ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 503, 2011-06-28 12:30

אורלי לוי אבקסיס: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, בנושא הצעה לסדר היום במסגרת דיון מהיר – המצב הכספי החמור של מכרזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, של חברות הכנסת – חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, חברת הכנסת אורית זוארץ, חברת הכנסת שלי יחימוביץ, וחברת הכנסת זהבה גלאון.

אילן גילאון: וחבר הכנסת אילן גילאון.

אורלי לוי אבקסיס: וחבר הכנסת אילן גלאון, אבל אני מקריאה את רשימת חברות הכנסת שהגישו את ההצעה וכמובן חברת הכנסת זהבה גלאון, אני אחזור על שמה שוב.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו שמחים לארח פה את הוועדה לקידום מעמד האישה.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא שאנחנו התכנסנו לכבודו היום זה אחד מהנושאים, אני חושבת, שהם מסמלים את החברה שלנו, עם כל ההתקדמות, עם כל התמורות שחלו בשנים האחרונות.

אורלי לוי אבקסיס: מרכזי הסיוע משמשים בעצם כחדר המיון הקדמי של נפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית, הם אלה שנמצאים, הם אלה שזמינים 24 שעות, הם אלה שאמורים לתת את הסיוע הראשוני ולהחזיר לאותו קורבן אותה לאותה קרובן, את השליטה כדי לבחור מה היא הדרך הנכונה ביותר בעבור אותו נפגע, לפעול.

אורלי לוי אבקסיס: בעצם מרכזי הסיוע מניחים לפניו את כל האופציות האפשריות.

אורלי לוי אבקסיס: לא לכל אחד מתאים ישר לגשת להתלונן במשטרה.

אורלי לוי אבקסיס: לא לכל אחד מתאים לעשות את כל התהליך, אבל ישנם מקרים שגם תוך כדי תהליך, מתבשל אצל אותו קורבן גם החוזק נפשי, כדי להמשיך את הטיפול במסגרות נוספות.

אורלי לוי אבקסיס: ישנם כעשרה מרכזי סיוע ברחבי הארץ והבעיה שלכבודה התכנסנו זה החוסר ביכולת לספק את השירות הזה בעיקר בפריפריה, כאשר כספי התמיכות הולכים ולא גדלים בקצב הנכון, כאשר במקביל הפניות הולכות וגדלות, מספר הסדנאות שהמרכזים צריכים לתת, כדי שיוכלו, אנשים, להתמודד עם המציאות המובאת בפניהם בצורה הטובה ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: חייב להגיד שגם מחירי הדיור שעלו, יש להם השפעה ישירה על יכולת הקיום של המכרזים האלה, כי שכר הדירה עולה.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו הדלק משפיע על היכולת, כי אם צריכים להגיע לפריפריה לתת הרצאות לקורסים בני 20 שעות לפחות, אז כמה מפגשים כאלה ואחרים.

אורלי לוי אבקסיס: הגיע לידיעתי שלפעמים העלויות של הנסיעה עולים לפעמים על השכר של המרצה.

אורלי לוי אבקסיס: בל נשכח את המתנדבים הרבים והקווים הפתוחים שגם להם יש עלות לא מבוטלת.

אורלי לוי אבקסיס: התקציב שהמדינה מעבירה לכל הארגונים ביחד, לא עולה על 4,200,080 ₪, לצורך הדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יכולים להבין שרוב הכסף מגיע באמת מפילנתרופים, או מגיוס כספים בארצנו או מעבר לים ולפעמים לא תמיד המצב הכללי, לא כאן ולא בשאר העולם, גורם לכך שהתרומות יגיעו בזרם וכמו שאמרה היום מיכל רוזין, מנכ"לית ארגוני הסיוע, גם אולי הידיעה של המדינה, או של משרד הרווחה, שלעולם לא ייווצר מצב שיטרקו את הטלפון בפני אותו מתלונן, או שלא יענו כי יש מחסור בתקציב.

אורלי לוי אבקסיס: היא אמרה – גם אם אנחנו נצטרך לסגור את המרכזים הללו ולהגיע ולהפעיל קו מהבית – לא ייוותר מישהו בלי סיוע ולכן אולי המדינה יכולה להרשות לעצמה לא להזדרז ולהעלות במקביל.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נדון גם באמת בפרטים, לפרטי פרטים שמופיעים אצלנו פה בנתונים, גם של מחלקת המחקר של הכנסת וגם הנתונים שקיבלנו ממשרד הרווחה לגבי התקצוב.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבין את הפערים הגדולים שקיימים, אנחנו נבין איך קורה שכל מרכז ומרכז לא יודע איך להתכונן לשנה הבאה, מאחר שבכל שנה מחדש הוא צריך להגיש את כל הדו"חות, את כל האישורים, לעבור את כל המסכת מבלי לדעת כמה בסופו של יום הוא יקבל.

אורלי לוי אבקסיס: גם כאשר כבר יש אישור, הכספים מועברים לקראת סוף השנה.

אורלי לוי אבקסיס: לכו תקיימו מוסד בצורה הטובה ביותר בחוסר ידיעה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נפתח כמובן עם המציעות ולפי הסדר, חברת הכנסת אורית זוארץ.

ציפי חוטובלי: בגלל שזה דיון משותף של הוועדה לקידום מעמד האישה, אני רוצה לומר כמה מילים, בסדר?

אורלי לוי אבקסיס: כאורחים ניתן לכם את זכות הדיבור גם, בבקשה ואחר כך נפנה למציעות.

ציפי חוטובלי: תודה רבה.

ציפי חוטובלי: קודם כל אני רוצה לברך את כל יוזמות הדיון.

ציפי חוטובלי: למעשה, הוועדה לקידום מעמד האישה קיימה בשבוע שעבר סיור במרכז שעוסק בנשים דתיות ואני חושבת שדרך הסיור הזה נחשפנו לבעיה מקרוב, כי עד שלא רואים את זה בעיניים, את התופעה הזאת שבה מרכזי הסיוע נתמכים על ידי ציבור מתנדבים, או למעשה ציבור מתנדבות.

ציפי חוטובלי: מרכזי הסיוע מקבלים רק 20% מהתקציב השוטף שלהם מהממשלה.

ציפי חוטובלי: אותם 4 מיליון שקלים הם ממש לעג לרש, כי למעשה, מאז הקמת מרכזי הסיוע עד היום, היקף הפעילות גדל פי שמונה.

ציפי חוטובלי: פי שמונה.

ציפי חוטובלי: עכשיו, הדבר הזה היה צריך לבוא לידי ביטוי, להתגלם, באיזו שהיא עלייה של אותו תקציב ממשלתי.

ציפי חוטובלי: הוועדה לקידום מעמד האישה אירחה, ביחד עם ועדת העבודה והרווחה את השר הקודם, את השר בוז'י הרצוג והשר בוז'י הרצוג נתן לנו הבטחה מפורשת שתינתן למעלה העלאה בשיעור התמיכה.

רחל אדטו: ציפי, זה היה בחוק ההסדרים ואתם הצבעתם נגד.

רחל אדטו: זה הופיע באחד הסעיפים של חוק ההסדרים ואתם בהצבעה הצבעתם נגד הסעיף הזה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר שבהקשר הזה יש לנו הבטחה מפורשת של שר בממשלה ואנחנו מצפים מהשר כחלון, שהוא שר רווחה שהנושא הזה מאד קרוב לליבו, פשוט להמשיך את ההבטחה שניתנה על ידי השר הקודם.

ציפי חוטובלי: עכשיו, חשוב לי לומר שהייתה לי פנייה אישית לשר, בעקבות הפנייה של מרכזי הסיוע ויש נכונות אמיתית של המשרד לסייע בעניין הזה ואני מאד מקווה שהישיבה הזאת תפעל כדי לקדם גם את עצם העברת התמיכות עכשיו.

ציפי חוטובלי: אנחנו בעצם מדברים על בעיה נקודתית, שהיא העברת התמיכות כרגע ועל בעיה יותר רוחבית, שהיא בעיית עצם התקציב, כי התקציב כרגע הוא תקציב דל וזעום לעומת הצרכים שלכם.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לדבר גם על עניין ההסברה.

ציפי חוטובלי: בעצם מרכזי הסיוע הם אולי נמצאים היום בחזית ההסברה בבתי הספר, במוסדות החינוך, בכל מה שנוגע למניעה ולאיתור.

ציפי חוטובלי: הנושא הזה של מניעה ואיתור הוא קריטי בטיפול הזה בסוגיה של הטרדות מיניות ואני חושבת שגם כאן

ציפי חוטובלי: אתם חלוץ ההולך לפני המחנה ואנחנו צריכים לעשות הכל כדי לחזק אתכם ולמעשה כדי לתת לכם את הכוח לשרוד ולפעול, כי אתן באמת פועלות מתוך תחושת שליחות עמוקה.

ציפי חוטובלי: מי שלא ראה איך באמת המרכזים האלה עובדים – לא מבין מה זה פיקוח נפש - כי אתם ממש מפקחים נפשות של אותן נשים, של אותן נערות שמגיעות אליכם ואני חושבת שלכן הדיון הזה הוא כל כך חשוב וקריטי, כדי להעלות את המודעות לנושא הזה של העלאת התקציב של מרכזי הסיוע, כך שהמדינה תשתתף ואנחנו לא נצטרך כל שני וחמישי לקבל הזמנה לעוד כנס התרמה ועוד כנס התרמה, כי זה כרגע מה שאנחנו עושות, מה שבסופו של דבר משקף את הוזלת היד של המדינה.

ציפי חוטובלי: במושגים של תקציב מדינה, 4 מיליון שקלים הם סכום שהוא כסף קטן ולכן חשוב כל כך להיאבק על הגדלת התקציב הזה ואני מאד מקווה שהדיון המשותף הזה יתרום כדי לקדם את העניין.

אורלי לוי אבקסיס: בהחלט.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מברכים גם את הגברת ורד סוויד, שהצטרפה – מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נזדקק לך ונזדקק לדחיפה שלך וגם ללחישה על אוזנו של ראש הממשלה, כי זה באמת מובא לפתחנו ואם לא נעשה בזמן הקרוב משהו, ייסגרו מרכזים בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אנחנו נעבור למציעות.

אורלי לוי אבקסיס: הצעה לסדר היום במסגרת דיון מהיר ועם רשימת המציעות, חברת הכנסת אורית זוארץ.

אורית זוארץ: כבוד יושבת הראש, תודה על קיום הדיון החשוב הזה.

אורית זוארץ: אני חייבת לציין שחברת הכנסת יחימוביץ הציעה ופנתה ואנחנו חברנו וללא שום היסוס נענינו לפנייה, כי הנושא הזה מבחינתנו הוא אחד הנושאים הראשונים במעלה, שאנחנו צריכות לטפל בו.

אורית זוארץ: אני רק רוצה לדעת אם יש כאן נציגים ממשרדי הממשלה, האוצר?

אורית זוארץ: כי פה אני רואה את כל הארגונים ואנחנו מדברות ---

ליזה ניקולאוצ'יק: התחושה שאנחנו הגענו לכאן – לשכנע משוכנע.

אורית זוארץ: לא, לא, אוצר יש, היא עברה מהסחר עכשיו.

אורית זוארץ: ובריאות?

אורית זוארץ: בריאות ורווחה נמצאים.

אורית זוארץ: אוקי, מצוין.

אורלי לוי אבקסיס: הזמנות אנחנו הוצאנו לכולם.

אורית זוארץ: אני תמיד שואלת אם הם נמצאים, כי הם מוזמנים ומגיעים ולא תמיד אנחנו יודעים.

אורלי לוי אבקסיס: זה נכון.

אורלי לוי אבקסיס: לפעמים אני חייבת להגיד לך, גם כשהם נוכחים הם נוכחים נפקדים, אז זו גם בעיה בפני עצמה.

אורית זוארץ: כן.

אורית זוארץ: לי חשוב שיבואו ויכינו שיעורי בית ואנחנו נשמע נתונים ונשמע הצעות.

אורית זוארץ: אנחנו ציינו השנה את חוק איסור הטרדה מינית שנחקק לפני 12 שנים, בת מצווה עשינו.

אורית זוארץ: ברמת התקציבים לא ראינו שום שינוי בהתייחסות, למרות שאנחנו רואות שלאורך השנים יותר ויותר פונות ומתלוננות, בעיקר לאור העובדה שיש מודעות יותר גבוהה ולא ראינו את המענה התקציבי ההולם, גם להצעת החוק הזו, שהיא כביכול לא תקציבית, אבל היא מצריכה ומחייבת טיפול.

אורית זוארץ: במקרה שלנו, אני חושבת שהמדינה צריכה לקחת אחריות על הקורבנות.

אורית זוארץ: אני הגעתי עכשיו מוועדה שניהלתי מאבק בסחר בנשים ודו"ח ומחויבות שלנו לקורבנות הסחר.

אורית זוארץ: קורבנות שבחלק מהמקרים העבירה נעברה מחוץ לגבולות ישראל.

אורית זוארץ: במקרה שלנו, קורבנות תקיפה מינית – בתוך מדינת ישראל – האחריות צריכה להיות כפולה ומכופלת.

אורית זוארץ: לצערי הרב אני לא רואה את האנשים האחראים לוקחים אחריות ונותנים מענה תקציבי.

אורית זוארץ: כי מדובר בתקציב וכמו שאמר שר האוצר על הפודים, זה כשנושאים מסוימים לא בסדר העדיפויות.

אורית זוארץ: אני חושבת שמכאן צריכה לצאת הקריאה להעלות את זה חזרה לסדר העדיפויות.

אורית זוארץ: אגב, את ההסתייגויות בחוק ההסדרים, חברת הכנסת חוטובלי, העליתי, יחד עם חברי וחברותי ואתם הצבעתם פה אחד נגד.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא יכולה להגיד פה אחד, ישנם גם חברים שהיו בקואליציה.

אורית זוארץ: אז היו כאלה שלא יצאו, סליחה.

אורית זוארץ: היו כאלה שיצאו מהאולם.

אורלי לוי אבקסיס: בוא לא נהפוך את זה למשחק.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה.

אורלי לוי אבקסיס: גם חברת הכנסת חוטובלי, גם חברת הכנסת זוארץ – פה אנחנו בתמימות דעים - בואו לא נהפוך את זה לא למאבק פוליטי ולא למשחקים כאלה ואחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לפעמים יודעים, ישנם כללים מסוימים ובואו לא נעלה את המפריד, אלא את המאחד וכולנו פה באחדות דעים לגבי מה צריך לעשות כדי למנוע את הקריסה.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, עוד משפט לסיום, כי אני רוצה גם לחברות הכנסת הנוספות ולארגוני הסיוע לומר את דברם.

אורית זוארץ: תני לי לסיים, אני אסיים את דברי.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

אורית זוארץ: המחבר צריך להיות במליאה.

אורית זוארץ: כשאנחנו מרימות את היד ומצביעות בעד או נגד תקציב – לשבת כאן ולהתחבק ולתמוך אחת בשנייה וכולנו וביחד וכל חברות הכנסת – ונכנסים למליאה ומצביעים נגד.

אורית זוארץ: אז אני חושבת שצריך לעצור את המוסר הכפול הזה וצריך להצביע בעד.

אורית זוארץ: אני מצפה גם מכן, בתור חברות בקואליציה וגם מאיתנו – אנחנו נתמוך ונסייע ונעזור – להעלות את הנושא הזה לסדר היום ולטפל בו ברמה התקציבית.

אורית זוארץ: מדיניות נקבעת בתקציב.

