ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 98, 2011-07-19 10:00

מאיר שטרית: בוקר טוב.

מאיר שטרית: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

מאיר שטרית: נתכנסנו כדי לדון בלהב"ה.

מאיר שטרית: כדברי פתיחה אומר שלהב"ה בעיניי היא פרוייקט חשוב ביותר בגלל העובדה שהמשמעות שלו היא צמצום הפער הדיגיטלי.

מאיר שטרית: פירושו לתת הזדמנות לאלה שידם אינה משגת להשתמש בשירותי המחשב על כל המשתמע מכך.

מאיר שטרית: הן לצורך לימודים, הן לצורך שימוש בממשל זמין ולכל מטרה אחרת.

מאיר שטרית: ולכן, במשך שנים שהוא קיים, הרעיון היה שבכל מקום יתבסס כזה מרכז שאליו יכולים להגיע גם צעירים וגם מבוגרים ואפילו קשישים.

מאיר שטרית: סיירתי לפני מספר שנים במפעל להב"ה והתרשמתי מן הפעילות שנעשית במרכזים השונים.

מאיר שטרית: שמחתי על הפעילות הזו.

מאיר שטרית: אחרי שהמפעל היה בקשיים גדולים מאד עם בעיות תפעול מאד חמורות משרד האוצר עשה רפורמה ושינה את הגישה, הרחיב את מפעל להב"ה והוכרז על פתיחתם של שבעה-עשר מרכזים חדשים בארץ, כך שהיום אנחנו נמצאים עם שלושים ואחד מרכזים בארץ.

מאיר שטרית: אלא מה, כפי שכתוב "ביקש יעקב לישב בשלווה וקפץ עליו רוגזו של יוסף" לאחרונה נודע לי ששר האוצר הוציא מכרז שבו הוא מוסר את הפעלת מפעל להב"ה לחברה חיצונית.

מאיר שטרית: גם קודם לכן עבדו עובדי להב"ה עם זכיינית מול משרד האוצר ועכשיו כאמור, יצא מכרז חדש שתוצאתו –לפחות בשטח, כפי שהיא משתמעת, היא מאד חמורה ויוצרת מצב בעייתי לעובדים בלהב"ה.

מאיר שטרית: הדבר משתמע גם מפניות שהופנו אלי.

מאיר שטרית: לפני שבועיים הגשתי שאילתא דחופה לשר האוצר והיא נענתה –על ידי סגן השר, בצורה מגומגמת לחלוטין.

מאיר שטרית: הבטיח לבדוק.

מאיר שטרית: תמוה בעיני למה חברות שזכו במכרז דורשות מן העובדים בפריפריה לצמצמם את משכורתם ב-30% אחרת יופטרו, ואילו במרכז הארץ אין דרישה לצמצום והשכר נשאר כמות שהוא.

מאיר שטרית: אולי בגלל שבפריפריה אין מספיק תעסוקה ואם לא יעבדו במרכז להב"ה אז לא ימצאו עבודה אחרת.

מאיר שטרית: אני לא יודע מי אחראי על הגישה הזו אבל יש לבדוק את הדבר הזה.

מאיר שטרית: ואני אומר לך, טל, שאני לא אעזוב את הנושא הזה.

מאיר שטרית: מטרת הדיון הזה אינה לתקוף את האוצר ולא "לחפש אף אחד" אלא לפתור את הבעיה.

מאיר שטרית: נמצאים אתנו ראשי ערים, ולמען הגילוי הנאות אומר שראש עירית דימונה הוא גיסי ונמצאת כאן גם ראש עירית ערד, שזו לי הזדמנות ראשונה לפוגשה במסגרת התפקיד.

מאיר שטרית: מקווה שתצליחי לשנות את המצב בעירית ערד לטובה.

מאיר שטרית: נמצאים פה גם חלק ממנהלי ומדריכי מרכזי להב"ה וגם טל הרמתי, שהוא אחראי על המיחשוב באוצר וכמו כן נמצאים פה נציגי הזכיינים.

מאיר שטרית: המטרה של הפגישה הזו היא, כאמור, לפתור את הבעיה.

מאיר שטרית: אתם תסבירו כאן איך נוצרה הבעיה ומה הפתרון הנחוץ כדי שהעובדים לא יפגעו בשכרם.

מאיר שטרית: בנוסף, גם אם אתם מבקשים את פיטוריהם של העובדים, הרי לא יתקבל על הדעת לפגוע בשכרם על מנת שיתפטרו.

מאיר שטרית: מה גם שלהכשיר עובדים חדשים דורש עלות גבוהה.

מאיר שטרית: אכן יש הבדל בשכר בין זה המתקבל במרכז הארץ לבין הפריפריה.

