימון: שמעתי את הלהט, אדוני יושב הראש, לקראת ההליכה המואצת לדיגיטציה ורק אומר משהו על מותו הקרב והולך של הספר המודפס.

דניאל בן-סימון: קראתי תיאור של סטפן צווייג, שגלה מאוסטריה אחרי הטירוף הגדול והגיע לברזיל, ומכל אלפי הספרים שהיו בביתו ניצלו שבעים.

דניאל בן-סימון: הוא חיפש ספר מיוחד והוא אומר: שכשהתארחו אצלי אלברט איינשטיין ופרויד ותיאודור הרצל וארתור שניצלר אז כל אחד עישן מקטרת עם טבק מסוג אחר והארומה של הטבק נדבקה לדפי הספר.

דניאל בן-סימון: הוא חיפש את אותו הספר שערכו במלים עלה כתוצאה מדמויות עולמיות כאלו שהותירו רושם היסטורי.

דניאל בן-סימון: יש עצב מסוים על כך שאנחנו חולפים על פני העידן הזה של הספר עם המלים האלו, עם העמודים, יש בזה עצב מסוים ולבי עם אלה שעדיין כותבים בכתב יד ומחכים לגיל השלישי, סופרים ועיתונאים שעדיין לא עובדים עם מחשב.

מאיר שטרית: יש תוכנות באנגלית שבהפעלתן הסופר מדבר והמחשב מקליד.

דניאל בן-סימון: לא כל דבר הוא מחשב.

דניאל בן-סימון: יש אנשים שעדיין מרגישים זרות לענין הזה ואני זוכר כשהתחלתי לכתוב בעיתון "דבר" בשנת 88' הושיבו לידי את חיים גורי ואמרו לי: דני, חנה זמר אמרה שתלמד אותו לכתוב במחשב.

דניאל בן-סימון: לקח לי מספר שעות והוא הדפיס אות אות ולקח בערך שלושה ימים לכתוב את המאמר הזה.

דניאל בן-סימון: עמדנו למסור אותו למערכת ואז היתה הפסקת חשמל -כמו שחברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי אמרה מן הסיוטים שלה, והחשמל חזר והוא אמר: דני, איפה המאמר?

דניאל בן-סימון: אמרתי לו: תיכף נדע.

דניאל בן-סימון: חיפשנו והמאמר לא היה.

דניאל בן-סימון: שאלתי אם הוא עשה save והוא שאל מה זה save?

דניאל בן-סימון: מאז הוא רושם בכתב יד.

דניאל בן-סימון: השאלה שלי למנכ"ל היא גם בעקבות הדוברת הקודמת.

דניאל בן-סימון: כיוון שיושב הראש ואני באים מהרי האטלס ויש לנו איזושהי רגישות כלשהי ליוצאי האטלס שגרים בארץ וחלקם פזורים במסגרת כל מיני תהליכים שקרו בארץ, אז אני שואל: המהפיכה הדיגיטלית הזו, הרי אנחנו מודעים לפערים שכבר נוצרו עם הספר הכתוב וכאן אתה מכניס עידן חדש למקומות האלה שנמצאים בפער גדול, פער שלפיו ילדים בכיתה ו' בקושי קראו, המהפיכה הזו שזוחלת ובתוך עשור כולנו נהיה בעידן הזה, האם אתם מודעים אדוני המנכ"ל, לפער?

דניאל בן-סימון: האם המהפיכה תצמצם את הפערים?

דניאל בן-סימון: האם היא תתן אפשרות לאלו שלא יכלו עד עכשיו יכולת לזנק בלימודים או שהם ינשרו בכיתה ט' או י'?

דניאל בן-סימון: האם היא תעמיק את הפער בגלל נגישות גבוהה במרכז הארץ אל המכשירים האלה וחוסר נגישות במקומות אחרים שבהם גרים גם יוצאי האטלס?

דניאל בן-סימון: הדבר חשוב לקראת המהפיכה.

דניאל בן-סימון: האם אתם מודעים להשלכות שלה?