אורית זוארץ: מדיניות לא נקבעת באחווה משותפת והבנה שכולנו צריכות להיאבק בסוגיה הזו ובמקרה הזה מדובר בתהליך של הפרטה, המדינה מסירה אחריות מעצמה, מעבירה את זה לארגונים, הארגונים לוקחים את זה על עצמם.

אורית זוארץ: הם מוכנים לגייס משאבים, הם מוכנים לעשות ערבי התרמה, אבל זה צריך להיות האקסטרה.

אורית זוארץ: הבסיס והיסוד צריך להיות בתקציב.

אורית זוארץ: Build in בתקציב, לא איזה שהוא סכום שמישהו עושה למישהו טובה, ואני בטוחה שבמקום הזה אנחנו תמימות דעים ואנחנו גם נעבוד בשיתוף פעולה.

אורית זוארץ: תודה לכם.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: מהנקודה הזאת אנחנו נמשיך, כי גם חברות בקואליציה, אבל ברגע שאנחנו נגיד אנחנו לא הצבענו כנגד מרכזי הסיוע, אז אנחנו כאילו נשים אצבע מאשימה כלפי החברים האחרים שבמשמעת קואליציות כזו או אחרת קיימו את המשמעת.

אילן גילאון: יש לי הערה לסדר – אני מבקש בכל פעם שאתן אומרות תמימות – תשימו קו נטוי, /מים.

אילן גילאון: תמימים.

אורית זוארץ: אנחנו תמימות, אנחנו הרוב.

ציפי חוטובלי: לא נקפח אותך חבר הכנסת גילאון.

אורלי לוי אבקסיס: בוודאי שלא.

אורלי לוי אבקסיס: אני אפנה לחברת הכנסת שלי יחימוביץ, שבאמת היתה ראשונת היוזמים בנושא, בדיון הזה וגייסה אותנו ככה ואני חושבת שלאורך הזמן אנחנו די משתפות פעולה בנושאים הללו וגם לפעמים מצליחים לשנות כמה דברים.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חברת הכנסת יחימוביץ.

שלי יחימוביץ': טוב, קודם כל לא מדובר בהפרטה, כיוון שזה מעולם, מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית מעולם לא היו באחריות המדינה.

אורית זוארץ: אני מדבר על האחריות, חברת הכנסת יחימוביץ.

אורית זוארץ: אחריות לקורבנות.

שלי יחימוביץ': חד משמעית בעניין האחריות אני איתך.

שלי יחימוביץ': על כל פנים, חלק מהמאפיינים הייחודים יוצאי הדופן של מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית, שנוסדו באופן עצמאי מתוך אתוס של עצמן והבחירה שלא להיות מתוקצבות לחלוטין על ידי תקציב המדינה, היא בחירה שלהן והיא נובעת מהחלטה אידיאולוגית, כיוון שהאתוס הטיפולי בנפגעת הוא לא רק אתוס של טיפול במי שנגרם לה אסון אישי, אלא גם הוא שואב מהפמיניזם ומערכים קולקטיביים ומתחושת העצמה בכך שמה שקרה לה, הוא לא איזו תאונה מקרית, אלא חלק מהמבנה הפטריארכאלי של החברה.

שלי יחימוביץ': זה אתוס שלא בטוח שהיה שורד את כל הממשלות ועדיף שהוא לא יהיה נתון בידי כוחות קואליציוניים כאלה ואחרים ועדיף שהאתוס הזה ימשיך להישמר, כיוון שהוא באמת יחיד במינו והוא מאפשר באמת את הטיפול ההוליסטי שהוא גם חברתי וגם פסיכולוגי פרטני.

שלי יחימוביץ': אבל, עוד הערה אחת בעניין הזה – מרכזי הסיוע הם היחידים שמטפלים בנפגעות תקיפה מינית – זה לא שנפגעת תקיפה מינית, אחרי הפגיעה יש לה לעשות שופינג בין כל השירותים.

שלי יחימוביץ': זה המקום היחיד שהיא יודעת להתקשר אליו – 1202 – זה המספר.

שלי יחימוביץ': סליחה שאני מציפה אתכם ברגע זה בטלפונים, אבל זה המספר היחיד שיש לנפגעת להתקשר אליו.

שלי יחימוביץ': אף אחד אחר לא יושיט לה יד.

שלי יחימוביץ': את צודקת, חברת הכנסת זוארץ, שבין ההחלטה שלהן לשמור על אוטונומיה, לבין התנערות מוחלטת של המדינה – יש עוד טווח מאד מאד גדול – ונראה שהמדינה די שמחה על ההחלטה שלהן, ולוקחת עוד צעד אחורה ועוד צעד אחורה, כי אנחנו רואים באמת, אנחנו בשנים האחרונות ראינו עלייה זוחלת של שיעור ההשתתפות של המדינה, שהוא באמת עומד על 20-25%.

שלי יחימוביץ': עלייה זוחלת דלה, שלא עומדת בכלל בפרופורציה להיקף הפעילות של המרכזים, שעולה כל הזמן.

שלי יחימוביץ': כי אנחנו בסוג של פרדוקס.

שלי יחימוביץ': מצד אחד המודעות גדלה באמת ונשים, ככל שהן צעירות יותר, למרבה האבסורד, התודעה הפמיניסטית שלהן יותר מוצקה והן יודעות שגופן שייך להן הן ערות יותר לזכויותיהן וגם בגלל ההצפה במודעות הציבורית שעולה עם השנים – יש להן נטייה להתלונן יותר בקלות – אם כי עדיין בקושי רב.

שלי יחימוביץ': רוב הנפגעות לא מתלוננות.

שלי יחימוביץ': יש להן נטייה להתלונן יותר בקלות מאשר פעם ולכן המרכזים מוצפים, מוצפים בפניות.

שלי יחימוביץ': העלייה היא תמידית ודרמטית בכל שנה באופן משמעותי ביותר, שעה שהתקציבים שלהם לא גדלים.

שלי יחימוביץ': עכשיו, למה ביקשנו את הדיון המהיר הזה?

שלי יחימוביץ': כיוון שבשנה האחרונה כבר חרגנו אפילו מהכרסום התמידי בתקצוב של המדינה, בגלל שוועדת התמיכות במשרד הרווחה, משום מה, אני לא יודעת למה – לא התכנסה – ולכן התקצוב ממש ירד בצורה דרמטית.

שלי יחימוביץ': הוא ירד בעצם מ-4,761 ב-2010, ל-898,000 ₪, שזאת בדיחה, בשנת 2011 ואלוהים יודע מה יהיה ב-2012.

שלי יחימוביץ': עכשיו, זה שוועדת התמיכות לא מתכנסת, מעשי האונס לא נפסקים בינתיים.

שלי יחימוביץ': העבודה של מרכזי הסיוע לא מוקפאת בינתיים ולכן אנחנו צריכים פה לחדד.

שלי יחימוביץ': זה לא יגיע למליאה להצבעה.

שלי יחימוביץ': הלחץ כרגע צריך להיות על משרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת בנקודה הזאת להעיר שמשרד הרווחה טען שבעצם מי שאשר הוא משרד המשפטים, מאחר שהוא לא פרסם את מבחני התמיכה ולכן תלויים במשרד המשפטים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש גם ממשרד המשפטים וגם ממשרד הרווחה להגיד לנו איפה זה עומד ולמה ומה השתנה מהשנה שעברה לשנה, המבחנים.

שלי יחימוביץ': אני מסיימת, משפט אחרון, אני רק מציעה.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

שלי יחימוביץ': כיוון שזה לא יגיע למליאה וכיוון שאנחנו פה באמת מדברים על עניין מאד ספציפי, ברור שצריך להרחיב את היקף התמיכה, אבל כרגע אנחנו רוצים לפתור את הבעיה הזאת.

שלי יחימוביץ': אני מציעה שבאמת נגביר לחץ בצורה מאד משמעותית ונצא מהדיון הזה מאוחדות יחד ואנחנו פשוט לא נרפה לא ממשרד המשפטים ולא ממשרד הרווחה, עד שהן יקבלו את הכסף המיידי הזה, בלי קשר כמובן למאבק הגדול והרחב יותר.

אורלי לוי אבקסיס: בהחלט.

אורלי לוי אבקסיס: כעת לבאה בתור ברשימת המציעות, כמובן חברת הכנסת זהבה גלאון.

אורלי לוי אבקסיס: ברוכה הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: זו פעם ראשונה שאנחנו בישיבה משותפת.

זהבה גלאון: כן, נכון.

זהבה גלאון: אני שמחה להיות כאן.

זהבה גלאון: אני מצטערת שזה בנסיבות האלה כמובן.

זהבה גלאון: תודה לשלי על היוזמה.

זהבה גלאון: לפני מספר שבועות פנתה אלי מיכל רוזין, מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע עם הסיפור הזה ואני דיברתי עם שר הרווחה ואז הוא סיפר לי באמת את הסיפור הזה, של ועדת התמיכות, וחשבתי – מה זה מעניין אותי מי אשם – אם זה המשרד הזה או המשרד הזה?

זהבה גלאון: מה ה מעניין אותנו בכלל, איך זה יכול להיות שמי שמשלם את המחיר כל פעם מחדש?

זהבה גלאון: עכשיו, השר כמובן הבטיח שכשהוועדה תתכנס ואני גם יודעת שלשר יש כוונות טובות.

זהבה גלאון: אבל הדבר שהכי מקומם וזה כל פעם מחדש, שוב אנחנו מתכנסים כאן, חבורה נהדרת של אנשים---

ציפי חוטובלי: ואילן.

זהבה גלאון: ואילן.

זהבה גלאון: לא אמרתי נשים, בגלל זה אמרתי אנשים.

אילן גילאון: לא, אבל היא התכוונה – אנשים ואילן.

זהבה גלאון: אנשים ואילן.

אורלי לוי אבקסיס: הוא תמיד חבר של כבוד בפורומים האלה.

אילן גילאון: זה לא בגלל שאני נעלב, אני צריך ללכת לוועדה אחרת.

זהבה גלאון: יושבות כאן מנהלות של מרכזי הסיוע ויושבות כאן חברות כנסת מחויבות, באמת מחויבות למאבק ולמה אנחנו צריכים את הישיבה הזאת אחת עם השנייה?

זהבה גלאון: זאת אומרת, אנחנו ר וצים להעלות- למה לא מתייצב כאן השר שהבטיח ואני לא מדברת פרסונאלית, אלא התפקיד, השר שהבטיח אז.

זהבה גלאון: למה תמיד הארגונים, לצורך העניין מרכזי הסיוע, צריכים לקושש על הפתחים כאילו שמדובר באיזה טובה שמישהו עושה למישהו.

זהבה גלאון: שלי תארה קודם את העמדה האידיאולוגית של המרכזים, על העצמאות שלהם.

זהבה גלאון: זה בוודאי בוודאי לא עומד בסתירה שמדינה יש מחויבות ולמדינה יש אחריות ואני לא רוצה שאנחנו נסתפק עכשיו, באמת זה S.O.S הנושא של ועדת התמיכות שצריכה להעביר, אבל אני חושבת שזה בכלל לא הנושא הזה.

זהבה גלאון: הנושא הזה זה עכשיו כרגע.

זהבה גלאון: הסוגיה הרחבה יותר היא מידת התקציב שהמדינה מחליטה שהיא מעניקה למרכזי הסיוע.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר משהו קשה ולהבדיל אלף אלפי הבדלות, אבל המדינה הופכת להיות אלימה כלפי מרכזי הסיוע.

זהבה גלאון: זו אלימות של המדינה.

זהבה גלאון: מדינה שלא מקצה משאבים לפעילות – זו אלימות של המדינה – אין דרך אחרת להגדיר את זה.

זהבה גלאון: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, חברת הכנסת זהבה גלאון.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שנפספס את חבר הכבוד שלנו כאן, לפני שהוא יפרוש לוועדה אחרת.

אילן גילאון: לא באתי בגלל כבוד.

אורלי לוי אבקסיס: כמובן, נו אילן.

אורלי לוי אבקסיס: בוא לא ניכנס למקומות כאלה.

שלי יחימוביץ': אתה לא יכול לעצור אותנו בכבוד שאנחנו רוחשות לך.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא יכולות שלא לכבד את הנוכחות הגברית שלך פה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אעביר לך את רשות הדיבור.

אילן גילאון: אני באמת אעשה את זה בשני משפטים משום שאני לא יכול מאשר חברותי לומר את הדברים, מה עוד שאני גם יציר כפיהן של נשים, אז אני בדרך כלל מאד כנוע בדברים הללו.

אורלי לוי אבקסיס: זה טוב.

אילן גילאון: הבעיה המרכזית היא כמו שזהבה כאן ציינה מקודם וגם שלי – זו מסגרת האחריות.

אילן גילאון: אני בהחלט רואה במאבק הזה מאבק מעמדי כולל ולכן אני לא רוצה להיכנס לעניינים פוליטיים מהסיבה הפשוטה, חברת הכנסת זוארץ, כי גם בממשלה הקודמת והקודמת שהייתה ונדמה לי שזהבה ואני היחידים פה שיכולים להגיד – אנחנו ידנו לא הייתה במעל, לפחות לא בעשור האחור.

אורית זוארץ: גם אני לא, סליחה.

אורית זוארץ: יש גבול באמת.

אילן גילאון: גם את לא, נכון.

אילן גילאון: גם את לא.

אילן גילאון: אז לכן, בואו, זה לא הנושא בכלל.

אילן גילאון: הנושא המרכזי הוא מדינה שמבקשת להשתחרר מאחריויותיה.

אילן גילאון: ואני יודע, כל פעם שואלים במה אתם עוסקים, הרסת לי, קלקלת לי ---- הייתי כמו בשושנה בן החוחים ועכשיו אתה קלקלת לי.

אחמד טיבי: אתה מדבר איתי?

אורלי לוי אבקסיס: נברך את חבר הכנסת אחמד טיבי שהגיע.

אילן גילאון: ואני באמת זה המשפט שאני רוצה לומר כאן, אם נתייצב אחרי כל החלטה שתהיה פה.

אילן גילאון: הבעיה המרכזית בסופו של דבר היא לגמרי בעיה מעמדית של מדינה שרוצה להשתחרר מכל אחריויותיה.

אילן גילאון: ולכן, כל פעם שואלים במה אנחנו עוסקים – אנחנו עוסקים במאבק – נמאס לי ממאבק.

אילן גילאון: אני לא רוצה כל החיים שלי לעסוק במאבקים.

אילן גילאון: אני רוצה ללכת להסדרים הגונים והוגנים.

ציפי חוטובלי: אז תתפטר מהכנסת, אילן.

אילן גילאון: לא, אני אגיד לך, אני לא באתי למאבק.

אילן גילאון: האמת היא שהייתי רוצה לקבוע, מה אני אעשה ששני שליש מהמפלגה שלי נמצאים פה, אנחנו תמיד, המפלגה שלנו נמצאת בעניינים הנכונים.

אילן גילאון: נמאס לי מהנימוקים.

אילן גילאון: אני רוצה להגיע באלף השלישי להסדרים הגונים.

אילן גילאון: לא על כל דבר צריכים להילחם ולא בשביל כל דבר צריך להקים ארגון.

אילן גילאון: יש שתי עמותות עיקריות, או שלוש שאני מכיר אותן.

אילן גילאון: אחת היא ממשלת ישראל, היא צריכה לטפל בעניינים האלה, ובמצב של מדינה במכרז – יש אלימות כלפי מרכזי תקיפה מינית וזאת הבעיה.

אילן גילאון: זה חלק מהבעיה הגלובלית והכללית.

אילן גילאון: תאמינו לי, בשורה האחרונה, הכי אישי והכל פוליטי ומי שאומר לכם לא ככה – לא אמת.

אילן גילאון: זה מה שיש לי להגיד.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך.