מאיר שטרית: ציפיתי שדווקא בפריפריה יקבלו יותר מאשר במרכז הארץ אבל אם התוצאה היא הפוכה אז הנתון הזה מדאיג וכמעט בלתי מתקבל על הדעת.

טלי פלוסקוב: את הפרוייקט הזה קיבלתי כמתנה מן המדינה ואמרתי תודה גדולה.

טלי פלוסקוב: השקענו 200,000 ₪ לשיפוץ המבנה כדי שהמקום יהיה ראוי ומזמין וזאת, כעיריה שאין לה כסף ואתם יודעים באיזה מצב אנחנו נמצאים.

טלי פלוסקוב: במשך שלושה חודשים שילמנו שכירות עבור המקום כאשר משרד האוצר סירב להפעיל את המקום, סיכמנו אתו על תאריך מסוים והוא לא עמד בו, למרות זאת שילמנו את השכירות.

טלי פלוסקוב: אני אישית השתתפתי בבחירת מנהל הפרוייקט והייתי גם בוועדה שבחרה כי רציתי את האדם הטוב ביותר לתפקיד הזה.

טלי פלוסקוב: בחרנו את המנהל ואם מישהו היום רוצה להגיד לי שהיה מדובר על תפקיד זמני אז לא כך היה.

טלי פלוסקוב: הייתי שם, ישבתי בוועדה ולא דובר על היות התפקיד זמני.

טלי פלוסקוב: בחרנו את האנשים הטובים ביותר.

טלי פלוסקוב: מדובר על שלושה אנשים.

טלי פלוסקוב: כולם צעירים ואנחנו מאד רוצים שיישארו בעיר שלנו וימשיכו לעבוד כאן.

טלי פלוסקוב: אם מישהו היום רוצה להציע את העבודה שלהם לעובדים מיישוב אחר -ולא חשוב מאיזה, אני סוגרת את המקום הזה ומפעילה אותו לבד.

טלי פלוסקוב: עליי לדאוג לתושבי ערד.

טלי פלוסקוב: בנוסף, המקום היום פועל בצורה בלתי רגילה, הוא מוכר וידוע, גם אצל ילדים וגם אצל מבוגרים.

טלי פלוסקוב: בחלוקת התעודות שמעתי תודות רבות ויוצא שהמרכז עומד במטרה שלו.

טלי פלוסקוב: המטרה היא טובה והצלחנו לעמוד בה בצורה כי טובה שאפשר.

טלי פלוסקוב: תסבירו לי היום למה אנחנו צריכים לשבור את מה שקיים ועובד בצורה כל כך טובה?

טלי פלוסקוב: ועוד, למה במכרזים שנחשבים כוותיקים אפשר להשאיר את השכר ואילו במרכזים שלנו, לאנשים הטובים שהקימו את המקום הזה והשקיעו בו רבות, צריך להוריד את השכר?

טלי פלוסקוב: למה אתם רוצים לפגוע בתנאים שלהם?

טלי פלוסקוב: אני אומרת שוב, לא אתן שזה יקרה.

טלי פלוסקוב: אם אתם מפטרים את האנשים האלה שעובדים במרכז היום, אני סוגרת את המקום.

טלי פלוסקוב: אפתח אותו מחדש לבדי ואתן לאנשים האלה מה שמגיע להם כי מגיע להם והם אלה שהניעו את התהליך.

טלי פלוסקוב: לבוא עכשיו ולעבוד על משהו מוכן זה יותר קל מאשר להרים את הדבר מתחילתו.

טלי פלוסקוב: זו החלטת העיריה, זו עמדת העיר.

טלי פלוסקוב: אני פונה לכולכם - - -

מאיר שטרית: במה העובדים נתקלו בפועל?

מאיר שטרית: האם מישהו ביקש מהם להוריד את המשכורת?

טלי פלוסקוב: קודם כל הם ראו, במקרה, פרסום של המכרז, לפיו מחפשים עובדים למרכז להב"ה בערד וזה כשהאנשים עדיין עובדים.

טלי פלוסקוב: פנו לשם וקיבלו את המידע.

טלי פלוסקוב: זו היתה הדרך שבה הם שמעו על זה.

אילן לרמן: באוקטובר 2010 נבחרתי לנהל את להב"ה בערד דרך מכרז של משרד האוצר באמצעות "אֲמַן".

אילן לרמן: היה פרסום בעתון מקומי.

אילן לרמן: לשאלת יושב הראש, כן, נחתם אתי חוזה עבודה.

אילן לרמן: החוזה נמצא כרגע אצל ראש העיר.

אילן לרמן: החוזה, כמו שאני הבנתי הוא cost plus, חוזה רגיל שגם הוותיקים חתומים עליו.