שמשון שושני: יש גם יוצאי גלויות אחרות.

שמשון שושני: אומר כך: לא רק ששר החינוך ואני רגישים לזה אלא שכל תכנית התאמת המערכת באה לשנות את המציאות.

שמשון שושני: כל התכנית הזו מתחילה בצפון הארץ ובדרומה, במקומות הרחוקים גיאוגרפית מן המרכז, ולא שכולם חלשים מבחינה סוציו-אקונומית אבל הריחוק מספיק, בעיקר מבחינת אותם מקומות שהם גם חלשים.

שמשון שושני: לכן לא דיברנו כרגע על מחשבים לילדים אלא קודם כל התחלנו עם המורים.

שמשון שושני: אין סיכוי לכל המהפיכות הטכנולוגיות אם המורה לא ישלוט בחומר.

שמשון שושני: התכנית דורשת שיהיה לו בטחון מוחלט ואנחנו מדברים לא רק על מורה בודד אלא על כל בית הספר היסודי, לפחות על שתי כיתות ועל שני מורים לכל כיתה.

שמשון שושני: הצוות שם כולל בסביבות שלושים מורים ואנחנו מכשירים שלושים מורים, כדי לדאוג שהמורה ישלוט בחומר ובכל מה שדיברנו עליו היום.

שמשון שושני: ואני מדגיש, אני לא מאמין שאי פעם לא יהיו ספרים, אני לא מאמין, אני פשוט לא מאמין אבל, ברגע שהמורה ובית הספר ידעו להפעיל את כל המערכות הטכנולוגיות המורכבות האלו אז נתרגל עם התלמידים.

שמשון שושני: ואמר דר' עופר רימון, כל תלמיד מרקע סוציו-אקונומי נמוך יקבל מחשב ממדינת ישראל.

שמשון שושני: תלמיד שיוכל לשלם יקנה.

מאיר שטרית: נמצאים כאן נציגים של חברות הוצאה לאור.

יורם רוז: המודל העסקי: אנחנו היום נמצאים עם עשרות ואולי מאות מדריכים שילמדו את ספרי הלימוד שלנו בכיתות.

יורם רוז: משרד החינוך הוריד את התקציב של ההדרכה אז המו"לים הפרטיים מכניסים מדריכים שלהם בכדי שיוכלו ללמד את המקצוע המסוים דרך הספרים שלהם.

יורם רוז: לזה אין פתרון.

מאיר שטרית: לא הבנתי.

עינת וילף: לא הבנתי.

יורם רוז: היום יש מדריכים שלנו שמסתובבים בתוך בתי הספר, מדריכים שהם גם מורים, וברגע שהוצאה לאור מפיקה ספר לימוד שהיא לא תוכל למכור אותו אז היא לא תוכל לממן את ההדרכה הזו.

יורם רוז: פעם משרד החינוך מימן הדרכות אבל היום כבר לא.

יורם רוז: האם הוא יממן הדרכות?

יורם רוז: דבר שני, נאמר שהמורים יקבלו תיגמול עבור תכניות לימודים שהם יזרימו למחשב.

יורם רוז: האם זה מתוקצב?

יורם רוז: אנחנו מו"ל בינוני, אנחנו משקיעים מליונים כל שנה בפיתוח של חומרי למידה, האם כתוצאה מכך שאנחנו נרד מן הבמה - - -

מאיר שטרית: למה שתרדו מן הבמה?

מאיר שטרית: לספר מודפס תהיה גירסה דיגיטלית בנוסף.

יורם רוז: עובדתית, כל מליון הספרים שנמצאים באמאזון הם פרוצים.

יורם רוז: כולם.

יורם רוז: והספרים האלה יהיו פרוצים.

עינת וילף: ובכל זאת הם מוכרים.

יורם רוז: דר' עופר ציין שאמאזון הודיעו שהשנה זו השנה הראשונה שהם מוכרים יותר ספרים דיגיטלים, הוא רק לא ציין שמדובר בכריכה קשה ומכירות בכריכה הקשה מהוות רק 2% מן המכירות בארצות הברית.