אורלי לוי אבקסיס: תרמת לנו מאד, אתה יודע את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעבור עכשיו למנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע, הגברת מיכל רוזין.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה את זה, כדי שאנחנו לא נשמע רק את חברי הכנסת מדברים, אנחנו ניתן למוזמנים פעם, לחברי הכנסת פעם ונעשה מן פינג פונג שכזה, כדי שלא נדבר רק עם עצמנו.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חברת ה-, כבר מיניתי אותך לחברת כנסת.

אורלי לוי אבקסיס: מי יודע?

אורלי לוי אבקסיס: בהחלט היינו שמחים לכוח שכזה.

אורלי לוי אבקסיס: הגברת מיכל רוזין, מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: בואי תשימי את הדברים על דיוקם, איפה אנחנו עומדים, מה ה-S.O.S ומה כמובן בהמשך נצטרך להרחיב.

מיכל רוזין: טוב, תודה.

מיכל רוזין: אני אשתדל מאד לקצר, כי אני רוצה לתת לחלק מחברותי לדבר, אז אני חושבת שזו אולי הפעם, אני לא יודעת אם היחידה, אבל לראות פה את כל מנהלות מרכזי הסיוע, תבינו עד כמה הדיון הזה חשוב לנו ועד כמה משמעותי עבור מרכזי הסיוע.

מיכל רוזין: קודם כל, אני חייבת להדגיש והדגישה את זה גם חברת הכנסת לוי - אנחנו נמשיך לתת מענה ונמשיך לתת תמיכה – 24 שעות ביממה לכל נפגעת ונפגע שיפנו אלינו.

מיכל רוזין: קווי החירום הוקמו לפני כמעט 40 שנה בתל אביב, על ידי נשים פמיניסטיות שהקימו אותם מבתיהם הפרטיים.

מיכל רוזין: 33 שנה, סליחה.

מיכל רוזין: אנחנו מקוות שלא נצטרך לחזור למצב הזה, כמובן, אבל אין מצב, לא יקרה מצב שנפגעת או נפגע שיפנו אלינו, לא יקבלו מענה, לא מקבלו ליווי ולא יקבלו תמיכה וזה חשוב מאד מאד לומר.

מיכל רוזין: איפה כן זה פוגע, כמובן?

מיכל רוזין: כי יש הצטמצמות בפעילות ויש הצטמצמות כמובן במועסקות בשכר ויש הצטמצמות בכל מיני שיטות שהמרכזים מנסים על מנת להצליח להתקיים.

מיכל רוזין: זה פוגע בפעילות הנוספת, בפעילות של חינוך ומניעה.

מיכל רוזין: אם אנחנו מדברות על כך שכל כך חשוב שלא רק נסייע ונטפל ונתמוך בנשים ובגברים שפונים אלינו בדרך כלל וכבר בבגרותם, ומספרים לנו למעלה מ-60% על פגיעה מינית בילדות, אנחנו רוצים גם היום להפיץ בעצם את הידע שנרכש אצלנו, בכל כך הרבה עשרות שנים נרכש, מתוך התמיכה והסיוע לנפגעות ונפגעי תמיכה מינית, אנחנו רוצים את הידע הזה להעביר הלאה, אם זה על ידי סדנאות, אם זה על ידי הרצאות, אם זה על ידי הכשרות.

מיכל רוזין: לא יתכן שמורה, רופא משפחה, עובדת סוציאלית, יועצת חינוכית בבית ספר, לא יראו את הילדות, את הילדים שנפגעים, שלא רואים אותם.

מיכל רוזין: הם מגיעים אחרי שנים להתקשר אלינו להגיד – אף אחד לא ראה אותי – לא ראה אותי כשהייתי אנורקטית, לא ראה אותי כשנרדמתי בשיעור, לא ראה אותי הרופא שלא התייחס.

מיכל רוזין: לא ראו את הדברים, שלחו אותנו לטיפול פסיכולוגי כזה או אחר, גם הפסיכולוגים לא ראו אחת מהמטרות הכי חשובות בשנים האחרונות של מרכי הסיוע זו הפצת הידע החוץ על ידי סדנאות בבתי ספר, במקומות עבודה, על ידי הכשרה של אנשי מקצוע, אנשי משטרה, פרקליטות ואנחנו רואים את התוצאות.

מיכל רוזין: אנחנו רואים את זה בבתי המשפט, אנחנו רואים את זה בבתי ספר.

מיכל רוזין: אנחנו רואים את התוצאות החיוביות של העלאת המודעות הציבורית.

מיכל רוזין: כמובן שהעלאת המודעות הזאת גם מביאה לפניות אלינו וליותר ביקוש גם לסדנאות ולהכשרות וכדומה.

מיכל רוזין: אם תראו באמת את הטבלה מספר 1 אז תראו את העלייה של 663 אחוז בקבוצות תמיכה, 565 אחוז בקבוצות הכשרה, 166% בהרצאות.

מיכל רוזין: כל הנתונים האלה מדברים באמת על השוואה מ-2000 ל-2010 של עלייה באמת גבוהה בפעילות שלנו.

מיכל רוזין: חשוב מאד גם להגיד, תקציב מרכזי הסיוע הכולל בשנת 2010 עומד על 16.5 מיליון ₪.

אורלי לוי אבקסיס: מיליון בסך הכל, זה הסיוע מהמדינה.

מיכל ר וזין: נכון, בין המרכזים השונים זה משתנה.

מיכל ר וזין: זה אומר בין 18.4 אחוז ל-31.6 אחוז ותודה לאילן על החישובים הללו לטבלאות שלנו.

ציפי חוטובלי: וזאת לא העלות הממשית, כי בעצם 80 אחוז מהעובדים הם מתנדבים.

אילן גילאון: אולי תבקשו סיוע ממדינות זרות.

מיכל רוזין: נכון, יש לנו למעלה מ-1,000 מתנדבות ומתנדבים מכל רחבי הארץ, שעושים עבודת קודש וכמובן שאנחנו נעזרים בהם ונתמכים.

מיכל רוזין: כמובן שגם עבודת מתנדבים עולה כסף, כי אם מתנדבת נוסעת אז צריך לממן את הנסיעות שלה ויש ביטוח מתנדבות וכדומה.

מיכל רוזין: אבל כמובן שבזכות המתנדבות שלא היו עובדות אם ---

אורלי לוי אבקסיס: אבל גם את המתנדבות צריך להכשיר וההכשרה שלהן עולה כסף והכסף הזה נופל על כתפיכם.

מיכל רוזין: בוודאי, בוודאי.

מיכל רוזין: אנחנו רואים פה את ההכשרה, בוודאי.

מיכל רוזין: אז חשוב לומר, אנחנו קודם כל אתמול, אולי בלחץ לקראת הדיון, עברה ועדת התמיכות.

מיכל רוזין: ריקה ממשרד הרווחה תוכל לדווח יותר, אבל התקציב, נכון לעכשיו ממה שאני יודעת, לא השתנה, לא עלה, למרות הבטחתו של השר יצחק הרצוג לפני כחצי שנה, פה בוועדה, שגם העבודה והרווחה וגם מעמד האישה וגם זכויות הילד, הוא הצהיר שתקציב התמיכות למרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית יעלה באופן משמעותי.

מיכל רוזין: גם המנכ"ל התחייב לדון בכך בדיון ---

אורלי לוי אבקסיס: המנכ"ל לא התחלף, אז אין תרוץ – אני כבר לא שם.

מיכל רוזין: אותי למדו שהבטחה שלטונית היא הבטחה שעוברת, במיוחד שזה באותה ממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: כן, גם אותי.

אורלי לוי אבקסיס: נו באמת.

אורלי לוי אבקסיס: תנסי להגיד את זה לשרים.

מיכל רוזין: אנחנו לא מצפות למימון של- לפי מבחן התמיכות, דרך אגב, אנחנו יכולות לקבל מימון של עד 75%.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

מיכל רוזין: אבל אנחנו מדברות על כך שהמדינה תעמוד לפחות במימון של 40% מכלל התקציב, למשל בשנה האחרונה של 16.5 מיליון, אז מדובר על כ-6.5 מיליון שקלים לשנה האחרונה, על מנת שבאמת ---

אורית זוארץ: לכמה מוקדים בסך הכל, מיכל?

מיכל רוזין: 10 מרכזים ברחבי הארץ, מקריית שמונה ועד הנגב ועד אילת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על פער של 2 מיליון.

אורלי לוי אבקסיס: את יודעת מה, בואי נפנה למשרד הרווחה לשאול איפה זה עומד.

אורלי לוי אבקסיס: אולי ההבטחה השלטונית ---

אילן גילאון: למה, נפנה לפרלמנט האירופי, אבל אז יחקרו אותם, זה לא טוב.

מיכל רוזין: אני אשמח אם אפשר יהיה לתת לחברותי מהפריפריה, כי באמת עלה פה העניין של הפריפריה והחשיבות של ההוצאות הנוספות שמשרד הרווחה בכלל לא מתייחס אליהן, כמו נסיעות.

מיכל רוזין: אני אתן לליזה ניקוליאצ'יק, שהיא מנהלת מרכז הסיוע מסל"ן לומר את דבריה.

אורלי לוי אבקסיס: בבאר שבע, בבקשה, ליזה.

ליזה ניקוליאצ'יק: אני רוצה להגיד בכמה מילים שמרכזי סיוע חוסכים למדינה המון המון כסף, הרבה יותר ממה שמקבלות, כי מאות מתנדבות זה שווה ערך של שעות עבודה, הן דוברות 8 שפות.

ליזה ניקוליאצ'יק: אני רוצה לראות רווחה אחת שעומדת בלחץ כזה של מאות פניות, שעות של ליווי וסיוע ב-8 שפות, ברב תרבותיות, בהתייחסות וכן הלאה.

ליזה ניקוליאצ'יק: היא מממנת לנפגעות נסיעות בכל השטח, כמו שבצפון או בדרום, לא חשוב לאיזה מקום.

ליזה ניקוליאצ'יק: גם בתל אביב ובמרכז זה לא כל כך פשוט להגיע ממקום למקום.

ליזה ניקוליאצ'יק: מממנים, תומכים, עושים שמיניות באוויר כדי לספק את השירות.

ליזה ניקוליאצ'יק: יותר מזה, כשמדברים על לתת למדינה לעשות X דברים, בואו נחשוב על איזו שהיא מן מחויבות חברתית – אישה שמוכנה למרות המצב הכלכלי שלה – לבוא ולתרום מהנשמה שלה, מהשעות שלה לאחרת – זה הרבה יותר משמעותי אפילו מלתת איזו שהיא שעת טיפול.

ליזה ניקוליאצ'יק: אני הייתי פסיכולוגית, סליחה, מותר לי גם להשוואת.

ליזה ניקוליאצ'יק: זה נורא נורא כואב.

ליזה ניקוליאצ'יק: אני רוצה להגיד שכשאני יוצאת לרחוב למכור נעלים, אני תמיד אומרת, זכרונו לברכה אבא שלי, אם הוא היה צריך לראות שבהשקעה שלו בלהשקיע בבת שלו לקבל שני תארים בפסיכולוגיה ואני מוכרת נעליים ברחוב.

אורלי לוי אבקסיס: ליזה, צריך להגיד למה את מוכרת נעליים – כדי להכניס כסף למסל"ן.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי שם, יש סיפורים מדהימים.

ליזה ניקוליאצ'יק: כדי להכניס X כסף, לממן את הסיוע בחינם, מקצועי, את הליווי של המתנדבות.

ליזה ניקוליאצ'יק: יותר מזה, אני רוצה להגיד, אני רוצה להסתכל על כל מנהלות מרכזי הסיוע שמקבלות שלושת רבעי משרה בתפקיד, משרה שהיא 24 שעות, 48 שעות, זה ניצול של כוח אדם מקצועי, לא הוגן.

ליזה ניקוליאצ'יק: זה לא הוגן.

ליזה ניקוליאצ'יק: הצוות שלי, 14 אנשי צוות, שצריך להיות יותר מ-20 במרכז, לכל המרכז, תכפילו את מה שאני אומרת ואני דורשת מהם עבודה אין סופית.

ליזה ניקוליאצ'יק: זה גם חוסר כבוד לעובדים וניצול של מחויבות חברתית של מאות אלפי אנשים.

ליזה ניקוליאצ'יק: זה נותן להם הערכה.

ליזה ניקוליאצ'יק: יותר מזה, רחל דבר על חדר 4 ששנים אנחנו עושים את המלחמה.

ליזה ניקוליאצ'יק: כדי ללוות אישה, נפגעת מדרום, את כל השטח של הנגב, לחדר 4, חדר אונס שלא קיים, אנחנו נוסעים לוולפסון שעות, 20 שעות, לפעמים 12 שעות.

ליזה ניקוליאצ'יק: תלוי.

ליזה ניקוליאצ'יק: מתנדבת ---

מיכל רוזין: מתנדבת שמסיעה את הנפגעת.

ליזה ניקוליאצ'יק: עלות של נסיעה, רחל יודעת את הפרטים, היא איתנו במאבק הזה, נפגשת ושומעת.

ליזה ניקוליאצ'יק: אם זאת בחורה בדואית שנפגעת, אין שום מצב שהיא תלך לקבל טיפול, כי היא צריכה לחזור בערב הביתה והלוואי שהיא ---

אורלי לוי אבקסיס: היא יכולה לסכן את חייה בעצם הפניה.

ליזה ניקוליאצ'יק: היא מסכנת את החיים שלה גם במקום שהיא עושה את הבדיקה, אבל אם זה עוד שעות נוספות, יש מיליון ניואנסים.

ליזה ניקוליאצ'יק: אין לנו זמן לומר את זה.

ליזה ניקוליאצ'יק: אבל זה נורא כואב.

ליזה ניקוליאצ'יק: אני מתנצלת על האמוציונאליות, אבל כואב לי שעוד פעם אנחנו מגיעות לשכנע את המשוכנעות.

ליזה ניקוליאצ'יק: מול מי אנחנו מדברות?

ליזה ניקוליאצ'יק: אתן חברות שלנו וחברים, אתן תומכות ומבינים.

ליזה ניקוליאצ'יק: איפה האנשים שצריכים לקבל את ההחלטה שכל כך קל להתנער מאחריות ומהנושא.

ליזה ניקוליאצ'יק: כי הנושא שלנו לא סקסי, סליחה, למרות שאנחנו מדברים על ---

אורלי לוי אבקסיס: הגיעה אלי אחת מהפניות, אולי באמת של ה-S.O.S, זה לגבי מרכזי הסיוע בצפון.

אורלי לוי אבקסיס: אני באמת אמרתי, אני אגייס לנושא הזה את השר לפיתוח הנגב והגליל ונראה מה אפשר יהיה לעשות, אבל זה עדיין לא מספיק, כי גם אם זו תהיה איזו שהיא הוראה, זה יהיה זמני, חד פעמי, אבל גם זה יהיה מבורך.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה באמת, כדי להבין איפה זה עומד, לפנות לאגוזי לליב.

אורלי לוי אבקסיס: ספרי לנו מה הסכנה, איפה אתם עומדים, מה חסר.

לליב אגוזי: מה לא חסר.

אורלי לוי אבקסיס: שנבין, שנראה את התמונה, כי תיכף הרווחה יאמרו מה צפוי.

לליב אגוזי: אני פניתי כי אנחנו נאלצנו החודש באמת לסגור את השלוחה שלנו בגליל.

לליב אגוזי: אנחנו מרכז סיוע חיפה והצפון, אנחנו עובדות במרחב שבין חדרה לנהריה עד בית שאן.