אילן לרמן: בחוזה לא כתוב שום דבר על זמניות של התפקיד.

אילן לרמן: ואם היה כתוב שהתפקיד הוא זמני אז לא הייתי עוזב את העבודה הקודמת ולא הייתי ניגש לתפקיד הזה.

אילן לרמן: הקמתי את הפרוייקט הזה בערד.

אילן לרמן: עקבתי אחרי השיפוצים, גייסתי אנשים, ניגשתי לתושבים וגייסתי גם את המדריכים שלי.

אילן לרמן: בחרתי אותם ושלחתי אותם לראיונות.

אילן לרמן: לא ייתכן המצב שאנחנו מגיעים אליו היום.

אילן לרמן: אתמול קיבלתי דוא"ל מחברת ג'ון ברייס ובו נאמר שאם בו ביום לא אחתום להם על את ההסכם אז לא אעבוד במרכז.

מאיר שטרית: מה המשכורת שלך ברוטו?

אילן לרמן: 8,000 ₪.

מאיר שטרית: ומזה רוצים שתוריד 30%!?

אילן לרמן: כן.

מאיר שטרית: בפעם הבאה שתחתום על חוזה תקרא אותו כי בסעיף 19 בפרק הפסקת עבודה כתוב:

מאיר שטרית: במקרה והחברה תחליט להפסיק את העסקתו של - - -

אילן לרמן: קראתי.

מאיר שטרית: "תמסור החברה לעובד הודעה מוקדמת בהתאם לקבוע בחוק" וסעיף ג' אומר ש"החברה זכאית.

מאיר שטרית: ..

מאיר שטרית: את העובד ואין לחברה התחייבויות כלשהן"

אילן לרמן: הסעיף הזה נמצא בכל מקום.

אילן לרמן: לא כתוב שהם יכולים להעסיק אותו במקום חדש עם משכורת פחותה ב 30%.

מאיר שטרית: צריך להסתכל בחוזה.

מאיר שטרית: כתוב שהם יכולים לפטר אותך.

טלי פלוסקוב: בכל מקום כתוב, גם אותנו יכולים לפטר.

אילן לרמן: אבל זה לא אומר שזה זמני.

מאיר שטרית: אותָּך אי אפשר לפטר.

אילן לרמן: זה לא אומר שזה זמני, נכון?

מאיר שטרית: זה לא אומר שזה זמני.

אילן לרמן: ופה עומדים על כך שאנחנו זמניים.

מאיר שטרית: יש הורדה של השכר ב-30%.

אילן לרמן: אתמול רמזו על כך שאם אני לא חותם אז - - -

ערן לסר: רק אעיר הערה, אני לא מכיר את אילן ואני מקווה שהוא מדייק בדבריו.

ערן לסר: אני פשוט רואה את הדוא"ל עם הצעת השכר שנשלחה אליו והיא מאד דומה למה שהוא מרוויח היום.

אילן לרמן: אם תוריד את כל התנאים הסוציאלים.

ערן לסר: קודם כל תהיה מדויק מאד.

אילן לרמן: אז אני מאד מדויק.

אילן לרמן: זה יוצא 50%.

ערן לסר: אסביר את המהלך שאנחנו עושים.

ערן לסר: הוצאנו מכרז כחוק.

מאיר שטרית: על זה אין ויכוח.

ערן לסר: למען האמת אנחנו לא צד לדיון הזה, ואם ראש העיר מעוניינת לסגור את המרכז אז קטונתי וזה לא בתחום הדיון השלי.

ערן לסר: התחייבנו להעמיד –עד לתאריך מסוים -שהוא ממש בימים אלה, מרכזים עובדים ולזה התחייבנו מול המכרז.

ערן לסר: לכן ההתנסחות של הדוא"ל אומרת שאתה צריך להחליט אם אתה מקבל או לא מקבל את ההצעה.

ערן לסר: במידה ולא מקבל, על פי תנאי המכרז, אנחנו - - -

מאיר שטרית: שיהיה ברור.

מאיר שטרית: הטענות הן לא אליכן.

מאיר שטרית: אני רוצה להבין מכם את התהליך.

מאיר שטרית: למה הם אמורים לרדת בשכר?

ערן לסר: בתהליך המכרזי הזה אנחנו מסוגלים לאייש את המרכזים במנהל ועובדים כנדרש בשכר כפי שאנחנו התחייבנו.

אילן לרמן: היו עובדים שעבדו והיתה חברה אחרת שניהלה את כל העסק.

אילן לרמן: למה לא הלכתם והשארתם את אותם האנשים בחברה, שהיא בנושא הזה כבר תקופה ארוכה ולראות איתה את הדברים?

ערן לסר: אין לזה קשר.