יורם רוז: זאת אומרת שגם אמאזון בבעיה.

יורם רוז: יש נסיון עם המוזיקה.

יורם רוז: במוסיקה אין חברת מוסיקה קיימת ולמה?

יורם רוז: דיברתי השבוע עם חברת התקליטים הכי גדולה במדינה והצעתי להם למכור שיר בשקל והם אמרו שאף אחד לא ישלם את זה.

מאיר שטרית: הם טועים.

יורם רוז: מנהל השיווק של "הליקון" כך אמר לי.

יורם רוז: אני סומך על חוות דעתו.

עינת וילף: אנשים רוכשים דיסקים ומוזיקה דיגיטלית.

מאיר שטרית: "הליקון" פתחו אתר ב"וואלה" שבו אפשר לשמוע את כל השירים העבריים תמורת 19 שקלים בחודש ואתה גם יכול להוריד כל שיר ולשלם עבורו.

עינת וילף: ב"אמאזון" קונים ובאייטמס קונים.

יורם רוז: לפני עשר שנים היו הרבה חברות מוסיקה והיום הן לא קיימות.

עינת וילף: כי הן התאימו את עצמן למודל הדיגיטלי, בין אם זה באייטם למוזיקה או משהו אחר אבל אנשים משלמים.

מאיר שטרית: "אפל" הודיעה שהמכירה של השירים שלה הגיעה למיליארדים של דולרים השנה.

יורם רוז: "אפל" היא החומרה והתוכנה אבל השאלה היא כמה מגיע אל היוצר?

יורם רוז: אל הזמר?

מאיר שטרית: יש הסכמים.

מאיר שטרית: אם אני יוצר מוסיקה ואני מעלה את השיר, המו"ל של השיר יכול להפיץ בחנויות תקליטים או לחילופין לשים את השיר באתר של אפל ואפל מוכרת עשרים מליון עותקים, כך הוא יכול להוריד את המחיר בצורה דרסטית ועדיין להרוויח הרבה יותר ממה שהוא מרוויח מכירות דיסקים.

יורם רוז: אבל יש עובדות.

מאיר שטרית: העובדות מדברות לפי הדברים שאני אומר לך.

יורם רוז: כל הזמרים יוצאים למסעי הופעות בעולם והפסיקו למכור תקליטים והפסיקו ליהנות מן הדיגיטציה.

יורם רוז: לאונרד כהן הגיע לארץ לא בגלל שהוא כל כך אוהב את המדינה אלא בגלל שהוא צריך להתפרס.

עינת וילף: הוא נכנס לחובות מסיבות אחרות.

יורם רוז: כל הזמרים שהיום מסתובבים בעולם ומכתתים רגלים זה בגלל שהם לא מקבלים תמלוגים.

עינת וילף: זה ממש לא נכון.

מאיר שטרית: דבר מן הנסיון שלך.

יורם רוז: בחור בין חמש עשרה, משימת חייו תהיה לפרוץ את ספר הלימוד.

יורם רוז: הוא ישב שעות וינחיל את ספר הלימוד שלי לכל עדם ישראל.

יורם רוז: אין לזה הגנה ולא תהיה לזה הגנה.

מאיר שטרית: הלואי שהפריצות יהיו רק לספרי לימוד.

יורם רוז: איך המורה שכתב את הספר יתפרנס?

מאיר שטרית: לחילופין, אתה תמכור את הזכויות שלך למשרד החינוך כדי שהוא יכין את הספר הדיגיטלי.

מאיר שטרית: אתה מוציא ספר ואת הגירסה הדיגיטלית, את הזכויות שלה אתה מוכר למשרד החינוך.

מאיר שטרית: הפריצה תפגע במשרד החינוך.

יורם רוז: מדובר במאות מליוני שקלים שאני לא בטוח שמשרד החינוך יסכים לשלם אותם.

מאיר שטרית: מאות מליוני שקלים על זכויות של ספר דיגיטלי?

יורם רוז: לפתח ספר עולה לי מאתיים-שלוש מאות אלף שקל.