לליב אגוזי: אחד הדברים שראינו שכדי להגיע לכל המרחב הזה אנחנו חייבות להכשיר מתנדבות באזורים, כי להוציא ליווי לבית שאן אנחנו צריכות מתנדבות מהאזור, כי להוציא מישהי מחיפה לבית שאן לליווי, זה בלתי אפשרי.

לליב אגוזי: אז פתחנו שלוחה באזור העמקים ולאחר שזאת הייתה הצלחה גדולה, פתחנו גם שלוחה באזור הגליל, לפני 5 שנים והחודש אנחנו נאלצנו ---

חנין זועבי: אולי תסבירי קצת איפה זה הגליל.

לליב אגוזי: שלוחה זה אומר שהייתה לנו רכזת שעבדה מהבית שגרה במשגב ומשם היא הפעילה את השלוחה ואנחנו מצאנו מקומות שבהם העבירו הכשרה למתנדבות, פעם במועצה, פעם במועדון בקיבוץ, כל פעם משהו אחר וכך היא הכשירה שם מתנדבות.

לליב אגוזי: נכון להיום אנחנו פשוט לא יכולות להמשיך לתקצב אותה והפעילות שלנו הולכת ועולה.

לליב אגוזי: גם התקציבים הולכים ועולים, אנחנו עדיין לא יכולות לכסות את כל הפעילות והחל ממחר היא מסיימת את עבודתה במרכז הסיוע, לצערנו הרב מאד, כי היא הייתה אישה נפלא ועשתה עבודה יקרה.

לליב אגוזי: המשמעות של זה זה שהמתנדבות ימשיכו לקבל הכשרות ממשהי שתיסע מחיפה כדי להכשיר אותן, אבל תהיה לנו הרבה פחות פעילות מול מרכזי הרווחה באזור – בכרמיאל, בנהרייה ---

אורלי לוי אבקסיס: והבירוקרטיה בדברים האלה זה משהו שהוא ---

לליב אגוזי: כן, מול בתי הספר, כל תחום של ---

אורלי לוי אבקסיס: זה יכול לעלות גם בחיים.

מיכל רוזין: זו דוגמא נקודתית שמראה על הרבה מאד, כל אחת מהמנהלות פה אם הייתה מקבלת את זכות הדיבור, הייתה מספרת על דוגמא שהיא סגרה פעילות או צמצמה פעילות.

מיכל רוזין: אני חושבת שחשוב גם לשמוע מנאילה עוואד, לגבי המגזר הערבי, כי גם שם המצב חמור.

אורלי לוי אבקסיס: בוודאי.

נאילה עוואד ראשד: פשוט, מה שמדאיג אותי לאחר הדיון הזה וכל ה---

אורלי לוי אבקסיס: רגע, תציגי את עצמך לפרוטוקול.

נאילה עוואד ראשד: נאילה עוואד, אני מנהלת פרויקטים בעמותת נשים נגד אלימות, שמפעילה את מרכז הסיוע לנפגעות תקיפה מינית ופיזית.

נאילה עוואד ראשד: אנחנו יושבות בנצרת, אבל אנחנו משרתות את האוכלוסייה הערבית, הנשים מהחברה הערבית.

אורלי לוי אבקסיס: וגם לכן יש קושי.

נאילה עוואד ראשד: בטח שיש לנו קושי ועוד איך.

נאילה עוואד ראשד: במיוחד עם כל הקשיים שדיברו חברותי וכל הנושא של הפריפריה וכל האחוזים למשל של קבוצות תמיכה, שממילא אנחנו לא מגיעות לשם והקריטריונים של משרד הרווחה ואז אנחנו מקבלות אפס ניקוד וזה אומר שזה פוגע בתקציבים שלנו.

נאילה עוואד ראשד: אבל מה שמדאיג אותי ומה שחשוב לי, זה כל העניין של האלימות של המדינה כלפי נשים ובמיוחד נשים שסובלות מאלימות.

נאילה עוואד ראשד: אנחנו רק יצאנו מהמכרזים של המקלטים, שלאחר 18 שנים וזה כל העניין של ההפרטה, איפה המדינה מובילה אותנו?

נאילה עוואד ראשד: היא מובילה אותנו בנושא הזה שהיא פוגעת אך ורק באוכלוסיות המוחלשות, במיוחד אוכלוסיות הנשים שהן נפגעות אלימות והם מוכרים אותם.

נאילה עוואד ראשד: מוכרים אותם לאנשי העסקים וזה מה שקרה למקלט שאנחנו מפעילות 18 שנים.

נאילה עוואד ראשד: ביום רביעי קיבלנו החלטה של המשרד, ועדת תמיכות של המכרזים, שהם מכרו אותו לאיש עסקים שמפעיל הכשרות מקצועיות ושלוחה לוינגיט.

נאילה עוואד ראשד: זה נורא מסוכן.

נאילה עוואד ראשד: חברת הכנסת שלי יחימוביץ דיברה על האידיאולוגיה הפמיניסטית ואני חושבת שזה הנכס של המדינה שארגוני נשים מפעילות שירותים כאלה, מפעילות ומורידות את העומס של אותם שירותים ובאותו זמן הם נותנים לנו סטירת לחי בזה שהם יכולים למכור את השירות, אם הם מוציאים אותנו למכרזים, או אפילו ל-RFI, של דירת מעבר לנערות במצוקה, שבחודש מאי הם אמרו לנו, ב-15 במאי, ההסכם הסתיים במרס עם המשרד.

נאילה עוואד ראשד: RFI זה מכרז פנימי, אז אנחנו מאריכות את זה, שולחות מכתב למשרד שאנחנו רוצות להמשיך ולהאריך את ההסכם.

ציפי חוטובלי: הנושא של המקלטים הוא נושא ---

נאילה עוואד ראשד: לא, לא, אני רוצה לדבר על הסיכון.

נאילה עוואד ראשד: אם הממשלה תבוא ותפריט או תעלה את אחוז התמיכות למרכזי סיוע, זה אמור להיות ואנחנו אומרות שאנחנו צריכות להגיע ל-40%, לא יותר וחובה, וזו זכות שלנו כנשים הסובלות מאלימות ---

אורלי לוי אבקסיס: נאילה, אני גם אשמח אם באמת תשתתפי בוועדות, גם מחר.

נאילה עוואד ראשד: אנחנו מחר נשתתף ויש עוד מידע שהכנו לנושא הזה.

ציפי חוטובלי: מחר בוועדה לקידום מעמד האישה אנחנו דנים בנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: וחשוב שגם הקול הזה יישמע.

אורלי לוי אבקסיס: אני ואילן שהספיק כבר לצאת, אנחנו ראינו כמה חולאים רעים יש בהפרטה שמועברת.

אורלי לוי אבקסיס: שירותים כמו בפנימיות לילדים ונוער חוסים וכמה רע כשהופכים את הכל לכלכלי ומי שבסוף מנהל את זה אנשים שהם בכלל קבלנים למשהו או למשהו אחר וזה מחלחל גם למטה.

ציפי חוטובלי: נראה לי אבל, בהמשך למה שליזה אומרת כאן, נראה לי שכדאי שנשמע את משרד הרווחה.

ציפי חוטובלי: כי בסופו של דבר ---

אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, אנחנו אמרנו, ציפי, שנייה, תני לי לנהל את זה בצורה שבה אנחנו גם התכווננו לעשות את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו שמענו יותר באמת גם בצורה, למרות שהבטחתי חבר כנסת מוזמן, אבל עכשיו אנחנו נפנה לחברת הכנסת אדטו שביקשה מזמן כבר את רשות הדיבור ולאחר מכן אנחנו נשמע את משרד הרווחה ולאחר מכן את חבר הכנסת אחמד טיבי, גם לך תהיה זכות דיבור וכך הלאה.

מיכל רוזין: ומרכז הסיוע בקריית שמונה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם לשם נגיע.

אורלי לוי אבקסיס: תאמיני לי, כל מה שנוגע לפריפריה ופגיעה בפריפריה, אין סיכוי שאני אעבור על זה לסדר היום.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, חברת הכנסת אדטו.

רחל אדטו: טוב, אנחנו נמשיך בקו שכרגע אמרת על הפריפריה ובקו של ליזה על באר שבע ובקו שנאמר על הבטחה שלטונית ואני אחבר את כל הדברים האלה ביחד לשני דברים – לנושא הרפורמה בבריאות הנפש במעמד המרכזים, במידה שהרפורמה הזאת תעבור – והדבר השני, זה חדר מיון לנפגעות תקיפה מינית בבית חולים בבאר שבע, שמגלם את כל ההתייחסות ---

אורלי לוי אבקסיס: אתמול מנכ"ל הודיע לי שההחלטה התקבלה ועברה וזו בשורה, צריך להגיד.

רחל אדטו: לא, לא צריך להגזים.

אורלי לוי אבקסיס: לא, רגע, אתמול זה עבר.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להגיד גם כשלפעמים שיש הבטחה, אז אני יוצאת מתוך נקודת הנחה, אני יודעת גם מול רוני גמזו, דברים די עבדו כפי שהוא הבטיח.

אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר שזה עבר, התקבלה החלטה וזה עניין של סדר זמן קצר.

רחל אדטו: תרשי לי להוריד את ההתלהבות הזאת ומי שרוצה לקרוא יכול לקראות ב-YNET היום כתבה מאד גדולה של מיטל יסעור, על כל הנושא של חדר 4, עם בדיוק ההבטחות, כי לפני שנה וחצי, בעקבות ביקור שלי אצל ליזה במסל"ן בבאר שבע, נחשפתי לעובדה שבבאר שבע מנסים כבר תקופה ארוכה לפתוח חדר מיון לנפגעות תקיפה מינית, ובאותה עת, לאחר שהתגייסתי לנושא לעזור להן ועשיתי את זה מתוקף זה שארבע שנים קודם הייתי בוועדה מטעם , שמונתה על ידי מנכ"ל , לבחינת פתיחת מרכזים לנפגעות תקיפה מינית, שהמליצה בזמנו על פתיחת 6 מרכזים, כאשר היה לזה תקציב קבוע, מיועד.

רחל אדטו: מה שקרה, הכסף קיים במערכת, הכסף היה מיועד, הכסף היה צבוע למרכזים האלה.

רחל אדטו: באר שבע איך שהוא התמהמה, לא הסתדר להם ובסופו של יום הם החליטו להקים את המרכז הזה, עם הכשרה של המטפלים והמטפלות והמקום.

רחל אדטו: איתן חי עם, מנכ"ל דאז, הבטיח לתת את כל 600,000 ₪ שהוקצו על ידי ועדה שאנחנו היינו חברים בה ומאחר שלצערי איתן התחלף באותה עת, אז גם ההבטחה של מנכ"ל דאז ---

אורלי לוי אבקסיס: בואי ניתן צ'אנס למנכ"ל הנוכחי לקיים את הבטחתו.

רחל אדטו: לא, לא, לא, חכי.

רחל אדטו: זה לא נגמר.

רחל אדטו: ואז, במשך שנה וחצי, שנה וחצי וליזה כאן העדה שלי, שזה מה שהיה, שנה וחצי.

ליזה ניקוליאצ'יק: כל חודש – אנחנו פותחים – סוגרים.

רחל אדטו: אנחנו בתקשורת ישירה עם לקבל את הכסף, שהובטח לוועדה ש הקים וגיבה את ההחלטות של הוועדה הזאת להקים 6 מרכזים במדינת ישראל.

רחל אדטו: הוקם בחיפה, בהדסה, בפוריה ובאר שבע חיכה לכסף.

רחל אדטו: ואז התחילו ההתחשבנויות.

רחל אדטו: אמר – לא תגיעו ל-600,000, כי עכשיו אנחנו ביוני.

רחל אדטו: יוני, חצי תקציב כבר עבר, אז תקבלו 400,000.

רחל אדטו: לא תקבלו 400,000 ₪, כי כבר עבר עוד חודש, תקבלו 300,000 ובסופו של יום הגענו לזה שעכשיו זה נפל, כי על 80,000 ₪ שהיה פער בינם לבאר שבע – לא הסכימו לתת את ה-80,000 ₪ לסיום הפער.

רחל אדטו: הודעתו של רוני גמזו אליך מאתמול נובעת מפנייה של כתבת YNET ל, ששאלה אותו מה עמדת משרד הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שזה נובע מזה שגם בעקבות הצעת החוק של , בכל מה שנוגע לבריאות הנפש ואני שם מנסה להכניס ולהחריג את הנושא של נפגעות תקיפה מינית, ביחד עם ארגוני הסיוע, כדי לעגן אותם, היה חשוב לו להעביר לי את המסר כדי להעביר אותו לארגוני הסיוע.

רחל אדטו: אורלי, אני באמצע, רגע, שנייה.

רחל אדטו: אורלי, אני באמצע זכות הדיבור שלי.

אורלי לוי אבקסיס: אם את אומרת שזה לא נכון – אני גם יודעת ---

רחל אדטו: אורלי, אני באמצע זכות הדיבור שלי ומאחר שאני מגבה את כל מה שאני אומרת בעבודה של שנה וחצי מול , מול המנכ"ל הנוכחי, המנכ"ל הקודם, מנהל מינהל רפואה, הלוך וחזור הפינג פונג ---

אורלי לוי אבקסיס: אז את אומרת שהוא משקר אותי מאתמול.

רחל אדטו: זה שאומרים שרוני גמזו אמר את זה אתמול, זה יפה.

רחל אדטו: הוא אמר את זה אתמול כתגובה לפנייה של כתבת YNET לשאלה למה עדיין לא העביר את כל הכסף שהיה צריך להגיע לבאר שבע.

רחל אדטו: אם באמת פתאום מה שהוא אמר אתמול, ועדת המכרזים התיישבה אתמול ואישרה את הכסף – לא היה צריך ועדת מכרזים.

רחל אדטו: הכסף היה כסף צבוע, יש כסף, 600,000 ₪ לדבר הזה, הכסף הזה הוקצב כבר מזמן, בואו ניתן את הצ'אנס להעביר את הכסף הזה ולפתוח את השלוחה ---

אורלי לוי אבקסיס: טוב, אז אנחנו נעקוב ---

רחל אדטו: רק רגע, לא סיימתי.

אורלי לוי אבקסיס: לא, תקשיבי, אין יותר מזמן ויש פה הרבה דוברים, חברת הכנסת אדטו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בנושא מסוים ואנחנו מאבדות את ה---

רחל אדטו: סליחה אורלי, אל תקטעי אותי, יש לי עוד זכות דיבור.

אורלי לוי אבקסיס: אם צריך לקטוע אותך, רחל אדטו, אז אני אקטע אותך.

רחל אדטו: לא, את תקטעי אותי כי זה לא היה לך נעים לשמוע את מה שאני אומרת.

אורלי לוי אבקסיס: אבל חשוב להגיד שאנחנו נעקוב ואם זה לא בסדר אז אנחנו גם נגיב.

רחל אדטו: אורלי, לא נעים לך לשמוע את מה שאני אומרת, אז את קוטעת אותי?

רחל אדטו: אז תשמעי אותי עד הסוף.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, זה נעים לי מאד, אנחנו רק חורגים קצת מהנושא.

רחל אדטו: למרות שאת משמשת כרגע כדוברת של , אני אומרת שזה לא נכון ולכן אני אומרת ---

אורלי לוי אבקסיס: אינני דוברת, אבל כאשר צריך להגיד, לברך על דבר מוגמר – אני גם יודעת לברך.

אורלי לוי אבקסיס: תאמיני לי – כאשר שצריך לתקוף – אני יודעת גם לתקוף.

רחל אדטו: עד שהדבר לא ייגמר הדבר לא מוגמר, כי הדבר היה מוגמר לפני שנה וחצי כשאיתן חי עם הבטיח את אותם 600,000 ₪ ומאחר שאותם 600,000 ₪ לא הגיעו, אני רוצה לראות שהכסף יגיע.

