ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 433, 2011-08-03 09:00

אמנון כהן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

אמנון כהן: על סדר היום: דיווח נציבת קבילות שוטרים וסוהרים.

אמנון כהן: אני מברך את השר לביטחון פנים, שמצא את הזמן לבוא יחד אתנו, לקבל יחד את הדוח.

אמנון כהן: אני משבח את העבודה שנעשתה בתקופה, כל שנה ושנה הוועדה מקבלת את הדוח, ואחד הגופים החשובים בנושא הזה, במסגרת הזאת, בפעילות של השוטרים במשרד של אדוני זאת העבודה הזאת, שאפשר, כל אחד שנפגע, או כל אחד שחושב שנעשה לו משהו, לא מה שמגיע לו, ומגיע לו יותר, ולפעמים בלהט העבודה אנחנו עובדים, גם מפקדים, לפעמים לא רואים את האדם שעושה את העבודה בשטח, ואז יש לו מין אמא, שאפשר להתלונן או להגיד שנעשה עוול כזה או אחר, ואני חושב, אדוני השר, שצריך לתת מעמד מיוחד לפעולה הזאת.

אמנון כהן: כמו שאנחנו מכירים את הפעולה בצה"ל של נציב קבילות החיילים, שיש לו גם מעמד בכיר וטוב, גם פה אני יודע שיש מעמד בכיר, ואני יודע שאדוני מחזק את הפעילות הזאת, גם שומע מה שאומרים, ואם נעשה עוול, מייד נכסים ומטפלים, אבל עדיין אנחנו צריכים להגיע למצב, שאף אחד לא יחשוש להגיע כמו לאמא – לפתוח את הלב, לשמוע.

אמנון כהן: לפעמים עצם השמעה, אתה רואה במערכת כשל, אם יש מישהו שנפגע כתוצאה מעבודה יום-יומית, לכן אנחנו צריכים לחזק את הפעילות הזאת.

אמנון כהן: בפתיחה נדאג לטקס, שתציגו לנו את הדוח, ואז אנחנו נפתח את הדיון, ניתן את זכות הדיבור לשר.

אמנון כהן: נלמד את הדוח הזה, נסייע, כל מה שאפשר.

אמנון כהן: תקציבים יש לכם מספיק לפעילות שוטפת?

חנה קלר: תמיד צריך עוד תקציבים.

אמנון כהן: לנושא הזה יש?

אמנון כהן: חלק מהעניין.

אמנון כהן: כי השר דיבר, שהוא רוצה שיהיו ועדים במשטרה, לאגד.

אמנון כהן: אני מבין מאיפה זה בא, אדוני.

אמנון כהן: כמובן, אנחנו רוצים שהאנשים האלה, שנמצאים בחזית של החברה הישראלית, שעושים מלאכתם נאמנה, יקבלו גם שכר ראוי.

אמנון כהן: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה בנושא הזה, שכר שוטרים, יחד עם חבר הכנסת אריה ביבי, שגם אתמול ישבנו עם הגמלאים, שנתנו את תרומתם, כמעט 40 שנה כל אחד מהם לחברה, ומשתכרים היום פנסיה של רעב.

אמנון כהן: ראיתי אתמול – כל כך התרגשתי, זה כמו אבא שלי, יושב מולי – מראה לי סכום של 2,500 שקל שהוא מקבל, וציינתם אתם גם בדיון הקודם, שהם הולכים לקבל ארוחות חמות כמו נזקקים, כי אין להם מספיק כסף; גם תרופות.

אמנון כהן: אדוני, אתה יודע שאתה עובד על זה במרץ.

אמנון כהן: אתמול שוחחנו גם עם המפכ"ל, שעובד גם במרץ, שוחחתי גם עם סגן שר האוצר, כפי שהבטחתי, גם אתמול הוא ישב אתנו, גם עם הממונה על השכר, מר לוין.

אמנון כהן: הבטחתי לך אז שתוך שבועיים-שלושה נגמור את זה - עומד אוטוטו להסתיים.

אמנון כהן: אם זה היה נושא אחד, מזמן היה נגמר, אבל זאת פעולה מורכבת, גם חלק מהדברים מחוברים לצבא – זה לא רק שוטרים מתחילים; יש גם נג"דים, שצריך לפתור גם את הבעיה שלהם, גם פנסיונרים, שלא נשכח אותם אף פעם.

אמנון כהן: בשלב הזה, כבוד השר, ניתן לך את זכות הדיבור, וגם את תגידי כמה דברים חשובים שיש שם, וגם אנחנו עומדים לרשותכם תמיד, כוועדה, אם צריך לעזור, בשמחה.

אמנון כהן: כבוד השר, בבקשה.

יצחק אהרונוביץ': בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אריה ביבי.

יצחק אהרונוביץ': נמצאים אתנו הנציב אהרון, יצחק הסמפכ"ל, ראש אמ"ש של השב"ס, שנמצאת אתנו, וכמובן, נמצאים פה כל מי שמתעסק בנציבות, וחנצ'וק, שמגישה היום את הדוח ה-29 של הנציבות.

יצחק אהרונוביץ': חנצ'וק בעברה היתה קצינה בכירה במשטרה, ניצב במשטרה, והיום היא מתעסקת בזה.