יורם רוז: לפתח עשרה שקלים בשנה הם שני מליון שקל.

יורם רוז: - - -

מאיר שטרית: השקעת שני מליון שקל לפיתוח ספרים השנה.

מאיר שטרית: אני אומר לך שתדפיס ותוציא את הספרים כי אנשים יקנו גם ספרים מודפסים אבל בנוסף על זה תעשה גירסה דיגיטלית.

מאיר שטרית: המדינה תקנה ממך את הזכויות.

מאיר שטרית: כמה זה יעלה?

יורם רוז: הסכום שעלה לי לפתח את זה.

יורם רוז: אם תאמר להורה לקנות את הדיגיטלי - - -

מאיר שטרית: אני אומר להורה לקנות את מה שהוא ירצה.

אריק כהן: אני היצואן הגדול ביותר של ספרי לימוד במדינה, ספרי לימוד באנגלית.

אריק כהן: אנחנו מוכרים ספרים באירופה ויש לנו נסיון רב עם ספרים דיגיטלים, יש לנו היום מעל לעשרים אלף תלמידים שמשתמשים בספרים דיגיטלים בברצלונה, ואלה לא סתם ספרים בגירסת pdf –כמו שמדברים עליו כאן אלא כל ספר הוא אינטראקטיבי עם דיווחים ל l.m.s.

אריק כהן: וכו' ויש להבין מה הסכום שעולה לייצר מוצר כזה.

אריק כהן: אולי פי שתיים מה שעולה לייצר ספר לימוד.

עינת וילף: טוב, זה ברמה הכי גבוהה.

אריק כהן: כן אבל זה מה שעומד להיות.

אריק כהן: אתם מסתכלים לטווח קצר מאד על ה pdf אבל גם כשהחומרה וגם כשהאייפוד יעלה חמישים דולר או שלושים דולר התכנים עדיין יעלו כמו שהם עולים היום ואפילו יותר, בגלל שהיכולות של המחשבים ידרשו יותר פיתוח וזה לא רק פיתוח של התכנים אלא גם של התשתיות וגם של התוכנות שמריצות את התכנים האלה.

אריק כהן: עליכם להבין שזה עולה הרבה כסף.

אריק כהן: בארץ יש לנו white board material שזה אינטראקטיבי לחלוטין ואין את זה בארץ ואנחנו עכשיו משחררים את זה בארץ בחינם לבתי ספר.

אריק כהן: אבל אני, כדי לשחרר white board material שהוא interactive ששם תראה את כל הספר, לחיצה על הפינה מסובבת את הספר והכל חי והדמויות שרות וכו', על הלוח הדיגיטלי, כל זה קיים אבל אני, כדי לעשות את זה, צריך להחזיק צוות של לפחות עשרה אנשים.

אריק כהן: עד כאן לגבי עלויות.

אריק כהן: לגבי הבעיות שיש בברצלונה.

אריק כהן: יש שם עשרים אלף תלמידים, לקחנו 25% מן השוק, שם אנחנו מתחרים עם אוניברסיטת אוקספורד, בראס פירסנד, מק'מילן ואחרים ובכל זאת לקחנו 25% מן השוק.

אריק כהן: השנה נעלה לכמעט 33% מן השוק שם.

אריק כהן: שם הם הכניסו מחשבים לשמונים אלף תלמידים, 50% מן העלות היתה מן המדינה ו 50% מן ההורים.

אריק כהן: ישבתי שם עם הועדה שבחרה את כל הענין הזה, ואם דיברתם על מחיר מיוחד של אינטרנט, הם עשו דיל עם טלפוניקה שתמורת יורו או שניים לחודש, התלמיד יכול לגלוש מן הבית כמעט בחינם, מחמש בערב, שעה שבה המשרדים כבר לא משתמשים עד תשע בלילה.

אריק כהן: הם הכניסו בתוך ה bios, בתוך ה boot של ה net book הם הכניסו תוכנה שמדווחת למשרד החינוך על כל אתר שהילד נכנס אליו.