רחל אדטו: הכסף יגיע – אני מברכת.

אורלי לוי אבקסיס: את יכולה לומר אותם דברים גם על מה שבוז'י הבטיח ועכשיו כחלון נמצא ושיקיים את הדברים.

רחל אדטו: והדבר השני, במסגרת ההבטחה השלטונית, מיכל – הבטחה שלטונית שלי – ואני אמרתי לך אותה גם בעבר.

רחל אדטו: כל הנושא של נפגעות תקיפה מינית בהקשר של חוק ביטוח בריאות ממלכתי, רפורמת בריאות הנפש, באחריותי להילחם על זה מאחר שאף הצבענו על זה גם בשיחתנו.

רחל אדטו: על הקשר החד חד משמעי בין נפגעות תקיפה מינית להפרעות אכילה.

רחל אדטו: שני הנושאים האלה, גם של הבנות האנורקטיות וגם נפגעות תקיפה מינית – אני התחייבתי בפניך לעשות ככל שביכולתי כדי שהנושא הזה ייכנס לרפורמה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, חברת הכנסת אדטו.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אנחנו נעבור לאחת המציעות, חברת הכנסת זהבה גלאון.

זהבה גלאון: 20 שניות.

זהבה גלאון: אני רוצה להגיד משהו על האחריות של המדינה בהמשך לדברים של חברת הכנסת אדטו.

זהבה גלאון: אני בזמנו יזמתי את הקמת המרכזים בוולפסון ובבני ציון וגם הגשתי הצעת חוק שבעקבותיה הקימו את אותה ועדה שרחל מדברת עליה וככה מה שתיארת, ככה המדינה מתנהלת.

זהבה גלאון: בשבוע שעבר הנחתי הצעת חוק שמבקשת להעניק או להגדיל, להכפיל את הטיפול הפסיכולוגי לנפגעות תקיפה מינית, שהיום עומד בסל הבריאות על 90 שעות בשנה וביקשתי להעלות את זה ל-120 שעות בשנה, שגם זה לא מי יודע מה, אבל זה יותר טוב מ-60 שעות.

זהבה גלאון: לא תאמינו, הגעתי להבנה עם האוצר, שזה באמת דבר חסר תקדים, להגיע להבנה עם האוצר, שהוא יתמוך בהצעת החוק שהיתה אמורה לעלות מחר.

זהבה גלאון: אז חשבתי שבכלל אין לי מה להתאמץ בישיבת ממשלה אם האוצר תומך, מי יתנגד לתמיכה בנפגעות בתקיפה מינית?

זהבה גלאון: והממשלה הפילה את ההצעה הזאת.

זהבה גלאון: האוצר תמך והממשלה --- קריאות מי התנגד?

זהבה גלאון: הבריאות למשל, הם חשבו שזה לא במסגרת הצעה פרטית וכל מיני.

זהבה גלאון: אז רק מה שמתארת חברת הכנסת אדטו, הרי זה פשוט אבסורד איך המדינה מתנערת מהמחויבות שלה.

רחל אדטו: זהבה, את יודעת למה, כי הם רצו להכניס את זה גם החליטו שזה ייכנס ---

אורלי לוי אבקסיס: רפורמה.

אורלי לוי אבקסיס: יש הצעת חוק גדולה שמונחת על שולחן ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו דנים בה, אנחנו עוברים סעיף, סעיף.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מגישים הסתייגויות ואנחנו מנסים לתקן אותה.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו באמת, כדי להבין איפה הדברים עומדים, בואו ניתן לשלטון לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נתחיל עם משרד הרווחה, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: רק שמך, לפרוטוקול.

ריקה אלקיים: ריקה אלקיים.

ריקה אלקיים: אני רוצה לפתוח ולומר שאנחנו מאד מעריכים את העבודה של מרכזי הסיוע, למרות שזה נראה כאילו קצת אחרת.

ריקה אלקיים: באמת מאד מעריכים ועושים הרבה מאד מאמצים כן לעזור ולסייע ולתמוך מבחינת העמדה של השירות שאני נמצאת בו.

ריקה אלקיים: לגבי התקציב, התקציב שלנו – אנחנו הגשנו מסמך כמו שאתם רואים כאן - אז הוא קצת שונה מהמספרים שאת אמרת, אורלי.

ריקה אלקיים: יש לנו לשנת 2011 כבר בשעה טובה ישבה ועדת התמיכות ואישרה את התמיכות וזה בסך של 5.5 מיליון ₪.

ריקה אלקיים: חלק מהסכום הוא כבר השלמות ---

מיכל רוזין: אבל זה לא מה שהעברה בפועל.

מיכל רוזין: צריך להבהיר את זה.

אורלי לוי אבקסיס: בואו תסבירו לנו מה זה.

מיכל רוזין: זה לא 5.5 מיליון.

אורית זוארץ: זה נורא פשוט, העברה בפועל נעשית בדיעבד, חודשים אחרי שהמרכזים מממנים את המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: רק רגע, בואו ניתן באמת לנציגת משרד הרווחה להגיד לנו למה יש פערים בין ההעברה בפועל לעומת האישור התקציבי.

ריקה אלקיים: העברה בפועל, יש כאן אם תסתכלו שנה אחורנית, אז אתם יכולים לראות שבעצם התקציב שהתשלומים הועברו – 4.7 ואחרי זה עשו את ההשלמות.

ריקה אלקיים: בדרך כלל התשלומים מבוצעים בהתאם לדיווחים שמגיעים למשרד.

קריאה: חצי שנה אחרי, לא בהתאם.

ריקה אלקיים: אני רוצה להתייחס, לגבי החצי שנה הזו, אז את רואה את הפער, אבל הפער נובע, כמו שכבר קודם אמרנו ומישהי כאן כבר אמרה, אני לא זוכרת מי, שאנחנו לא נתעכב על הקטע הזה של איך מגיע הכסף וכו', אבל ההליך של ועדת התמיכות לוקח זמן.

ריקה אלקיים: הוא הליך ארוך יחסית.

שלי יחימוביץ': אבל למה הוא לוקח יותר זמן מהרגיל?

ריקה אלקיים: הוא לוקח יותר זמן מהרגיל בגלל שהפרסום בדרך כלל הוא בחודש מרס.

ריקה אלקיים: רק הפרסום לכלל מרכזים שיכולים.

ריקה אלקיים: בעצם כל אחד יכול להגיד, לא רק המרכזים ש---

ציפי חוטובלי: אבל תזכרי שיש מרכזים שהם כבר מנוסים והם כבר עומדים למעשה בכל הדרישות.

ציפי חוטובלי: למה בעצם אתם לא מקלים עליהם את האפשרות לקבל את התקציב באופן אוטומטי?

ריקה אלקיים: אם רוצים שזה יהיה שוויוני לכלל האנשים שירצו לפנות בוועדת התמיכות, אז כולם פונים ורק אחר כך התהליך הזה ---

ציפי חוטובלי: מכלל האנשים שירצו במגוון?

ריקה אלקיים: זה לא מגוון תחומים, רק בתחום הספציפי הזה.

ציפי חוטובלי: אבל בתחום הספציפי הזה יש רק 10 מרכזים.

ריקה אלקיים: לא, סליחה, יכולים להיות תיאורטית עוד.

ציפי חוטובלי: אבל תיאורטית.

שלי יחימוביץ': אבל מעשית אין.

שלי יחימוביץ': מה זה, אתם משחקים בנדמה לי?

שלי יחימוביץ': איזו תשובה זאת?

שלי יחימוביץ': מה זה תיאורטית?

שלי יחימוביץ': 30 שנה יש רק מרכזים לנפגעות תקיפה מינית תחת איגוד מרכזי הסיוע.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שהחוק מחייב פה שקיפות, אבל השאלה שלי – האם צריך לדרוש מכאלה שכבר מקבלים תמיכה בשנה אחרי שנה, לדרוש להמציא שוב פעם את כל האישורים ?

אורלי לוי אבקסיס: אני רק רוצה לפתוח סוגריים פה, כדי שיבינו שכל הפרוצדורה ---

אורלי לוי אבקסיס: שמך, לפרוטוקול.

מרים שלר: מרים שלר, מנהלת מרכז סיוע בתל אביב.

מרים שלר: רק שיבינו – יש לנו מכל הכיוונים, פשוט אי אפשר לצאת מזה.

מרים שלר: בצד אחד יש לנו הגבלה מבחינה זו שאי אפשר הוצאות הנהלה וכלליות, יותר מ-22% מכלל התקציב.

מרים שלר: מצד שני, מחייבים אותנו כל פעם בטפסים חדשים, כל משרד ממשלה זה עוד טפסים ועוד אישורים ועוד אישורים של רואה חשבון שזה לא מספיק שיחתמו, הם צריכים גם כן לעשות כל פעם, על כל מסמך, על כל דבר אנחנו משלמות הרבה מאד כסף על זה.

מרים שלר: אנחנו במרכז תל אביב משלמים מעל 20,000 ₪ בשנה לרואה חשבון, על כל מיני אישורים שקשורים לממשלה.

מרים שלר: אז איזה מן דבר זה?

מרים שלר: ואחרי זה באים ואומרים לי שאני לא יכולה להיות יותר מ-22% מהנהלת ההוצאות וכללי.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה, יש אפשרות לקצר את הבירוקרטיה הזו?

ריקה אלקיים: כן, אני חושבת שהיה דיון בשנה שעברה, או בסוף שנה שעברה, יחד עם המנכ"ל, לגבי דרך העברת הכספים בצורה יותר מהירה ובזה שהתקציב יועבר לבסיס התקציב של השירות, ואז כבר ---

אורלי לוי אבקסיס: את השינויים במהלך השנה.

ריקה אלקיים: דקה, תני לי לסיים, ואז בינואר הן יכולות להיכנס, כמו כל השירותים שבעצם מוענקים באמצעות התקציבים של השירות שלנו ואז זה מקצר.

ריקה אלקיים: האיגוד בחר, הוא בחר, התפיסה שלו שכבר נאמר כאן קודם, להמשיך לעבוד בדרך של ועדת התמיכות.

אורלי לוי אבקסיס: אז בואו באמת נבדוק למה לא, אם את מציגה את זה כל כך ---

ציפי חוטובלי: רגע, רגע, אני רוצה ---

קריאה: הם התנגדו למכרז, לזה הם התנגדו.

ריקה אלקיים: התנגדו למכרז.

שלי יחימוביץ': איזה מכרז?

שלי יחימוביץ': למי אתם רוצים להוציא מכרז?

שלי יחימוביץ': נו, באמת.

שלי יחימוביץ': מכרז.

שלי יחימוביץ': כאילו יש מאות מרכזי סיוע והם יעמדו למכרז.

שלי יחימוביץ': יש רק את מרכזי הסיוע של איגוד נפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

מיכל רוזין: אבל מה שקורה, ברגע שיהיה מכרז, זה יפתח באמת אפשרות.

מרים שלר: או הקבלן מוינגייט.

מרים שלר: זה בדיוק אותו דבר.

אורלי לוי אבקסיס: אותו הקבלן מוינגייט.

שלי יחימוביץ': עכשיו הכל ברור.

אורית זוארץ: שלי, כשאמרתי שזה לא היה רק ברמה של ...

אורית זוארץ: אלא ברמה של השירותים, כי זו בעצם המגמה.

אורית זוארץ: להעביר את זה למיכרוז ולהסיר את האחריות באופן טוטאלי.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נפה שוב למשרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: זו כוונתכם?

אורלי לוי אבקסיס: זו ההצעה שהצעתם בעצם למכרזי הסיוע כדי לצמצם את הבירוקרטיה?

אורלי לוי אבקסיס: להוציא את זה למכרז כולל?

מיכל רוזין: אז אני רוצה להעמיד דברים על תיקונם.

מיכל רוזין: קודם כל, השר הציע לנו אל זה בפגישה לפני חצי שנה, מדובר על השר הקודם, יצחק בוז'י הרצוג.

מיכל רוזין: אנחנו הסברנו לו מדוע הנושא, גם אידיאולוגית לא נכון.

מיכל רוזין: לא נכון שגוף שיהיה הגוף של המשרד ---

אורלי לוי אבקסיס: ואיפה כל הידע שנרכש, לאן הוא ילך?

שלי יחימוביץ': לאגודה לאחריות הציבור שמפעילה עכשיו את שירותי הבריאות לתלמידים ואת ההוסטלים לפגועי נפש וככה זה גם נראה.

מיכל רוזין: ואנחנו נתנו להם דוגמא את המקלטים לנשים מוכות.

מיכל רוזין: לצערנו לא ידענו שמה שקרה בשבוע האחרון יבוא כעדות בעצם למה שאמרנו.

מיכל רוזין: אמרנו גם לשר וגם למנכ"ל והסברנו את זה בצורה מאד יפה – המכרז יגרום א', לזה שאנחנו נאבד חלק מהאידיאולוגיה וזה פותח לגופים, כל מיני גופים שמחליטים עכשיו לתת את השירותים האלה ללא אידיאולוגיה, ללא בסיס של שנים של ידע ומקצועיות ומכך אנחנו חוששות.

מיכל רוזין: אנחנו מוכנות לקבל פחות תקציב ולא לקבל 60-70% ולא לוותר באמת על ההשקעה של ההתנדבות והאידיאולוגיה, אבל זה רק זה.

מיכל רוזין: אנחנו גם, עד כמה ששמענו גם מנאילה עוואד, גם כשיש תקנה תקציבית ויש העברות, ההעברות לא קורות ב-1 בינואר.

מיכל רוזין: הן עדיין לא קורות גם אז ומה שקורה, אני לא מצליחה להבין את המספרים ---

אורלי לוי אבקסיס: בשנה שעברה זה היה רק ביולי, נכון, אם אינני טועה.

מיכל רוזין: כן.

אורית זוארץ: ומקוצץ בדיעבד.

מיכל רוזין: תמיד בדיעבד, זה תמיד חצי שנה לפחות בדיעבד, מתחילים התשלומים לעבור, כאשר הסכום שאני מקבלת מדי שנה, בשלוש השנים שאני בתפקיד וגם לפני כן – הוא 4.2 מיליון – אל תתפסו אותי במילה.

מיכל רוזין: זה התקציב שעובר ---

ריקה אלקיים: לא כולל רשויות.

מיכל רוזין: נכון.

נאילה עוואד ראשד: לא כולנו על ידי הרשויות ממומנות.

ריקה אלקיים: ...

ריקה אלקיים: רק שלושה מרכזים.

אורית זוארץ: משרד הרווחה, בואי, אל תתהדרי בכסף של השלטון המקומי, זה לא הכסף שלכם.

אורית זוארץ: אל תתבלבלו.

נאילה עוואד ראשד: בדיוק.

נאילה עוואד ראשד: זה ממש ---

אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להבין.

מיכל רוזין: חשוב לומר שהתקציב שרשום פה ואולי אילן יסביר לנו את ההבדלים, כי הוא מבין יותר טוב מאיתנו, אבל יש הבדל בין התקציב לבין מה שמועבר בפועל.

אורלי לוי אבקסיס: בוודאי.

אורלי לוי אבקסיס: אילן, אנחנו פונים אליך כי כנראה שיש פה ---

ריקה אלקיים: אבל אני לא סיימתי.

אורלי לוי אבקסיס: אני גם אחזור אליך.

אורלי לוי אבקסיס: זה רק כדי לפתור את הבעיה הקטנה הזאת.

אורית זוארץ: יש פה נציגות של השלטון המקומי?

ציפי חוטובלי: רק דקה, מיכל, יש נקודה נוספת.