אמנון כהן: אני אוהב את מילת החיבה הזאת, כמו אמא.

יצחק אהרונוביץ': כולם קוראים לה כך, אז אני גם קורא לה.

יצחק אהרונוביץ': היא עושה עבודה מצוינת, ואני מברך אותה ומודה לה על כל מה שהיא עושה.

יצחק אהרונוביץ': הדברים הבולטים, כפי שאתה מכיר גם בוועדה אצלך, אנחנו מדי פעם דנים, אבל הקדשת לזה ישיבה מיוחדת, זה נושא השכר.

יצחק אהרונוביץ': זה עולה בצורה בולטת בקבילות של השוטרים, של הסוהרים, כמות נפח די גדול.

יצחק אהרונוביץ': אם אני מחבר גם את תנאי השירות, זה שני דברים מרכזיים – גם השכר וגם תנאי השירות, שדיברתי אצלך בוועדה לא פעם ולא פעמיים, ואמרתי שאני מוכן ללכת לצעד קיצוני, גם ללכת ולהקים ועד, כי אני מרגיש שאין ועד לשוטרים, ואנחנו, גם הוועדה וגם אני כשר, חייבים לתת להם את הגיבוי.

אמנון כהן: אנחנו הוועד שלהם.

יצחק אהרונוביץ': אתה ואני וכולנו צריכים לדאוג להם.

יצחק אהרונוביץ': נושא השוטרים צריך לבוא לידי פתרון.

יצחק אהרונוביץ': אני מקווה שיימצא הפתרון בימים הקרובים, כי אחרת ננקוט בכל הצעדים האפשריים.

אמנון כהן: אנחנו אתכם בזה.

יצחק אהרונוביץ': אני מקווה שבאוצר האסימון ירד.

יצחק אהרונוביץ': דיברתי עם ראש הממשלה גם ביום שני האחרון.

יצחק אהרונוביץ': אני מקווה.

יצחק אהרונוביץ': זה נראה קרוב, אבל עד שזה לא חתום, אנחנו עדיין בתקווה.

יצחק אהרונוביץ': נקווה שיימצא הפתרון, ואז נעלה את השכר של חמש השנים הראשונות, שזו הבעיה המרכזית, אבל מייד אחרי זה, גם אמרתי את זה לממונה על השכר, ללוין, נפתח במשא ומתן לגבי הגמלאים.

יצחק אהרונוביץ': הגמלאים - 2,000, 3,000 שקל – אי-אפשר להמשיך במצב הזה.

יצחק אהרונוביץ': הנושא של ההיצמדות לצבא, לשב"כ, למוסד הוא היצמדות, יש לנו הסכמים, ונכון יהיה להמשיך להיצמד, אבל בנושא ההיפרדות מהגמלאים, כדי לתת להם את מה שמגיע להם, והם לא צעירים, אנחנו נפתח במשא ומתן עם הממונה על השכר.

יצחק אהרונוביץ': אני מקווה שגם שם נביא בשורות.

יצחק אהרונוביץ': שם נראה לי יהיה משא ומתן הרבה יותר מהיר, כי יש עניין גם לאוצר וגם לנו להתקדם.

יצחק אהרונוביץ': יש מי שמלווה את הגמלאים ודואג לרווחתם – אני חושב שזה מהלך נכון.

יצחק אהרונוביץ': אני קיבלתי את ההחלטה, להיכנס יחד עם המפכ"ל והנציב למשא ומתן מהיר עם האוצר, מייד לאחר שנסיים את הסדיר, ואני מקווה שזה יהיה בימים הקרובים.

יצחק אהרונוביץ': אלה שני הדברים המרכזיים.

יצחק אהרונוביץ': לי חשוב לומר, ואמרתי יותר מפעם אחת לחנצ'וק, שחשוב שהשוטרים והסוהרים ירגישו שיש להם כתובת מעבר לרמת הפיקוד, כלומר כשרמת הפיקוד לא פותר את הבעיות, או כשלא נענים, יש להם מישהו במשרד שמקבל את התלונה, שמבין אותם ודואג להם, וגם מנסה לפתור את הבעיה.

יצחק אהרונוביץ': לפעמים גם מקדמים כל מיני מטרות של הארגונים עצמם, שמדי פעם נשכח, והעשייה היא רבה, וגם משנים נהלים, ואם יש צורך, בדברים האלה לא פעם ולא פעמיים, מאחר שהדברים לא ברורים מספיק ואפורים, חנצ'וק בדוח הזה שמה את הדברים בצורה ברורה, ומאירה את הנושאים עצמם.

יצחק אהרונוביץ': מה שחשוב באמת זה היישום של הדוח עצמו, לכן נמצאים פה ברמת פיקוד הכי בכירה, כדי ליישם את הדוח.

יצחק אהרונוביץ': הדוח הזה, כמובן, הובא לידיעתם, אבל חנצ'וק תגיד את הדברים המרכזיים במהלך הזה, וכמובן, זה, מבחינתנו, סוגרים את 2011, והתחלנו את 2011 לגבי הדוח הבא, אז שוב תודה לך, שקיימת את הישיבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, ומראש – איפה שאת צריכה את הסיוע שלנו, אם תרצי לקיים דיון בנושא מסוים, גם בנושא תקציבי, אם יש עדיין בעיות, אנחנו גם חברים בוועדות כספים, נקודתית – אני יודע שיש הרבה צרכים למשרד, אבל בנקודה הזאת, כי לנו חשוב לחזק את הגוף הזה, את המוסד הזה.