אריק כהן: את זה הם עשו כי הם פחדו, ובצדק, מה שיהיה בבית הספר.

אריק כהן: עליכם להבין שבברצלונה 80% מן הגלישה הם בפייסבוק ובטוויטר ואין דרך למנוע את זה.

אריק כהן: הילדים יושבים, ואם אתה חושב שהיום יש רמייה היום בבתי הספר ואולי פעם ילדים העבירו פתק ואחר כך הם שלחו מסרונים אז היום הם מעבירים את התשובות בטוויטר.

אריק כהן: יש שם לחץ –גם מן המורים וגם מן התלמידים, לסגת מן התכנית.

אריק כהן: עשו סקר ביניהם ואגב, כאן אף אחד כאן לא מדבר על תלמידים, התלמידים שנכנסו לתכנית הזו רוצים לצאת ממנה.

אריק כהן: 30% מן התלמידים לא רוצים ללמוד ממחשבים.

אריק כהן: המוצר שלנו נותן להם להשתמש במוצר גם כשאין אינטרנט, זה מה שנקרא הייבריט, כשהאינטרנט נסגר המוצר שלנו עדיין ממשיך לרוץ עד שהאינטרנט מתחבר שוב ואז עושים upload לכל התוצאות של הילדים.

אריק כהן: הילדים לא רוצים להשתמש בזה.

אריק כהן: עכשיו המדינה שחררה את בתי הספר מן ההתחייבות הזו.

אריק כהן: היא אומרת לכל בית ספר שרוצה לצאת מן התכנית שיצא מן התכנית.

מאיר שטרית: מה הסיבות?

אריק כהן: בגלל שהמורים לא מסתדרים עם זה, למרות כל מה שהם עשו שם, הילדים לא מבסוטים, ההורים לא מבסוטים ויש להבין שהיתה תכנית מאד מאד גדולה והשקיעו המון כסף בכל התכנית הזו ועכשיו כנראה שהיא תוכרז ככשלון ענק.

עינת וילף: אתה מתייחס למצב באופן המלא שלו.

עינת וילף: כלומר, כשיש ספרים שהם ברמה הכי גבוהה, כשיש תשתיות אינטרנט וזהו החזון אבל זה לא פוסל הרבה מאד מצעדי הביניים, כלומר, היכולת של תלמיד לקחת את הספרים כפי שהם קיימים, בלי דברים מיוחדים, בלי תשתיות אינטרנט בבית הספר ולו רק כדי שהמשקל יהיה קל יותר, זה לכשעצמו -גם אם אתה נשאר רק ברמה הזו, זה כבר דבר שהוא רצוי.

אריק כהן: אבל אם למשל תעלי את הספרים לאינטרנט ב- pdf או למחשב ואין הגנה ואין תשלום למי שמייצר את ה- - -

מאיר שטרית: למה אין תשלום?

מאיר שטרית: אני בעד לשלם.

אריק כהן: ואני מנסה להסביר לכם שעם כל הנסיון שלי ויש לי הרבה נסיון, עולה לי הרבה הרבה יותר כסף, העסק שלנו מרוויח היום פחות כסף ממה שהרווחנו לפני שנתיים או שלש.

גילה בן הר: אל"ף, אני מברכת על הדיון ואני מברכת על ההצעות השונות שעולות.

גילה בן הר: אני מוכרחה לומר שיש בארץ הרבה מאד פיתוחים ברמה גבוהה שמתחרים במדינות האחרות בעולם.

גילה בן הר: מקרה קליפורניה הוא pdf פשוט שלא איפשר לבתי הספר לעבוד בצורה רצינית עם החומרים האלה.

גילה בן הר: יש שותפים נוספים בתוך המכלול הזה.

גילה בן הר: לגבי ספרי לימוד אוסיף גם ספרי עיון.

גילה בן הר: יש היום כבר מאגר ענק של ספרי לימוד שכמעט כל המו"לים במדינת ישראל שותפים לו.

גילה בן הר: ספריה ענקית של מעל אלף כותרים ומי שמשתמש בעיקר הם הפקולטות לרוח וחברה אבל לא בתי הספר.