ציפי חוטובלי: נאמר לי על ידי חלק ממנהלות מרכזי הסיוע שאחת הטענות נגדן – שבעצם הן נמצאות בגירעון תקציבי.

ציפי חוטובלי: עכשיו, זה האבסורד בהתגלמותו.

ציפי חוטובלי: כי מה בעצם טוענים נגדן?

ציפי חוטובלי: אנחנו לא מעבירים לכן כסף ואז אומרים – אנחנו לא ניתן לכן תמיכה כי אין לכן כסף – זה מאד הגיוני.

ציפי חוטובלי: אז אני אומרת, אם זאת הטענה שנשמעת, אני רוצה את התגובה של משרד הרווחה.

ציפי חוטובלי: סליחה, גברתי ----

אורלי לוי אבקסיס: ציפי, אני מנהלת פה את הדיון.

ציפי חוטובלי: אני שואלת שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: שנייה, אנחנו נשאל את השאלה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: אילן, אתה יכול להסביר לנו את הפער בין ההעברה בפועל?

אורלי לוי אבקסיס: אילן ממרכז המחקר של הכנסת, כי הוא עשה פה את המחקר, כדי שנבין למה יש פה פערים, ואנחנו נפנה עם השאלה שלך למשרד הרווחה, כדי לקבל תשובה.

אילן גילאון: א' אני לא ממש יודע למה יש את הפערים, רק יש סתירה פנימית.

אילן גילאון: יש פה טור אחד של תקציב, במסמך שמשרד הרווחה העביר.

אילן גילאון: טור אחד של תקציב וטור אחד של תשלומים ולכאורה, כתוב פה בכוכביות שההפרש בין הטור של התקציב לתשלומים זה מכיוון שאם סכום לא מתקבל, הוא מתקבל בשנה העוקבת.

אילן גילאון: אנחנו רואים ----

ציפי חוטובלי: שזה לא קורה.

אורית זוארץ: זה לא קורה.

אילן גילאון: שזה לא קורה.

אילן גילאון: זה אחד.

אורית זוארץ: גם לא בשנה העוקבת.

אילן גילאון: שנית, הערה נוספת, בזמן שאנחנו מדברים, חברת הכנסת שלי יחימוביץ ציינה שיש גידול של 20% בתקציב, אני לא רואה את זה במספרים.

אילן גילאון: חוץ מזה, בהנחה שההעברות התשלומים הם תשלומים נומינאליים, אם ננכה שיעור אינפלציה של 13-14%, אני בחישוב קטן הגעתי למסקנה שב-2007 הסכום אפילו קטן.

אורלי לוי אבקסיס: הולך וקטן ובמקביל לשירותים שהם נותנים שהולכים וגדלים.

מיכל רוזין: אני רק רוצה לציין עוד נקודת חלם אחת, שמשרד הרווחה ביד אחת לא מגדילה את סעיף התמיכות ולא נותנת מספיק מענה למרכזי סיוע, ומצד שני הוקמה קרן לסיוע לעמותות שחמישה מרכזים מתוך תשעה מרכזים, שהם תחת איגוד מרכזי הסיוע, קיבלו סיוע מכיוון שהם היו במצב שהם לא יכלו להתקיים.

מיכל רוזין: כך שביד אחת אומרים לא מגיע לכם ---

אורלי לוי אבקסיס: הם הופכים אותם להיות בסכנה, אבל מצד שני אנחנו נציל אתכם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מראש לא היו צריכים להביא אותם למצב סכנה.

אורית זוארץ: זאת בירוקרטיה.

אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה, כמה שאלות אליך.

אורלי לוי אבקסיס: אחת, באמת על הפערים בין ההעברה בפועל לבין האישור התקציבי.

אורלי לוי אבקסיס: שנית, חברת הכנסת חוטובלי שאלה האם נכון הדבר שאתם באים באמת למרכזים מסוימים ואומרים להם – אנחנו לא מעבירים לכם – כי אתם באיזה שהוא גירעון.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן, כאשר אתם מנהלים ספרים ואתם נמצאים בגירעון, אז יש לכם סכנה ואנחנו לא רוצים לתת יד.

מיכל רוזין: ולא תקבלו תמיכה, כי אולי לא תחזיקו מעמד.

אורלי לוי אבקסיס: מה קודם למה?

אורלי לוי אבקסיס: הביצה ותרנגולת, נכון?

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, אני אשמח אם תבהירי לנו.

ריקה אלקיים: נשאלה שאלה, מאחר שאחד הדברים שבודקים בוועדת התמיכות, זה גם את כל ההתנהלות החשבונאית על פי התקן של הנהלת החשבונות.

ריקה אלקיים: נשאלה שאלה.

ריקה אלקיים: לא הועברה עמדה בעניין הזה, לא נאמר וגם לא נאמר בצורה מפורשת כמו שזה נאמר כאן, שהם לא יקבלו את הכסף.

אורלי לוי אבקסיס: את יכולה להבטיח לנו שמלוא התקציב יעבור אליכם השנה?

ריקה אלקיים: הוא יעבור.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא כמו שרשום פה, יעבור אבל ישנו איזה שהוא חסר בין ההבטחה לבין המימוש בפועל.

ריקה אלקיים: לא.

ריקה אלקיים: ההקצאה הזו היא אכן תעבור.

אורית זוארץ: מתי?

אורלי לוי אבקסיס: במלואה?

ריקה אלקיים: היא תעבור בהתאם לדיווחים שהמרכזים יגישו.

אורלי לוי אבקסיס: בטיפין, טיפין.

אורית זוארץ: אנחנו כבר ביוני.

אורלי לוי אבקסיס: ולגבי השאלה ---

מיכל רוזין: כבר הגשנו דיווחים.

ריקה אלקיים: דבר נוסף שאני רוצה להגיד ---

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו צפי מתי הכסף- אני מבינה שהכספים האלה יעברו טיפין, טיפין?

ריקה אלקיים: לא, הם לא יעברו טיפין, טיפין.

ריקה אלקיים: הם יעברו בהתאם לדיווחים ואנחנו נעשה את כל המאמצים שזה יעבור מה שיותר מוקדם, במיוחד לגבי החצי שנה שבעצם ---

אורית זוארץ: מאחורינו החצי שנה כבר.

אורית זוארץ: תראו, נוצר פה מצב פרדוקסאלי שארגונים חברתיים, שלקחו על עצמם אחריות לטפל בסוגיה חברתית כל כך מורכבת, מממנים את המדינה.

אורית זוארץ: הם בעצם 7 חודשים מממנים אתכם, את המדינה, את משרד הרווחה, את האוצר.

אורית זוארץ: הכסף שם.

ריקה אלקיים: נכון.

אורית זוארץ: יש לך איזו שהיא הערכה של זמן?

אורית זוארץ: לוח זמנים?

מרים שלר: שלא לדבר על עוד דבר, שעושים לנו את בדיקות העומק, כאילו כנראה שאנחנו העמותה היחידה שיש במדינת ישראל, כי כמעט כל המרכזים קיבלו את בדיקות העומק האלה, שעוד פעם - זה עולה אלפי שקלים של רואה חשבון.

מרים שלר: אני קיבלתי עכשיו בקשה להגיש תוך שבועיים, משהו כמו 300 מסמכים, שכל דבר צריך אישור של רואה חשבון, שהם כבר עשו את אותה בדיקה לפני 4 שנים.

מרים שלר: תשאלו אותי אם אני גם ככה עובדת 18 שעות ביום, אם יש לי עוד זמן להתעסק עם כל הדבר הזה?

מרים שלר: זה פשוט אבסורד.

מרים שלר: כאילו אין עמותות אחרות במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם בכלל הם בודקים את הדו"חות שאתם מעברים ולא כמו במשרד השיכון שהמבקר אמר שהכל נמצא בפנים, הכל ידוע, הבעיה שאף אחד לא פותח את התיק.

מרים שלר: אני לא יודעת.

מרים שלר: פעם ב-4 שנים, זה פשוט אבסורד.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניתן לחבר הכנסת אחמד טיבי לומר כמה מילים ואנחנו נחזור שוב פעם למשרד הרווחה לקבל תשובות וגם אני רוצה לשמוע את עמדת המשרד ---

אחמד טיבי: תודה רבה, גברתי יושבת הראש.

אחמד טיבי: רק שאלה טכנית, לא על זה התכוונתי לדבר, על קצב אי העברת התמיכה.

אחמד טיבי: למה לא לעשות מה שמקובל במקרים כאלה, להעביר 1 ל-12 באופן זמני, לפי תקציב השנה הקודמת, עד שהעומק שלכם יהיה ---

אורלי לוי אבקסיס: כן.

אורלי לוי אבקסיס: כי כמו שפועלים בתקציב המדינה כאשר הוא לא מאושר בזמן.

שלי יחימוביץ': אחמד, בתמיכות אפשר לפי הנוהל הזה, או שזה רק לתקציב המדינה?

אחמד טיבי: בסדר, אפשר להפעיל את זה על זה.

אחמד טיבי: מי שמחיל את זה על תקציב המדינה ---

שלי יחימוביץ': בסדר, אבל זה לא קיים.

אחמד טיבי: ] יכול להחיל את זה גם על תמיכות.

אורית זוארץ: אתם עובדים בשיתוף עם השלטון המקומי, אתם עושים את זה עם השלטון המקומי, עם הרשויות המקומיות.

אחמד טיבי: יש מצוקה.

אורית זוארץ: רשויות מקומיות מקבלות ---

אורלי לוי אבקסיס: רגע, בואו ניתן לחבר הכנסת טיבי גם לומר את דבריו.

אורלי לוי אבקסיס: הם יכולים לבדוק את זה גם בהוראת חוזר מנכ"ל אפשר ליצור.

אחמד טיבי: אגב, אומרים לי מבחינה משפטית, מבחינת תקציב המדינה.

אחמד טיבי: מה שאפשר לעשות בתקציב המדינה באופן משפטי, אפשר לעשות בתקציבים האלה ולהחיל את זה באופן חוקי.

אחמד טיבי: יועצים משפטיים יכולים לסדר את זה.

אורלי לוי אבקסיס: גם לא צריך את זה בהוראת חוק.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר במסמך פנימי של המשרד.

אחמד טיבי: כדי להציל את המכרזים האלה מהמצוקה שבה הם נמצאים.

אחמד טיבי: לכן זו הצעתי.

אחמד טיבי: אני חושב שזו יכולה להיות הצעת הוועדה.

שלי יחימוביץ': זה אפשרי ליישום?

שלי יחימוביץ': מה צריך בשביל זה?

שלי יחימוביץ': חוזר מנכ"ל?

שלי יחימוביץ': מישהו יודע?

אחמד טיבי: צריך מנכ"ל.

אחמד טיבי: צריך החלטה של מנכ"ל, לא חוזר מנכ"ל.

אחמד טיבי: מנכ"ל, נבקש מהיועץ המשפטי – תבדוק לי באופן חיובי.

אחמד טיבי: אתם יודעים איך עובדים מנכ"לים.

אורלי לוי אבקסיס: אז בואו נחליט גם על זה.

אחמד טיבי: הוא אומר ל כך וכך, תראה מה אתה יכול לעשות כדי לאשר את זה והוא מאשר.

שלי יחימוביץ': בואו נכתוב את זה במסקנות של הוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כבר מכניסים את זה.

אחמד טיבי: אתם לא יודעים איך מאשרים?

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אחמד טיבי: זה אחד.

אחמד טיבי: השאלה השנייה – אני הסתכלתי על הטבלה של פירוט תקציב התמיכה הממשלתי בשנת 2010, לפי פעולות המרכזים.

אחמד טיבי: אני לא יודע, זה מקרה, לא מקרה.

אחמד טיבי: נצרת ואסיוור במקומות אחרונים.

אחמד טיבי: זה סתם ככה מקום אחרון?

אחמד טיבי: אני לא אוהב להיות במקום אחרון.

אחמד טיבי: אף פעם לא הייתי במקום אחרון.

שלי יחימוביץ': זה לא האות האחרונה בא' ב' של מרכזי הסיוע?

נאילה עוואד ראשד: אין תקצוב, אין מספיק אנשי מקצוע, אין יכולת לשווק וזאת הפריפריה.

אחמד טיבי: אומרים לי לפי נפח הפעילות, אז אני בודק בטבלה השנייה – תקציב התמיכות לפי הפעילות, תקציב לפי פעילות, זה 22% בלבד ב....

אחמד טיבי: נצרת זה 30% בלבד.

אחמד טיבי: כלומר, יש פער בין הפעילות, שהיא פעילות רצינית גם בשני המרכזים האלה, כמו בשאר המרכזים.

אחמד טיבי: אבל יש תת מימון, מימון לקוי, שצריך להגדיל אותו לכל המכרזים, כי מה זה 86,000 ₪ למרכז ואחר כך לפי פעילות?

אחמד טיבי: אנשים קורסים ומרכזים קורסים, מה עוד שלא מעבירים להם בגלל בדיקת עומק, שעדיין לא הסתיימה.

אחמד טיבי: ולכן אני מבקש לשקול את הצעתי, גברתי יושבת הראש, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שמנהלת את הדיון הזה.

קריאה: גם חברת הכנסת ציפי חוטובלי.

אחמד טיבי: אני יושב פה חצי שעה ושמעתי פעמיים שהיא אומרת לה - אני פה מנהלת את הדיון.

ציפי חוטובלי: הוועדה לקידום מעמד האישה הצטרפה לדיון.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת טיבי, אני חייבת להגיד, למען הסר ספק, חברי לנשיאות, אני חייבת לומר משהו, הבקשות הוגשו לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, היית ביחד איתי בנשיאות הכנסת, הוחלט שזה יידון בוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: הגישו בבקשה, הוועדה למעמד האישה, להשתתף.

אורלי לוי אבקסיס: יושב הראש חיים כץ אישר להם את ההשתתפות כאורחים ואני פה בתפקיד חיים כץ.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני מקווה שאני עושה את עבודתי נאמנה.

אחמד טיבי: לאחר שהנושא הזה הובהר לי היטב, אז אני פונה גם לך, גברתי יושב הראש ומבקש לשקול, תשקלו יחד, יחד עם החברות כאן את ההצעה שלי ל-1/12.

אורלי לוי אבקסיס: בהחלט.

אורלי לוי אבקסיס: כל שיתוף פעולה הוא מבורך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה, יש פה נציג של משרד האוצר?

אורלי לוי אבקסיס: את יכולה להתקרב, בבקשה?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לשאול אותך שאלה גם לגבי ההצעה של חבר הכנסת אחמד טיבי, אם יתכן מצב של חלוקה, בהסתמך על תקציבים של שנה שעברה והאישור – 1/12 – כמו שאנחנו עושים בתקציב שעדיין לא מאושר?

רבקה לאופר: טוב, זה באמת בנהלים פנימיים של משרד הרווחה.

רבקה לאופר: אני רק שמעתי פה כמה בלבולים.

אחמד טיבי: לא, היא שואלת לגבי הנקודה, לגבי מה שאני הצעתי.

רבקה לאופר: לגבי הנקודה, לא באישור של משרד האוצר, אז אני ---

אורלי לוי אבקסיס: לא צריכים את אישורכם בכלל, זה פנימי במשרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נמליץ על זה למשרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה, חבר הכנסת טיבי.

אורלי לוי אבקסיס: רעיון טוב.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: אני עשיתי את שלי.

רבקה לאופר: רק לסייג, יש נהלי תמיכות ברורים של משרד המשפטים וצריך לבדוק אם זה ניתן לפי הנהלים.

רבקה לאופר: עכשיו, מעבר לסדרי העדיפות הממשלתיים שנקבעו כבר בתחילת שנת התקציב, אין צורך להזכיר.