יצחק אהרונוביץ': לפני שחנצ'וק תדבר, אני חייב מילה אחת בזכותך – אתה אדם צנוע וענו.

יצחק אהרונוביץ': מאז שהוא קיבל את ניהול הוועדה, אני באמת רוצה להודות לך.

יצחק אהרונוביץ': ראיתי איך אתה מעביר את השיטור העירוני, שלא היה פשוט לך, וכל עזרה, ויש הרבה נושאים שעל הפרק, ואני מנצל את הפורום הזה להודות לך.

אמנון כהן: תודה.

חנה קלר: תודה.

חנה קלר: אני רוצה לציין שהדוח הוגש במאי, ולכן נזכר כאן שמו של חבר הכנסת דוד אזולאי.

אמנון כהן: דוד אזולאי יקירי הוא ברוך מעשים, ואנחנו בסך הכול ממשיכים דרך.

חנה קלר: בשל הקוצר בזמן אתמקד בנושאים החשובים.

חנה קלר: אני בהחלט, ובטח עכשיו בשינויי התפקידים במשטרת ישראל, בצמרת, בשב"ס, אני צופה שתהיה עבודה משותפת, ושיש גם הבנה וגם נכונות.

חנה קלר: בשטח עדיין יש הרבה מפקדים שלא יודעים בתרבות הארגונית לקבל את כך שאדם יכול לפנות בצורה בלתי אמצעית, לא בנתיבי הפיקוד, לנציבות קבילות השוטרים.

חנה קלר: כאן צריך לעשות עבודת שטח בשינוי התרבות הארגונית בבתי הספר, במקומות כאלה.

חנה קלר: אנחנו כשלעצמנו מופיעים בשדרות הפיקוד לגוניהם כדי לדבר עם המפקדים על הנושא, להבדיל מהמפגשים עם השוטרים עצמם בקורסים שונים וכדומה, שם אנחנו נותנים להם מידע על עבודת המוסד.

חנה קלר: בנושא של הנתונים, טיפלנו ב-1,256 פניות לעומת 1,287 בשנה שעברה – זה די דומה.

חנה קלר: החלוקה היא בין 960 לשוטרים ו-266 על-ידי סוהרים, ותוצאות הבירור הן 37 אחוז מוצדקות.

חנה קלר: במשטרה העלייה היא עם 36 – 3 אחוז, ובשב"ס 41 אחוז.

אמנון כהן: כשהתלונה מוצדקת, זה הולך לטיפול ולתיקון, וכמה מתוכם באים לידי תיקון?

אמנון כהן: את עוקבת אחרי זה?

חנה קלר: ודאי.

חנה קלר: כאן אני רוצה לתת מחמאה למערכות, כי כאשר אנחנו עולים על דבר שטעון תיקון, ברוב המקרים הטעות באה על תיקונה במהלך הבירור.

חנה קלר: יש מוסד של המלצה בחוק.

חנה קלר: המלצה בדרך כלל אני מוציאה כשלא מגיעים להסמכה.

חנה קלר: בשנה שעברה לא היתה המלצה אחת, אני חושבת אפילו, בשב"ס; במשטרה היו בודדות, וזה מבטא את אותם מקרים, שכל אחד היה בעמדתו, והם לא היו מוכנים לקבל את העמדה שלנו.

חנה קלר: ברוב המקרים לא מוצאים את ההמלצה, אם הקבילה מוצדקת, ואנחנו מוכיחים.

חנה קלר: אני רוצה לדבר על החשיבות של הקבילות שאינן מוצדקות.

חנה קלר: גם בקבילה שאינה מוצדקת, כשאדם יושב מולך, ואתה יודע ששוטר, כשהוא כעוס ומתוסכל, אין לו ראש, הוא לא יעיל, וכאן אתה צריך להסביר לו – אני חושבת שכאן אנחנו עושים את השירות מאוד חשוב למערכות בהיבט הזה שאתה מסביר לו, שהמערכת לא עשתה לו עוול, אלא נגיד, יש מניעה לסייע לך, חוק לא מאפשר, הוראה לא מאפשרת, או השיקולים של המפקד היו נכונים, ואתה לא ראית את השיקולים שלו, והדבר שהכי משמח אותי, שאנחנו מקבלים ברכות תודה לא על מה שעזרנו, אלא על אותן קבילות שנמצאו לא מוצדקות, והצלחנו לשכנע את הקובל.

חנה קלר: השכר, תנאי השירות ויחסי מפקד-פקוד כמעט כל השנה הם הנושאים העיקריים, וצריך להודות לשר על הנחישות שלו ועל המלחמה שלו לשיפור התנאים.

חנה קלר: השכר כשלעצמו, וכאן השכר שאני מדברת הוא לא רק השכר הבסיסי שעכשיו נלחמים להעלות; זה כל מיני מצוקות של אנשים, אתה יודע – השכר שלהם מועט, והם מתחילים לבדוק כל פריט, מה מגיע ומה לא, לפעמים אנחנו עולים על עוול ומתקנים, ולפעמים העוול הוא רוחבי – בשנה שעברה היתה פלוגה י"ג מג"ב, שכולם קיבלו תוספת בעקבות הנושא של הקבילה עצמה.