גילה בן הר: כל המו"לים חברו פה, ספרי לימוד היום - חלק מהמו"לים כבר נמצאים שם, אם זה אריק כהן, ואם זה רמות ואם זה מו"לים נוספים.

גילה בן הר: על הפלטפורמה שלנו יקומו עוד פלטרפורמות.

גילה בן הר: נעשה ניתוח של הידע שהצטבר בתוך הארץ, נבדוק גם כשלונות והצלחות של מקומות שונים בעולם.

גילה בן הר: יש מעט מקומות עם הצלחות כי עדיין מעט מן המדינות פיתחו פלטפורמות לספרים ברשת.

גילה בן הר: מצד שני, להישאר ב pdf מאפשר אמנם לא לסחוב את הילקוט אבל באותה השקעה אפשר לעשות ספר עם כלים יותר טובים.

גילה בן הר: אנחנו משקיעים היום מליונים, ואני לא יודעת איך חברי מפתח ספר במאתיים או שלוש מאות שקל כי הממוצע של פיתוח ספר הוא בין שמונה מאות אלף למליון ומאתיים שקל אז יש לנו היום ספרים שעלותם מגיעים לשני מליון שקל, כשגם עושים ניסוי תוך כדי פיתוח וכד'.

גילה בן הר: השקעות הפיתוח הן עצומות.

גילה בן הר: הדבר הנוסף היום הוא העלאת ספרי הלימוד עם פיענוח חכם שאתו אפשר גם לחפש בתוך ספר הלימוד.

גילה בן הר: אנחנו משקיעים היום הרבה מאד כסף - - -

מאיר שטרית: האם אלה רק ספרים שאתם פיתחתם?

גילה בן הר: כל מו"ל במדינת ישראל שרוצה להעלות יכול להעלות.

מאיר שטרית: לא הבנתי.

מאיר שטרית: האם כל מו"ל שרוצה להעלות את ספרי הלימוד שלו אצלכם יכול להעלות?

גילה בן הר: אריק כהן העלה והוצאות "רמות" העלתה.

גילה בן הר: הם בחרו במודל שבו מול ספר מודפס יש דיגיטלי חינם והם מוכנים למכור את הספר כספר דיגיטלי.

מאיר שטרית: אז אריק, כן עשית את זה.

מאיר שטרית: האם הכנסת את כל הספרים שלך במט"ח?

אריק כהן: אתם מסתכלים כאן לטווח מאד קצר.

אריק כהן: אולי תחסכו להורים כסף משך שנתיים שלש אבל כאן, בתשובה להלצה הקוטעת של יושב הראש אני אומר: many a true word said in jest.

אריק כהן: אתם מסתכלים לטווח קצר, בעוד שנתיים או שלש יהיו לכם ספרים דיגיטלים ברמה שהיא לא תיאמן אבל אם תהרסו את התשתית שמייצרת לכם את הספרים האלה אז הם לא יהיו לכם בעוד חמש שנים.

מאיר שטרית: למה שנהרוס אותה?

אריק כהן: אתם צריכים להבין כמה עולה להעלות ספר דיגיטלי.

מאיר שטרית: נאמר שאני משרד החינוך ואני מבקש ממך לקנות את הזכויות שלך על ספר באנגלית.

אריק כהן: אין לך מספיק כסף.

אריק כהן: אין לך מספיק כסף.

אריק כהן: אתה לא יכול לעשת את זה.

מאיר שטרית: אני חושב שאתה טועה.

אריק כהן: אתם ניסיתם לעשות את זה בעבר.

מאיר שטרית: אני חושב שאתה טועה.

מאיר שטרית: אסביר לך למה יש לי מספיק כסף.

מאיר שטרית: אני קונה ממך את הספר למאות אלפי תלמידים.

אריק כהן: אין לך מספיק כסף.

אריק כהן: אני מנסה להסביר לך.

אריק כהן: שמע, בברצלונה נותנים "ארנק דיגיטלי" שם המימשל המקומי הכניס שלושים יורו לארנק הדיגיטלי.