רבקה לאופר: יש כאן, אני חושבת, מן ניסיון לאחוז את החבל משני קצותיו.

אורלי לוי אבקסיס: תאירי את עינינו.

רבקה לאופר: הדברים ידועים.

רבקה לאופר: המדינה יודעת לתקצב גופים חיצוניים בשתי צורות.

רבקה לאופר: או בתמיכות לעמותות ואז צריך באמת לעבור את כל ועדת התמיכות של משרד המשפטים.

רבקה לאופר: אפשר לחשוב אם זה נכון או לא נכון, אבל אני חושבת שטוב שיש שקיפות במדינה.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם בכל שנה צריך לדרוש את הכל מחדש או לעשות איזה שהוא תהליך.

אורית זוארץ: אנחנו רואים את זה עם מעונות היום.

אורית זוארץ: זה בדיוק אותו הליך.

רבקה לאופר: נכון, זה נהלים בירוקראטיים שכן, אין לי מה לומר עליהם.

אורלי לוי אבקסיס: שאפשר לקצר אותם?

אורלי לוי אבקסיס: זה עדיין לא יפגע בשקיפות.

רבקה לאופר: לא אני, לא אנחנו פה אחראים על הנהלים האלה.

רבקה לאופר: זה דבר ראשון.

רבקה לאופר: אז המדינה יודעת דרך תמיכה בעמותות או דרך התקשרות.

רבקה לאופר: עכשיו, איך אפשר לבצע התקשרות?

אורית זוארץ: מיכרוז.

רבקה לאופר: או מכרוז או פטור ממכרז.

רבקה לאופר: יש תנאים מסוימים בהם ניתן גם פטור ממכרז.

רבקה לאופר: עכשיו, ההצעות האלה הוצעו ---

אורלי לוי אבקסיס: גם כולל הפטור מהמכרז?

שלי יחימוביץ': זה לא נכון.

שלי יחימוביץ': ברגע שיש פטור ממכרז, הן נכנסות לתהליך של המכרז.

שלי יחימוביץ': אז יוצא מכרז לדרך וכשיוצא מכרז לדרך יבואו חברות כוח אדם ויציעו גם את עצמן.

שלי יחימוביץ': אז בלי היתממות בבקשה.

שלי יחימוביץ': פטור ממכרז זה כמו מכרז.

ליזה ניקוליאצ'יק: ואוליגרכים, אל תשכחו, כי יש להם יותר כסף.

רבקה לאופר: נכון, אבל מה שאני מנסה לציין זה שאין למדינה דרך אחרת לתקצב גופים חיצוניים.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, יש פה את משרד המשפטים?

שלי יחימוביץ': אני עוד לא הבנתי למה גוררים אותן כל כך הרבה זמן עם התמיכות.

שלי יחימוביץ': לא קיבלתי עוד תשובה לדבר הזה.

רבקה לאופר: אז זהו, שוב, הנקודה לגבי התמיכות, זה באמת פנימי במשרד הרווחה.

שלי יחימוביץ': פנימי, פנימי – לא קיבלנו תשובה.

שלי יחימוביץ': לא קיבלנו תשובה.

שלי יחימוביץ': הרי על זה התכנסנו.

שלי יחימוביץ': למה זה מתעכב השנה בניגוד לשנים אחרות?

שלי יחימוביץ': עוד לא קיבלנו תשובה.

אורלי לוי אבקסיס: הם קיבלו אתמול את ההחלטה, שלי.

אילן גילאון: משרד האוצר אומר הכסף מועבר למשרד הרווחה, משרד הרווחה יש אצלו תהליכים ---

אורית זוארץ: צריך לחלק אותו.

אילן גילאון: צריך לחלק אותו והחלוקה לוקחת זמן.

אורלי לוי אבקסיס: זו הבירוקרטיה שאותה אנחנו רוצים לקצר.

אורית זוארץ: ומה קרה בשנה שעברה ולפני שנתיים ושלוש?

נאילה עוואד ראשד: למה עכשיו, זאת השאלה.

אורית זוארץ: מה קרה פתאום?

רבקה לאופר: אני לא יודעת מה קרה, אני רק רציתי להגיד ---

שלי יחימוביץ': אז מי יודע?

שלי יחימוביץ': על מה התכנסנו כאן?

רבקה לאופר: הנקודה שניסיתי להבהיר כאן, שהביקורת על ההצעה שהוצעה לעמותות היא לא ---

שלי יחימוביץ': הביקורת הזאת היא הביקורת הכי מדויקת שאפשר ואנחנו לא ניתן לכם להוציא למכרז את מכרזי הסיוע.

אורלי לוי אבקסיס: וודאי שלא.

שלי יחימוביץ': ולא ניתן לחברות כוח אדם לגשת למכרז על סיוע לנפגעות תקיפה מינית.

שלי יחימוביץ': זה לא יקום ולא יהיה.

שלי יחימוביץ': יש מקום שבו מכרזים צריכים לעצור.

שלי יחימוביץ': חד משמעית.

אורית זוארץ: הגדשתם את הסאה בטיפול בקורבנות וניצולי שואה.

אורית זוארץ: אנחנו רואים בדיוק מה קורה שם.

אורית זוארץ: זה אותו הליך.

אורית זוארץ: זה לקחת את האוכלוסייה הכי חלשה ולפגוע בה יותר.

שלי יחימוביץ': את לא מבינה מה אנחנו אומרים?

רבקה לאופר: שוב, אמרתי שזה לא ---

שלי יחימוביץ': זה כן.

רבקה לאופר: באופן כללי ככה המדינה יודעת להעביר כסף לגופים חיצוניים.

ציפי חוטובלי: יש עוד דרכים להעביר כסף.

ציפי חוטובלי: זאת לא הדרך היחידה.

אורית זוארץ: לא, זאת המדיניות של המדינה להעביר כסף.

אורית זוארץ: זו המדיניות שנבחרה.

אורית זוארץ: זה לא שתי הדרכים היחידות שאפשר להעביר כסף.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אתם יודעים מה – בואו נבדוק אם למשרד המשפטים יש אמירה בנושא – יש לנו נציג משרד המשפטים פה?

אורלי לוי אבקסיס: למרות שביקשנו.

אורית זוארץ: משרד המשפטים הוזמנו?

אורלי לוי אבקסיס: הוזמנו משרד המשפטים ולא הגיעו.

אורית זוארץ: חמור מאד.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, שנייה, נמצאת פה נציגת משרד ראש הממשלה, הגברת ורד סוויד, מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח לשמוע גם את קולך כאן.

ורד סוויד: אני נמצאת כאן כנציגת הרשות לקידום מעמד האישה, לא כנציגת משרד ראש הממשלה.

ורד סוויד: אז קודם כל לברך את חברות הכנסת על העבודה החשובה שהן עושות בתחום הזה ובוודאי את מרכזי הסיוע.

ורד סוויד: בוודאי שאנחנו מתנגדות לכל הליך של מכרז, זה תחום שאסור בשום פנים ואופן לכוון אותו.

ורד סוויד: רק למכרזי הסיוע יש את הידע המקצועי וזה לא דבר שניתן בשום צורה בכיוון הזה.

ורד סוויד: להערכתי, חבל שלא נמצאים פה המנכ"לים הרלבנטיים, לבחון איתם עניינית איך מקצרים את הבירוקרטיה הזאת, שהיא כוללת באמת פרסום תבחינים ומודעות וכו', אבל חייבים למצוא איזו שהיא דרך קצרה.

ורד סוויד: יש כאן את משרד הרווחה, שמעדכן שבעתיד, אני מבינה כבר השנה, שהתמיכה תגדל בהיקף תקציבי נוסף של 500,000 ₪ ולפי העלות בהיקף הפעילות, אני חושבת שצריך כל שנה להוביל ולראות גידול בהתאם לדברים האלה.

ורד סוויד: זה הדבר היחיד שיש לנו להגיד.

ורד סוויד: ברור לי שהעיכובים שנעשו כאן זה לא עיכובים שהם רק קשורים למשרד אחד או אחר, מאחר שזה משהו שהוא משותף עם משרד המשפטים.

ורד סוויד: כספים מתקבלים תמיד בהתאם לדיווחים ובמשרד הרווחה כל העברה, תתקני אותי, היא 75% ו-25% מ---

קריאה: לא, לא, לא.

ורד סוויד: אז למה כאן הכסף תלוי הרשויות המקומיות?

ריקה אלקיים: חלקו תלוי רשויות.

ריקה אלקיים: יש חלק מהמרכזים שנתמכים גם על ידי רשות מקומית ו---

אורלי לוי אבקסיס: כאשר הרשות המקומית חזקה.

אורית זוארץ: מה זה קשור אליכם?

ריקה אלקיים: זו בחירה של הרשות, זה לא משהו אוטומטי.

אורית זוארץ: למה אתם מנכסים את זה אליכם?

אורית זוארץ: זו לא פעילות שלכם, זה מדיניות של ראשי הרשויות ומועצות ערים, הם מחליטים לתקצב יותר את המרכזים.

אורלי לוי אבקסיס: לפני שאנחנו נסכם, סיימת גברת סוויד?

ורד סוויד: כן.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי באמת שאלה אליך.

אורלי לוי אבקסיס: היתה ישיבה או איזו התכנסות או איזה שהם חילופי דעות בנושא איך מטפלים בנושא הזה של קריסה של מרכזי הסיוע, בעיקר בפריפריה?

אורלי לוי אבקסיס: איך אתם יכולים לתת מעבר למה שניתן?

אורלי לוי אבקסיס: איך אתם מקצרים תהליכים, איך אתם יכולים לעזור בדברים אחרים, על מנת להציל את הנושא הזה, או שלא.

אורלי לוי אבקסיס: התכנסתם בעניין התמיכות ובזה זה נגמר.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מודעים לסכנה?

ריקה אלקיים: בוודאי אנחנו מודעים לצורך.

ריקה אלקיים: אני לא רוצה לדבר על קריסות, אבל אני כן מדברת על הצורך ועל הצורך ההולך וגובר מדי שנה בשנה.

ריקה אלקיים: אנחנו רואים את העלייה בתופעה ויש גם, לא ציינו את זה כאן כי זה לא נושא הדיון, אבל הוקמו בשנים האחרונות ובשנה האחרונה – חמישה מרכזי טיפול לנפגעות תקיפה מינית.

קריאה: סליחה, זה משהו שונה לגמרי.

ריקה אלקיים: אבל זה קיים גם בתוך התחום.

ריקה אלקיים: דבר נוסף שאני רוצה להגיד, שבוודאי אנחנו כל הזמן חושבים איך בעצם לשפר ואחת ההצעות באמת, שלא נחזור עליה עוד פעם, הייתה באמת לחשוב על דרך שאפשר לתת להם כל מיני תוספות.

ריקה אלקיים: גם לצמצם את ההליך הארוך של הזמן ---

אורלי לוי אבקסיס: לא בצורה של מכרז.

ריקה אלקיים: אוקי, אבל זאת הייתה החשיבה.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אבל החשיבה הייתה לפני חצי שנה הוצעה הצעה.

אורלי לוי אבקסיס: מאז, חשבתם על משהו אחר?

אורלי לוי אבקסיס: על דברים אחרים?

מיכל רוזין: מאז השר והמנכ"ל, הם אמרו שהם מבינים את ההתנגדות שלנו ועדיין הם ימצאו את המשאבים לתוספת תמיכה.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר שאת נציגת המשרד, באמת לא נעים לי, אנחנו גם תוקפים אותך כל הזמן, אבל השאלה היא – האם התקיימה במשרד ישיבה שחשבה, אם לא בדרך של מכרז ומכרזי הסיוע דחו את ההצעה, היתה לכם מחשבה למצוא פתרון אחר?

אורלי לוי אבקסיס: כי אם לא – אז אנחנו בבעיה גדולה – כי משהו לא מתנהל כשורה במשרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני אשמח מאד אם תגידי לי שכן היתה ישיבה.

ריקה אלקיים: היתה ישיבה ואת שומעת פה ממשרד האוצר גם.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אתם מדברים כל הזמן על אותו מכרז.

אורלי לוי אבקסיס: יש עוד תוספות, אני אשמח.

ריקה אלקיים: אלה שתי הדרכים שאנחנו יודעים לפעול.

ריקה אלקיים: אם יימצא פה עוד משהו שיעזור – בכיף.

ציפי חוטובלי: אבל במשך שנים הייתם מעבירים את אותו כסף לאותם מרכזים.

ציפי חוטובלי: מה השתנה?

רחל אדטו: מה השתבש?

ריקה אלקיים: השנה, דרך אגב, אני רוצה לעשות סדר.

אורלי לוי אבקסיס: השנה זה בסדר הכל חודש.

אורלי לוי אבקסיס: כל השנים הם איחרו, בואי נגיד ככה.

אורלי לוי אבקסיס: שנה שעברה הם קיבלו את זה ביולי, השנה הם יקבלו את זה כנראה באוגוסט, פחות או יותר.

ריקה אלקיים: למה.

ריקה אלקיים: עדיין אנחנו יכולים ביולי.

אורית זוארץ: זו בדיוק הבעיה, אתם לא מבינים שהבעיה היא משם?

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה עדיין 8 חודשים לאחר תחילת השנה.

ריקה אלקיים: אוקי, אבל שוב אנחנו חוזרים על אותה ---

אורלי לוי אבקסיס: תראי, אני חייבת להגיד לך משהו – בישיבה אחת סתם כאן – סוג של סיעור מוחות, חבר הכנסת אחמד טיבי הציע הצעה, שאת יודעת מה, הוא לא המציא את הגלגל – כי עושים את זה בתקציב המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: לא יכלו במשרד הרווחה להציע הצעה דומה או לראות איך פותרים את זה?

אורלי לוי אבקסיס: סימן שלא ישבו מספיק על המדוכה ולא מספיק העלו רעיונות ולא מספיק עשו סיעור מוחות ולא מספיק חשבו – איך פותרים בעיות – ויכול להיות שהבעיות האלה לא אופייניות רק לאיגוד מרכזי הסיוע, אלא גם לעמותות אחרות שמפעילות שירותים שמשרד הרווחה היה צריך לעשות בעצמו.

אורית זוארץ: תזמיני כל ארגון חברתי שנותן מענה בתחומים של רווחה – כולם נתקלים באותה בעיה – זה חוזר על עצמו.

אורלי לוי אבקסיס: טוב.

נאילה עוואד ראשד: לאחר חודש וחצי הם מודיעים שדירת המעבר לא מאושרת להפעלה.

נאילה עוואד ראשד: לאחר חודש וחצי.

ריקה אלקיים: אפשר לסיים רק את הנושא הזה?

אורלי לוי אבקסיס: וודאי.

ריקה אלקיים: אמנם היא הזכירה את זה, אבל בכל זאת אני רוצה להזכיר שחלק מהדיונים, בחלק מהחשיבה, שאנחנו כן רוצים לעזור ולסייע וכו', אנחנו בעצם, המשרד הוסיף 500,000 ₪ לשנה הזאת, כתוספת לתקציב, מעל התקציב שבעצם רשום.

אורלי לוי אבקסיס: למרות שמה שאנחנו שמענו מאילן, ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת, מסתבר שבשנים האחרונות אפילו חלה ירידה, אם אנחנו לוקחים את הערך האמיתי של זה ולעומת זאת היקף הפעילות הולך וגדל.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה מבורך, אבל זה לא מספיק.

ריקה אלקיים: נשאף לתיקון.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נשאף ליותר.