חנה קלר: אבל תנאי שירות בצד השכר ויחס מפקד-פקוד – אנחנו מקבלים תמונה.

חנה קלר: רוב המפקדים במשטרת ישראל, בשירות בתי הסוהר, ראויים לבוא על הברכה, אבל יש עדיין מפקדים, שהשררה מוציאה אותם מדעתם, והיחס שלהם לפקודים הוא יחס שבאמת יש מקום לתקן.

חנה קלר: השכר, כשאנחנו מופיעים לא רק בקבילות, אלא כשאנחנו מופיעים בקורסים, בהרצאות, בדרך כלל אחרי הרצאה, אחרי מפגש ביחידות, ובברכת השר הנגשנו את הקבילות, ואנחנו יוצאים לשטח, האנשים מודעים למאמצים שהמערכת עושה.

חנה קלר: למשל, היה מענק ההתמדה, בין 4 ל-10 שנים, מי שבשירות, בשהייה מאוד ממושכת באותה דרגה, רצו לתת מענק התמדה.

חנה קלר: אז שוב – יש לך מ-4 עד 10, אז זה שמשרת 10.5 שנים מתוסכל: למה אני לא מקבל?

חנה קלר: נשארה חצי שנה שיכולתי להיות.

חנה קלר: אנחנו מסבירים שזה חלק ממלחמה לשינוי מערכתי כולל של השכר, וזה הצעד הראשון במעשים האלה.

חנה קלר: מאפייני הפונים, הרוב הם נג"דים.

חנה קלר: במשטרה יש לנו 12 אחוז קצונה, ובשב"ס - 17 אחוז קצונה.

חנה קלר: בקצונה עוד יותר יש חששות, שמא עצם הגשת הקבילה יפגע בהם.

חנה קלר: נכון שחומר הקבילה אינו מתויק בתיק האישי.

חנה קלר: יחד עם זאת, הרבה פעמים במפגשים אתם אומרים: אני איראה כמישהו שעושה בעיות למערכת.

חנה קלר: את זה הייתי רוצה שהפיקוד יעזור לי לעקור.

חנה קלר: לגבי הסדיר, במשטרה הם מהווים 21 מהסד"כ, אבל חלקם בקבילות של 8 אחוז.

חנה קלר: בשב"ס, למרות שהם 12 אחוז מהסד"כ, יש 1.2 קבילות, וכאן אני חושבת שזה מבטא את הדרך שבה השב"כ מתנהג עם הסדירים, שהם מאוד מרוצים שם, ובשב"ס באמת היחס לפרט הוא מאוד טוב.

חנה קלר: לא הכרתי את הגוף הזה קודם, ומצאתי מערכת שמטפלת מאוד יפה בפרט.

חנה קלר: יש נושא האנונימיות, אז יש אנונימיות שאנחנו לא מטפלים בהם, כי יש דברים שאתה לא יכול להשתכר, ואנחנו צריכים לברר, אבל יש אנונימיות שנוגעות לדברים מערכתיים, שאדם חושש להזדהות, או היה לנו מקרה, שאדם נתן לנו את שמו - לא מקרה אחד - וביקש לא להעביר את זה, וניתן היה לטפל בצד המערכתי בלי לחשוף את זהות הקובל.

חנה קלר: זה היה, למשל, בנושא של תגבורים – מה קורה כאשר קצין בתגבור נמצא ביחידה לתחנה, ובתחנה נותנים לו בת של סדיר, שהיא מפקדת הניידת – איך הוא מרגיש, האם הוא יכול להתערב לה?

חנה קלר: אני חשבתי, למה על דבר כזה מערכתי אדם צריך לפחוד לחשוף את השם שלו?

חנה קלר: זה מבטא בהחלט את הפחד או המצוקה, שלא תמיד היא נכונה, ממה יהיה.

חנה קלר: החידוש החשוב שהוכנס השנה – אני מאוד מברכת עליו – על הנגישות בשטח, על הקשר הבלתי אמצעי עם אנשים בתחנות, ששם לפעמים אדם מעלה בעיה, ואפשר אפילו על המקום לפתור.

חנה קלר: גם בשב"ס נתחיל את הסבב הזה.

חנה קלר: אני רוצה להדגים, איך המקרה בשטח האיר על מקרה שבעיניי, היה מאוד חמור.

חנה קלר: היו שוטרים בחובה, במג"ב, במערת המכפלה, שקבלו על תוספת - מדוע הם לא מקבלים תוספת שכר, תוספת לוחם.

חנה קלר: כשבאו היחידה למקום ודיברו אתם, הסתבר שבעיית השכר היא הבעיה הכי קטנה; היו שם שוטרות בסדיר, שעברו הכשרה של רובאי 02, והוצבו בפתח מערת המכפלה כלוחמות, עם שכפ"ץ, עם רובה, עם הכול.

חנה קלר: חשבתי לעצמי, שאנחנו גם מסכנות אותן, גם מסכנות את מי שצריך לשמור עליהן, כשמעמידים שם נשים שלא קיבלו את ההכשרה הראויה.