אריק כהן: אף אחד לא מפתח את זה בגלל שזה לא מספיק כסף.

אריק כהן: הם רצו לשלם מאה חמישים שקל לכל התכנים, ככה הם מכרו את זה.

אריק כהן: הפוליטיקאים מכרו את זה להורים.

מאיר שטרית: זה לא מה שאני אומר.

מאיר שטרית: תגיד לי אתה מה העלות של ספר לימוד והזכויות שלו.

אריק כהן: אני מוכר ספר לימוד כששביעית מן העלות של ספר לימוד -שאתם כולכם מתלוננים עליו, שביעית מן העלות של ספר הלימוד עוברת לממשלה בגלל המ.ע.מ.

אריק כהן: בספרד יש 4% מ.ע.מ על ספרי לימוד ו- 16% מ.ע.מ.

אריק כהן: על כל שאר המוצרים.

אריק כהן: אז שביעית מן המחיר שעליו אתם מתלוננים עובר לקופת המדינה ואתם יכולים להוריד את המחיר של ספרי לימוד בפשטות - לאפס את המע"מ, כמו עם ירקות.

אריק כהן: אני אומר לך: המחיר שבו אני מוכר ספר, שזה גם חמישים שקל או ששים שקל, זה המחיר של פיתוח של ספר ומי מבטיח שלי כשאני מפתח ספר שאני אמכור אותו?

אריק כהן: מי מבטיח לי, כשאני משקיע 300,000 שקל או מליון שקל, ומוציא ספר, וגם הוא מוציא ספר וגילה ממט"ח מוציאה ספר, איך אני יודע שהספר לי יימכר?

אריק כהן: מי מבטיח לי?

אריק כהן: האם אתה תחתום לי מראש?

מאיר שטרית: למשרד החינוך יש אינטרס לאשר ספרים.

מאיר שטרית: ספר שאושר על ידי משרד החינוך יוצר לך באופן אוטומטי שוק גדל מאד.

אריק כהן: לא.

אריק כהן: זה פותח את הדלת של בית הספר אבל זה פותח את הדלת לעוד מו"לים וכל אחד מנסה לשכנע את - - -

מאיר שטרית: ולמרות זאת אתה מדפיס ספרים?

אריק כהן: אני מנהל עסק.

אריק כהן: אז למרות זאת אתה מדפיס ספרים.

אריק כהן: אני מדפיס ספרים ויש ספרים שאני מצליח להרוויח עליהם ויש ספרים שאני לא מרוויח עליהם.

עינת וילף: השאלה מהי העלות של ספר דיגיטלי כשיש לך את הספר המודפס?

עינת וילף: המהדורה הדיגיטלית הלא מתוחכמת.

אריק כהן: הפיתוח עולה פי שתיים.

עינת וילף: אחרי שכבר עשית את הספר המודפס?

עינת וילף: העלות השולית של ספר לא מתוחכם - מהי?

אריק כהן: לא מתוחכם זה מה שיש במט"ח כרגע אבל עוד מעט זה יהיה פרה היסטוריה.

אריק כהן: וזה צ'יק צ'ק הופך פרה היסטורי.

מאיר שטרית: חברים, רגע.

מאיר שטרית: הזמן תם.

מאיר שטרית: יש הרבה דוברים.

מאיר שטרית: תהיה ישיבה נוספת על הנושא של ספרים דיגיטלים.

מאיר שטרית: לא אסכם היום את הישיבה.

מאיר שטרית: אני שומע דברים רבים ואני מעוניין ללמוד.

מאיר שטרית: אני שמח שבאתם ואשמח שתבואו בפעם הבאה.

מאיר שטרית: נשב ארבע שעות, אולי אפילו בפגרה ונרד לעומק הענין.

מאיר שטרית: אני לא רוצה שתפסיקו להדפיס ספרים.

מאיר שטרית: נלמד מכם ומהמו"לים מה צריך משרד החינוך לעשות.

מאיר שטרית: מודה לכולם.