אורית זוארץ: השאלה היא אם 500,000 ₪ זה לשנה ואז תחלקו את זה 1/12 ותתנו להם את החלק היחסי, או 500,000 ₪ ---

ריקה אלקיים: לא, לא, בהתאם ל---

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נמליץ על כך, חברת הכנסת זוארץ.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי חוב שהבטחתי.

ריקה אלקיים: בהתאם לדיווחים שיועברו אלינו.

ריקה אלקיים: זה לא 1/12 ---

אורית זוארץ: אבל הכל הועבר כבר, אתם באיחור של חצי שנה.

אורית זוארץ: אנחנו כבר ביוני.

אורלי לוי אבקסיס: אני גם אשמח אם תעבירי בקשה באמת, למשרד הרווחה, שלהגיע לאיזה סוג של הסדר מול הארגונים האלה, שהעלות, תגישו מסמכים במקביל מגובים והכל, שהעלות שלוקח להם לקחת את רואה החשבון, אחת לפי בקשתכם, כדי להמציא לכם את המסמכים המבוקשים והמפורטים שלפעמים נדרשים פעם או פעמיים ולשפות אותם על אותה עלות.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה גם יהיה רעיון נחמד.

אורלי לוי אבקסיס: אני הבטחתי לנציגת הפריפריה ואני לא אסיים את הדיון הזה לפני שאני אתן לה.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, טלי פרץ כהן מהמרכז סיוע בקריית שמונה.

אורלי לוי אבקסיס: הגעת אלינו במיוחד בטיסה.

טלי פרץ כהן: בהחלט.

אורלי לוי אבקסיס: זה לפעמים נראה שמדובר במדינות אחרון, נכון?

טלי פרץ כהן: אוקי וגם חיכיתי בסבלנות כמו שרק אנחנו יודעות, לדבר בסוף, בשקט וגם אם חבר הכנסת טיבי היה כאן, אז הייתי מזכירה לו שאנחנו בתחתית הטבלה, עוד מתחת לנצרת.

אורלי לוי אבקסיס: אתם אפילו לא מופיעים בטבלה.

טלי פרץ כהן: לא, אנחנו מופיעות, אבל מרוב שאנחנו קטנות לא רואים אותנו.

טלי פרץ כהן: אבל לפני שאני אשתף אתכן אולי במצוקות המאד ספציפיות לפריפריה, חשוב לי להגיד שבעצם בכל המרכזים, הדו"חות הרבעוניים למשרד העבודה והרווחה כבר מוכנים ויושבים ורק מחכים שהם יגידו לנו – העבירו לנו את הדו"חות.

טלי פרץ כהן: כבר העברנו אותם, אז העברנו אותם.

טלי פרץ כהן: בסדר.

טלי פרץ כהן: זאת אומרת שמבחינת כל החובות שלנו – אנחנו מסודרים – ואנחנו מחכים, העיכוב הוא לא בגללנו.

טלי פרץ כהן: הבטחתי להגיד בראשית דברי שאני לפחות מאמינה ואני מקווה שכל יושבי החדר איתי, שלכל אישה, גם אם היא גרה בקריית שמונה, צפת, טבריה, או אחד הקיבוצים – מגיע לקבל שירות – בדיוק כמו בכל המרכזים האחרים.

טלי פרץ כהן: כמו אישה שנפגעה בתל אביב וכו'.

טלי פרץ כהן: אז אם אני רוצה קצת להמחיש לכם את הקשיים שלנו בפריפריה – אנחנו עובדות עם חמש תחנות משטרה, לפעמים אנחנו צריכות ללוות אישה בקצרין.

טלי פרץ כהן: אז חלק מהעבודה שלנו זה לגייס מתנדבות מקצרין, שתבאנה ותעשה את ההכשרה.

טלי פרץ כהן: תחשבו מה זה אומר לאישה לקבל החלטה שהיא באה לקריית שמונה, מטבריה, מקצרין, מצפת, מהשד יודע איפה, מקיבוץ ברעם ומממנת את הנסיעות בשביל להגיע לקורס, בשביל להיות שם, בשביל להשתתף ובשביל לתת אחר כך שירותים.

טלי פרץ כהן: ומה זה אומר שאישה, מתנדבת שלנו, צריכה להגיע לפרקליטות בנצרת ולבזבז יום עבודה שלם שלה, כי אי אפשר אחרת, בשביל ללוות נפגעת.

טלי פרץ כהן: אז זה מקצת ה---

אורית זוארץ: מה הטווח הגיאוגרפי שלכן?

טלי פרץ כהן: אנחנו נותנות שירותים ממטולה עד יישובי דרום הכנרת, כל רמת הגולן ומרום הגליל.

טלי פרץ כהן: יישובים קטנים עם מרחקים פיזיים גדולים, תחנות משטרה שפזורות בכל האזור.

טלי פרץ כהן: אבל, אנחנו גם רוצות שיהיו מטפלים בעלי הכשרה מקצועית ומאד אחראית, לאותן נפגעות וכשאנחנו נפנה נפגעת, או נציע לה להגיע לפסיכולוג, שתהיה לו הכשרה.

טלי פרץ כהן: אז אנחנו מקיימות גם קורסי הכשרה למטפלים.

טלי פרץ כהן: אתם תנסו לחשוב מה זה להביא את טובי המרצים בארץ, כי לא מגיע לנו פחות, לא מגיע לאף אחד פחות – לקריית שמונה – מה העלות שהם יבקשו עבור הרצאה שלהם, מה עלות הנסיעות וביטול הזמן.

טלי פרץ כהן: אני חייבת להגיד שהרבה פעמים מרצים כאלה, מה שנקרא מפציצים אותנו במחירים, רק בשביל שנרד מהם, כי המשמעות זה לבזבז יום שלם.

טלי פרץ כהן: להבדיל מאם הם צריכות להגיע לתל אביב, לירושלים וכו'.

טלי פרץ כהן: זאת המשמעות של להיות בפריפריה, של להילחם, של להיות בשיא המחויבות שגם כאן, בקריית שמונה, בטבריה, בצפת, בקיבוץ להבות הבשן, מגיע לנו לקבל את אותם שירותים וזאת המשמעות.

טלי פרץ כהן: כמובן שאני יכולה לתת עוד המון המון דוגמאות.

טלי פרץ כהן: אבל הקושי הוא קושי מאד גדול.

טלי פרץ כהן: תחשבו כשאנחנו מדברים על גיוס אחר של יתר התקציבים, מה זה אומר?

טלי פרץ כהן: כמה עסקים יש באזור שלנו?

טלי פרץ כהן: כמה בעלי ממון ויכולת?

טלי פרץ כהן: כמה?

טלי פרץ כהן: אין.

טלי פרץ כהן: אז אנחנו ---

אורלי לוי אבקסיס: מה גם שהרשויות קורסות, מקצצים להן במענקי האיזון, לוקחים להם מפה, הם מחפשים בעצמם איך להשאיר את הראש מעל המים וכמובן שכסף לתמיכות לשירותים נוספים, קצת קשה להם לגייס.

טלי פרץ כהן: נכון, נכון.

טלי פרץ כהן: כשסוגרים מתנ"ס וספרייה בקריית שמונה לאף אחד אין כסף לתת למרכז סיוע.

טלי פרץ כהן: או איזו שהיא תמיכה אחרת, אבל אלה הם חיינו.

ציפי חוטובלי: זאת בעיה בפני עצמה.

טלי פרץ כהן: הסעיף התקציבי הגדול ביותר שלנו הוא כ-500,000 ₪, הוא שווי עבודת המתנדבות.

טלי פרץ כהן: אני עוד פעם חוזרת לשם, כי אני אומרת שגם מתנדבות שמתנדבות בפריפריה, כרוכות בהוצאות מאד מאד גדולות.

אורלי לוי אבקסיס: גדולות יותר.

טלי פרץ כהן: מאד גדולות.

טלי פרץ כהן: הרבה פעמים אנחנו נכשיר כוח אדם, יש כוח אדם שעבר את ההכשרה שלנו.

טלי פרץ כהן: לא תמיד האישה שעומדת שם ואנחנו פונים אליה לעשות ליווי, יכולה להרשות לעצמה להוציא הוצאות נסיעה מאד גבוהות ---

אורית זוארץ: גם אין תחבורה ציבורית.

אורית זוארץ: בואו נחשוב על תחבורה ציבורית והזמינות שלה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, התחבורה הציבורית, עד שאת כבר מגיעה ליעד – נגמר היום – אין את מי ללמד, כבר כיבו את האורות.

טלי פרץ כהן: אין וכמו שכולנו יודעים אפשר להגיע לליווי בבית המשפט ושדיון לא התקיים והן יעשו את הדרך חזרה וכו' וכו'.

קריאה: בבית המשפט בנצרת.

טלי פרץ כהן: נכון.

ציפי חוטובלי: מבחינת חלוקת התקציב, אז יש תקצוב יתר לכל המרכזים שהם בפריפריה?

אורלי לוי אבקסיס: לא, דווקא פחות.

טלי פרץ כהן: אין קריטריון כזה.

טלי פרץ כהן: גם על זה דיברנו עם שר הרווחה.

טלי פרץ כהן: אין בעצם קריטריון כי הקריטריונים הם שווים.

אורית זוארץ: אין אבחנה, אתם מקבלים כארגון ארצי.

אורלי לוי אבקסיס: לפי פעילות.

אורית זוארץ: רק שאלה לי, מה קורה בקייטנה של המדינה באילת, כשכל בני הנוער יורדים לאילת וראש העיר פנה אלי לא אחת בגלל קורבנות הסחר, הוא דיבר גם על קורבנות תקיפה מינית, נערות, נערים, שמגיעים, שותים, מעשנים.

אורית זוארץ: מה קורה באילת?

אורית זוארץ: איפה המדינה לוקחת אחריות על הקייטנה של המדינה?

ליזה ניקוליאצ'יק: נתחיל מזה שנפגעות באילת ונפגעות בכל הארץ, את כל מרכזי הסיוע מקבלות את הפניות, אבל אם מישהי נפגעת באילת וצריכה לעשות דיון בבאר שבע, אז אנחנו מלוות אותה, כי מן הסתם מאילת, להגיע לבאר שבע, זה אותן בעיות.

אורית זוארץ: ולמי היא פונה S.O.S חירום באילת?

אורית זוארץ: יש מוקד?

ליזה ניקוליאצ'יק: למסל"ן.

אורלי לוי אבקסיס: 1202 הם בטח מפנים אותם למרכזי הסיוע הרלבנטיים באזורים.

ליזה ניקוליאצ'יק: אנחנו מפנים לאזור של ---

אורלי לוי אבקסיס: אז מסל"ן כנראה יצטרכו לתת.

אורית זוארץ: 20,000 בני נוער יורדים לאילת ביולי אוגוסט, 20,000.

אורית זוארץ: ראש העיר מדווח לנו בכל שנה.

אורית זוארץ: מעל 20,000 בני נוער יורדים לאילת, שותים, מעשנים, מתנסים בכל מיני חוויות ואין מענה.

אורית זוארץ: אין מענה פיזי.

אורית זוארץ: יש שם מרכז סיוע באילת?

ליזה ניקוליאצ'יק: אין מרכז סיוע באילת.

ליזה ניקוליאצ'יק: הוא נסגר.

אורית זוארץ: אני מדברת על אילת פיזית.

ליזה ניקולאיצ'יק: לא, לא, אילת לא מקבלים פניות.

אורית זוארץ: היה ונסגר.

אורית זוארץ: אין באילת מענה.

מיכל רוזין: בשל בעיות תקציביות נסגרים מרכזים.

אורלי לוי אבקסיס: עוד דוגמא לכך שהפריפריה משלמת ראשונה את המחיר בחברה.

אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת זוארץ, בואי ניתן לה מילה אחרונה ואנחנו מסכמים את הדיון.

ריקה אלקיים: לשאלה שלך לגבי אילת – באילת אנחנו יודעים שקיים מרכז סיוע – הוא לא מופעל באותה צורה כמו המרכזים והם יוכלו להגיש בקשה מסודרת להפעלת מרכז סיוע.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורית זוארץ: הם עושים עבודת קודש, האגף לשירותים חברתיים, אני חייבת לציין, אבל עדיין, אין מענה של המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: דבי, בבקשה.

דבורה גרוס: דבי גרוס, מנהלת מרכז סיוע לנשים דתיות.

אורלי לוי אבקסיס: ופה אנחנו סוגרים את זכות הדיבור, כי אנחנו צריכים לסכם.

דבורה גרוס: אנחנו משרתים את הסקטור הדתי והחרדי בכל הארץ וכשאנחנו מדברים על נסיעות ודברים כאלה, אז אנחנו נוסעות מאילת לקריית שמונה.

דבורה גרוס: בשנים האחרונות ראינו שהסקטור הדתי והחרדי מוכנים להתחיל לדבר על תקיפה מינית, אבל בהחלט, יש לנו כל יום בבתי הספר גם מהסקטור החרדי שפונים אלינו – ואין לנו מספיק צוות להגיע אליהם – ואנחנו באים בחינם אליהם, כי ברור לנו שהם לא ישלמו - ותחשבו על אלפי ילדים שיכולים לקבל סדנאות ובגלל בעיות תקציב – זה לא קורה.

ציפי חוטובלי: כאן אני רוצה להוסיף שגם פניתי לשר החינוך בנושא הזה ואחת הבעיות הגדולות זה שאין לכם תקצוב מובנה ממשרד החינוך ואין ספק ---

מיכל רוזין: אין החלטה מובנת שיהיו סדנאות בכל בתי הספר, בואו נתחיל מזה, עוד לפני כל זה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בואו, זה נושא לדיון בפני עצמו.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו נסכם את מסקנות הוועדה של הדיון הזה.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה חוזרת וקובעת את אחריות המדינה לגורלם ולמתן סיוע לנפגעות ונפגעי תקינה מינית; היא מודה למרכזי הסיוע שנטלו על עצמם שליחות זו.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה מתחה ביקורת על העיכוב בהעברת התמיכות למרכזים ותובעת ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים להעביר את התקציב שאושר, לאלתר.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה ממליצה למשרד הרווחה והשירותים החברתיים להחיל נוהג הקיים בכל מה שנוגע להעברת תקצוב למשרדי הממשלה, בשנה בה לא קבעה הכנסת עדיין את תקצוב המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, להעביר מדי חודש – 1/12 של התקציב שנקבע לשנה החולפת.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה מציינת את העלייה הזוחלת בשנים האחרונות ולפי מחלקת המחקר של הכנסת זה לא בדיוק עלייה, זה מתינות, עלייה מאד קטנה, בתקציב התמיכות למרכזי הסיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית, לעומת העלייה הדרמטית והתמידית בפעילות של מרכזים אלו.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה קוראת לשר הרווחה והשירותים החברתיים, השר משה כחלון, לעמוד בהתחייבויות של השר היוצא ולהגדיל את תקציב מרכזי הסיוע, כך שינתן מענה אמיתי לעלות פעילותם של המרכזים.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה מזהירה את המשרד לשירותים חברתיים שמתוך כוונה לצמצם הליכים בירוקרטים, לבל יפרסם מכרזים להפעלת מרכזי הסיוע.

אורלי לוי אבקסיס: לדעת הוועדה, מפעילים שיזכו במכרזים עשויים להיות ללא בסיס אידיאולוגי המאפיין את המרכזים הפועלים כיום וללא הידע והמקצועיות והניסיון הרב שנרכשו במהלך השנים.

אורלי לוי אבקסיס: עוד מבקשת הוועדה ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים, להביא בחשבון את העלויות הנלוות לפעילות המרכזים בפריפריה ולמצוא דרכים לשפות אותם בהתאם.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה קוראת למשרד לעשות כל הנדרש על מנת למנוע סגירתם של מרכזים בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: הישיבה נעולה.