חנה קלר: הכסף זה כבר הבעיה הכי קטנה.

חנה קלר: כמובן, אחרי הביקור במקום - ישראל יצחק היה אז מפקד מג"ב, והבחורות הועברו, וכך הנושא בא על תיקונו.

חנה קלר: למשך הטיפול אנחנו מייחסים חשיבות מאוד גדולה.

חנה קלר: הגענו מפיגור של שנים במתן תשובה, שהיום עד שלושה חודשים 73 נקודה אחוז, ו-92 עד ששה חודשים, כשהחוק מדבר עד שנה.

חנה קלר: כאן אני מבקשת מהזרועות והנוהל עכשיו שהולך להיכנס לתוקף גם אצלם, מדבר על כך שאדם מבקש להתייחס, שיתייחס.

חנה קלר: אנחנו חשבנו – שבועיים אבל עד חודש, כי אחרת אתה גם מעכב אותנו.

חנה קלר: ייחוס הקבילות – הכי הרבה יש במג"ב, ואחר כך במחוז הצפוני.

חנה קלר: אני לא רואה בריבוי קבילות פגם, אלא כבוד למערכת, שיודעת לכבד את זה שאנשים באים ופונים.

חנה קלר: באמת, מג"ב מוביל בכל הנושאים, בשב"ס במחוז הצפוני ובמחוז מרכז.

חנה קלר: אני רוצה להביא כמה דוגמאות, אחת, כאשה, דוגמה שמאוד נגעה ללבי, של בחורה, שהיתה במגזר החקירות בתחנה, המפקד המליץ על קידומה.

חנה קלר: מפקד המרחב, בגלל שהיא היתה בשמירת הריון, ששמירת ההיריון הזו לא היתה בבית, אלא שהיא היתה צריכה לעבוד חלקיות משרה, וכמובן שבסוף ההיריון ציפו שבשעה טובה היא תלד, לא קידמו אותה, למרות שהיא עמדה בכל התנאים.

חנה קלר: בגלל המעורבות שלנו, ויש חוק שוויון הזדמנויות – אתה לא יכול לא לקדם אשה רק מהטעם שהאשה נמצאת עכשיו בשמירת היריון חלקית, או שהיא צריכה ללדת, וזה, אני מקווה שזה דברים שלא יחזרו.

חנה קלר: דבר נוסף, היה לנו משהו מאוד פיקנטי, ששוטרת שכל השנים נרשמה במערכת המשטרתית כגבר, ולא קיבלה את ההטבה של אם עובדת, אז גם היא אשמה, כי אם את רואה שבתלוש המשכורת שלך, אבל בסופו של דבר בא הנושא על תיקונו.

חנה קלר: הנושאים המערכתיים – בשב"ס, למשל, היה הליך הרוטציה, שהנציב הקודם החליט שהוא הליך חיובי.

חנה קלר: רוטציה היא דבר חיובי, שיש תחלופה, אבל מה שקרה מהדבר הטוב הזה, כאשר סוהר התייצב בבית סוהר חדש, הוא היה צריך להוכיח את עצמו.

חנה קלר: הפיקוד שם רצה לקדם את האנשים שלו; גם המעמד שלו, גם התקן שהוא ישב עליו, ורק בדוח הזה הגענו, שהנציב הקודם הוציא הנחיה, שאין להציב ברוטציה.

חנה קלר: אתה יכול להגיד לו, שבוע ראשון, שבוע שני, תלמד את השטח.

חנה קלר: בכל אופן, לכל בית סוהר יש המאפיינים שלו, אבל לא יכול להיות שיציבו ברוטציה אדם, פתאום ילך צעד אחד אחורה – הוא לא אשם בנושא הזה.

אמנון כהן: דבר אחרון, בבקשה.

אמנון כהן: יש הרבה דברים, כל אחד מהם זה עולם ומלואו.

אמנון כהן: כל פנייה, גם מאזרחים, זה עולם ומלואו.

חנה קלר: בשנה שעברה לא היו בעיות דתיות, כלומר הבעיות שהיו, נפתרו.

אמנון כהן: גם פקחים עירוניים, שדיברנו קודם, שהם מקבלים הסמכה, והופכים לעבוד עם שוטרים – צריך למצוא את הפתרון, כי הכריחו אותם לעבוד גם בשבת.

אמנון כהן: התייעצתי עם יואל, אנחנו נמצא פתרון.

חנה קלר: במשטרה היתה בעיה של שימוש לא ראוי בוועדות רפואיות, שבאו לאדם, אמרו לו: תפרוש לפני גיל 50 – אנחנו נביא אותך לוועדה רפואית, כי גיל 50 יוצר זכויות מסוימות.

חנה קלר: הגיע לוועדה רפואית, הוועדה הרפואית עשתה את עבודתה, ולא אישרה אותו.

חנה קלר: אני חושבת ששמעתי שהמבקר עושה מלאכה על השימוש בוועדות רפואיות במשטרה, אבל אנחנו ראינו כמה מקרים, שמכריחים אדם לבוא לוועדה רפואית בניסיון לשכנע אותו לצאת.

אמנון כהן: זה יכול להיות גם חיובי, כי לא רוצים שהוא ייפגע, אז אם הוא יעבור דרך ועדה רפואית, הוא יקבל עוד זכויות, יכול להתפרנס בכבוד גם אחרי זה.

חנה קלר: אם יש בסיס רפואי, בסדר.

אמנון כהן: לפעמים זה לטובתו.

חנה קלר: נכון.

חנה קלר: מה שאני חושבת ומקווה שעכשיו יבוא לתיקונו, וכתבתי לראש אמ"ש החדש, אני מברכת אותו גם על הגישה שלו – לא יכול להיות שהחוק אומר שתוך חודשיים צריך להתייחס להמלצה – אם כבר מוציאה המלצה, שזה מקרים מועטים, אפשר על אצבעות יד אחת לומר אילו המלצות נתנו על שנה, ועוברים חודשיים, ואתה לא מקבל שום תגובה מהמערכת, כשהחוק מחייב שאחרי שבועיים המפכ"ל צריך בעצמו לתת את התשובות ואת הנימוקים למה לא, וכאן בהמלצה אני רוצה לומר, שהמעמד של נציבות הקבילות הוא כזה שאין עליו ערעור לבתי משפט, אין עליו במילוי הדין – אני לא חושבת שאפשר במחי יד לא לקבל המלצה.

חנה קלר: לא לקבל המלצה, צריך להיות דבר מאוד חשוב, שמשהו מערכתי – לא שאתה, אם היית במקומי על אותה מסכת ראיות, היית מגיע למשהו אחר.

חנה קלר: וזה לא כבוד לאיש, האישי, לא אני, אלא למוסד הזה, ובאמת לחשיבות שלו, ואני מזכירה שהמוסד הזה בא לאזן את אי-הזכות להתאגד בשעתו.

אמנון כהן: אני רואה שהנושא הזה, כל הנושא של נציבות קבילות שוטרים וחיילים, מצריך קצת יותר זמן.

אמנון כהן: אני מבקש ממנהלת הוועדה להבא, שתקצה לזה לפחות שעה.

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע גם את נציגות המשטרה.

יפה שפירא: זה היום האחרון למושב.

אמנון כהן: בגלל שזה היום האחרון למושב, צמצמנו.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לתת לזה את ההיבט החשוב, ולשמוע גם את אלה שעובדים אתך בשיתוף פעולה.

חנה קלר: אז רק שני משפטים.

חנה קלר: קודם כל, אנחנו לא באנו להחליף את המפקד.

חנה קלר: יש חובה ראשונית של מפקד לפעול ולדאוג לכפופים לו, והדבר השני – שיהיה חוק, שתהיה הוראה.

חנה קלר: שום מילה כתובה לא תסייע, אם לא תהיה הבנת הפיקוד לחשיבות הנושא הזה, ואנחנו מצפים לשיתוף פעולה עתידי טוב, ונראה לי שזה יהיה כך.

חנה קלר: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני, גונדר אהרון פרנקו.

אהרון פרנקו: כבוד היושב-ראש, אנחנו רואים בדוח כלי חשוב כמפקדים, לכן גם ההתייחסות בהתאם.

אהרון פרנקו: חלק מהקובלנות קיבלו תיקון מערכתי בארגון, תיקון רוחבי בעקבות קבילות מוצדקות.

אהרון פרנקו: שיתוף הפעולה של שב"ס על כל רבדיו עם הנציבה הוא שיתוף פעולה מלא.

אהרון פרנקו: אנחנו מעריכים, כמו שצוין פה, תנאי השירות תופסים נפח גדול.

אהרון פרנקו: הפעילות שמוביל השר בעניין כל סוגיית שיפור התנאים יביאו לתוצאות, ונראה את זה בדוח מספר 30, וגם אני מצטרף לברכות של הנציבה, לכל צוותה, לעשייה שלהם.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: ניצב ישראל יצחק.

ישראל יצחק: לגבי סוגיית השכר ושכר הפקידים, זה בעצם החלק המרכזי בנושא התלונות, וזה שזה מונח על השולחן בהחלט ישפיע באופן דרמטי על נושא התלונות.

ישראל יצחק: כל הסוגייה של צריבה בתודעת השוטרים, הגשת התלונות, חנצ'וק יכולה להעיד על כך שאנחנו מזמינים אותה באופן יזום לסגלי הפיקוד של המשטרה כדי לשוחח עם המפקדים על חשיבות התפקיד שהיא מבצעת.

ישראל יצחק: אנחנו מתייחסים להמלצות שלה כראה וקדש.

ישראל יצחק: המקרים הבודדים שהיא מדברת – אנחנו נבדוק.

ישראל יצחק: בסך הכול המוסד הזה הוא מוסד מבורך, שעוזר לנו כתמונת מראה לגבי ההתנהלות הפנים משטרתית, ומאירה לנו פינות שאנחנו לא תמיד רואים אותן בצורה מסודרת.

ישראל יצחק: תודה.

חנה קלר: ישראל יצחק, שהיה מפקד מג"ב, הוא הראשון שזימן אותי על דמות המפקד לתת לכל שדרות הפיקוד של מג"ב, וכך עשיתי, כדי לעקור את אותן בעיות של יחס לא ראוי.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אריה ביבי.

אריה ביבי: אומר מילה אחת.

אריה ביבי: אני רוצה לומר דבר אחד לזכות חנצ'וק.

אריה ביבי: אני כבר אמרתי בשבחו של השר, ואמרתי שזה טוב ששמים שר שהוא איש משטרה, אבל בשבחה חנצ'וק – כולנו קוראים לה חנצ'וק.

אריה ביבי: בעצם חנצ'וק היא הוועד של המשטרה ושל השוטרים ושל הסוהרים.

אריה ביבי: היא עושה את העבודה של ועד.

אריה ביבי: כל הכבוד לשר ולנציב ולסגן המפכ"ל וראשי אכ"א פה – תראה איזו חשיבות הם מייחסים לדבר הזה.

אריה ביבי: עצם הנוכחות הזאת, של אנשים, שראשי המערכת באים לפה כדי לשמוע מה התלונות, מה הציבור, שהוא פרומיל, שהוא ממורמר, והם רוצים גם את זה לתקן.

אריה ביבי: זה להוריד את הכובע בפניהם.

אריה ביבי: וזה מילה – אם אתה רוצה, אני אמשיך.

אריה ביבי: ...

אמנון כהן: תודה לך – אני יודע, אתה צמחת שם, אתה מכיר את כל התפקידים.

אמנון כהן: בבקשה, גברתי.

אריה ביבי: אגב, היא אשתי.

אמנון כהן: אגב, יש לך בעל משכמו ומעלה.

אמנון כהן: אני נהנה לעבוד אתו בוועדה הזאת.

אמנון כהן: אני לומד ומתייעץ אתו בהרבה נושאים שהוא בקי בהם, שהוא צמח שם.

הלנה ביבי: אמנם זה גלש, אבל באמת באותה רוח של פרגון, אני מפרגנת לכל מי שמצא לנכון לבוא לוועדה החשובה הזאת כדי לפרגן לנציבה ולבנות היקרות שלה, שעושות עבודת קודש.

הלנה ביבי: היה שיתוף פעולה, יש שיתוף פעולה, וימשיך להיות שיתוף פעולה מלא.

הלנה ביבי: הרבה דברים אנחנו פותרים בטלפון אפילו.

הלנה ביבי: אנחנו מזהים עוולה מסוימת – מייד מתקנים אותה, ואם יש חילוקי דעות, אנחנו מקיימים אפילו דיון ומזמנים את הקבילות אלינו, שייטלו חלק בדיון עצמו – עד כדי כך אנחנו רואים חשיבות בגוף הזה.

הלנה ביבי: הגוף הזה הוא מנגנון, שכל מערך שמכבד את עצמו, צריך לדאוג שיהיה כזה.

הלנה ביבי: הוא הסנסור שלנו, של הגופים האלה.

הלנה ביבי: לעתים אנחנו לא מזהים דברים שבקצה.

הלנה ביבי: לפעמים בקצה עומד אדם אחד, שהוא סובל.

הלנה ביבי: הוא לא צריך לסבול; הוא בארגון שלנו – יש לנו אחריות עליו.

הלנה ביבי: לעתים מוצא את הערוץ הישיר, וזה מצוין, אנחנו מעודדים את זה.

הלנה ביבי: גם אם יש עלייה, כמו שאמרה חנצ'וק, זה לא צריך להטריד אותנו, להפך – זה רק מראה שיש יותר פתיחות ויש תעוזה לאנשים לפנות לנציבה.

הלנה ביבי: אנחנו גוף שמכבד את זה מאוד.

הלנה ביבי: אנחנו רואים בקבילות הלבה, שיש עלייה מסוימת, אבל היא בתנאי השירות ובשכר, וברור לכולם למה.

הלנה ביבי: מעודד שדווקא ביחסי פקוד-מפקד יש ירידה, וזה משמעותי – עובדים על זה, המפקדים נותנים הרבה לטובת הסגל.

הלנה ביבי: אנחנו, הפיקוד השקיע בנושא הזה של העצמת בתי הסוהר, זה חלק שתרם גם, לעניין הזה, יש סינרגיה מאוד טובה בין הסגל למפקדים, וצריך להגיד שאפו.

הלנה ביבי: הפיקוד התחלף.

הלנה ביבי: הפיקוד הנוכחי ממשיך את הפיקוד הקודם עם שיתוף פעולה מלא, ומעורב בנימי הסגל והקבילות עצמן.

הלנה ביבי: אין דבר שמגיע לפתחו של הנציב, למעט מכתבים אנונימיים, שאין לתת עליהם את הדעת בכלל, שלא זוכה להתייחסות מלאה, וגם משתדלים שזה ייעשה במיידי.

הלנה ביבי: אני לא רוצה להאריך, אני מסכמת: אני רואה חשיבות גדולה במתן ערוץ נוסף לסוהרים, מעבר לפעילויות של הפיקוד ושל משאבי אנוש.

הלנה ביבי: אנחנו מראיינים, מבקרים, דלת פתוחה יש לנו.

הלנה ביבי: יש הערוץ הנוסף, וזה מבורך מאוד.

הלנה ביבי: תודה.

אמנון כהן: תודה, אני חייב לסכם את הדיון – רבע שעה כבר, הששר להגנת הסביבה פה, לא נעים לי.

משה דנוך: אפשר מילה?

אמנון כהן: בבקשה.

משה דנוך: שמי משה דנוך, אני מייצג שוטרים וסוהרים בשם ארגון נשות השוטר כבר כמעט שמונה שנים, ואני מלווה אותם בכל החתכים האפשריים.

משה דנוך: ברשותך, כשל חקיקתי שנתקלתי בו היום, ולדעתי, זה המקום הכי ראוי, כי יש לי עתירה מוצדקת ביותר, שנדחתה לפני שבוע, עתירה מינהלית, כי אותו שוטר הגיש קבילה, ועד שהנושא מוצה לקח כמעט חמישה חודשים, ואחרי שהקבילה התבררה כפי שהתבררה, הגשנו עתירה מינהלית, ואותו שוטר, למרות טענות מהותיות, בית המשפט דחה אותו, לפני שבוע, ובצדק, כי הוא אומר שעל-פי חוק המשטרה, שמתייחס לקבילה, אכן אין שיהוי, כלומר אם שוטר ממצה את העניין מול נציבת הקבילות, וזה ייקח חודש, חודשיים, שלושה וארבעה, אחר כך, כשהוא ירצה להגיש עתירה מינהלית, יגידו: לא, החלטת המפקד היתה לפני חמישה חודשים, ועבר הזמן, ואתה לא יכול.

משה דנוך: לכן באתי לפה, וטרחתי, מבאר שבע, כמי שמייצג הרבה שנים שוטרים וסוהרים.

משה דנוך: זו סוגייה כאובה מאוד.

משה דנוך: נתקלתי בזה כבר כמה פעמים, לכן זה המקום לתקן את חוק המשטרה, ולהוריד את אותו סעיף, 98א2, ששם המדינה טענה שאתה לא יכול להגיש עתירה.

אמנון כהן: תודה שהארת את עינינו.

אמנון כהן: ייתכן שהם כבולים בחקיקה כזאת.

משה דנוך: צריך לתקן את זה – זה המקום.

אמנון כהן: אני מציע שאדוני יעביר מסמך מסודר – מה הוא מבקש, גם לשר וגם לוועדה, ונבחן אותו ביחד.

משה דנוך: אני מברך את השר על הגישה שלו, שאומרת להצמיד את שכר השוטר והסוהר לצה"ל, כי צה"ל הרבה יותר פופולרי מהמשטרה.

אמנון כהן: לכן זה לוקח יותר זמן.

אמנון כהן: אחרת מזמן היינו פותרים את הבעיה.

אמנון כהן: תשלח את הנייר, כי דיברת דברים נכונים, ואנחנו רוצים לתת להם את הכלים להתמודד מול הבעיה – לפעמים אין להם הכלים, כי החקיקה לא מאפשרת.

אמנון כהן: אנחנו מסכמים את הדיון הזה.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לחזק את נציבות קבילות שוטרים וסוהרים.

אמנון כהן: נקרא לך גם האמא של כולם, חנצ'וק, שאנחנו יודעים שהשר נתן את ההנחיה ליישם את הדוח שלך, ונושאים מהותיים הם שכר ותנאי שירות, שאני והוא נעבוד בשיתוף פעולה, לתת קודם כל כלים, גם לסוהרים ולשוטרים, גם שכר וגם כלים נאותים מבחינת תנאים, שירוויחו ויחזקו את המשפחה, ישלמו את המשכנתה כמו שצריך, וגם הפנסיונרים – שוטרים שנתנו מחייהם המון שנים, שגם יחיו בכבוד.

אמנון כהן: כמובן, אנחנו מתחייבים כוועדה לעזור למשרד, לטפל בזה.

אמנון כהן: אנחנו מחזקים אתכם, ורוצים, כמו שאמרת, חלק מהמפקדים מביאים אותך למוסד, שיוכלו לפנות אליך, שלא יחששו, לכן צריך להיות שיתוף פעולה פה, דרך המפכ"ל, איזה כנס רציני לעשות, אפילו שהקצה, השוטר שהתגייס היום, שיידע שיש המוסד הזה – יכול להיות שזה צנוע, ואף אחד לא מכיר את זה, אבל חייב לקבל פרסום, שמי שכואב לו – לפעמים זה טוב למערכת; המערכת מבינה שיש בעיה, וצריך לטפל.

אמנון כהן: לפעמים זה נקודתי, לפעמים זה מערכתי.

אמנון כהן: לכן אני חושב שאת המעמד שלך צריך לחזק, ואני מודה לאדוני השר, שגם רואה את זה עין בעין, מודה לכל אלה שעושים את העבודה, ומפקדים שרגישים, והבנתי גם שנגד מפקדים יש פחות ופחות תלונות, כי יש רגישות, יש חינוך לנושא הזה.

אמנון כהן: כולנו בני אדם, צריך לתת שירות טוב.

אמנון כהן: לפעמים האוזן הקשבת שלנו והמילה הטובה לפקוד, כשאתה נותן לו הוראה, גם חיוך, גם מילה טובה, לפעמים זה מחזק, נותן מוטיבציה לעבוד.

אמנון כהן: תודה רבה על מלאכתכם הנאמנה.

אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.