אילן לרמן: לשבת עם האנשים, כמו בני אדם, להגיד להם: אתם עובדים טובים וצריך לעבוד.

אילן לרמן: אם הם לא עובדים טובים אז אין בעיה.

ערן לסר: יושב ראש הכנסת, תבינו את הדרך שבה אנחנו עובדים בתור חברה אבל הדיון כרגע הוא לא על הדרך שבה אנחנו עובדים.

מאיר שטרית: את נושא הדיון כאן אנחנו נקבע.

אילן לרמן: הדיון כאן הוא על בני אדם.

אילן לרמן: לא על מה אתה מחליט.

אילן לרמן: הדיון כאן הוא על בני אדם שהם מתפרנסים מן הנושא.

ערן לסר: אין לי ויכוח אתך לגבי - - -

מאיר שטרית: הטענה היא לא כלפיהם.

ערן לסר: זה מה שאני מנסה לומר, אין לי ויכוח מול אילן ואין לי שום טענה אל אילן.

ערן לסר: נתנו לו הצעה על פי התנאים של המכרז שזכינו בו.

ערן לסר: הוא יכול לקבל אותה ויכול שלא לקבל אותה.

ערן לסר: עשינו כל שאנחנו מסוגלים בשביל לבוא לקראתו.

ערן לסר: יש מספר ניואנסים ועל פי תפיסתנו הם קטנים אבל גם לזה לא אכנס כי זה ענין למשא ומתן בינינו לבינו.

ערן לסר: אם אתם מצפים שאנחנו עכשיו נקבל מה שלא היה בתנאי המכרז אז זה לא המצב כי זה לא המכרז שהוצע.

מאיר שטרית: מנסים ללמוד את התהליך.

ערן לסר: התחייבנו עד תאריך מסוים להעמיד מרכזים ואנחנו עומדים מאחורי היכולת שלנו לעשות אותם.

ערן לסר: אנחנו חברה מכובדת שעוסקת בתחום הזה ואנחנו יודעים לעשות את הדברים האלה.

ערן לסר: השאלה איך מעבירים את האנשים יש לה תשובות.

ערן לסר: זה מסוג הדברים שהם ממש מחוץ לתחום שלי.

ערן לסר: ולא התכוונתי לקבוע את סדר היום אבל יש להבין את המבט שלנו.

קריאה: האוצר, ברגע שהתפרסם המכרז החדש, לא לקח בחשבון שיש עובדים שכבר מועסקים, הוא לא כתב במכרז שום התייחסות לעובדים הקיימים, איך קולטים אותם וכו'.

מאיר כהן: ננהל פה שיחה של מנומסים ונצא כשאנחנו "לא רוצים לתקוף אף אחד" והכל כביכול נחמד.

מאיר כהן: חברות כח האדם נהגו בחזירות ואני אומר את זה בשולחן ולא חוזר בי.

מאיר כהן: אני -כראש עיר, כשמעבירים עבודה לקבלנים אז אני מבין מיד שהחושים החזיריים שלהם קופצים.

מאיר כהן: בשום מקום במדינה לא קולטים עובד ואומרים לו: שמע, אני מכוון אקדח אל הרקה שלך, אם לא תוריד 30% אני אמצא מישהו אחר.

מאיר כהן: אתם "חכמים גדולים" כשאתם עושים את זה בפריפריה כי אתם יודעים שממילא הצעות העבודה הן לא בשפע.

מאיר כהן: אל תצטנע לי, אתם מתנהגים בצורה נבזית.

מאיר כהן: גם אתה וגם כל הקבלנים שלקחו את המכרז הזה.

מאיר כהן: בנבזות.

מאיר כהן: אני ראש עיר, אני קולט עובדים, מעולם לא העליתי על דעתי לבקש מעובד להוריד 30% בתוך יום.

מאיר כהן: איפה זה נשמע?

מאיר כהן: איפה זה נשמע?

מאיר כהן: באיזה מקום?

מאיר כהן: ואתה פה מתפתל.

מאיר כהן: אני מצפה מאחד כמו טל, ואני קורא את המכרז וכתוב כך: עורך המכרז רשאי לפצל את ההצעה, רשאי על פי שיקול דעתו הבלעדי לבטל את המכרז או לפרסם מכרז חדש".

מאיר כהן: ויושב הראש, אם אתה רוצה להצליח, צריך לבטל את המכרז.

מאיר כהן: אני דורש את זה.

מאיר כהן: דרשתי את זה ממשרד האוצר והוא לא נתן לי תשובה.

מאיר כהן: הוא אומר לי: תדבר עם אחרים.

מאיר כהן: צריך לבטל את המכרז ולהעמיד אותם פעם אחת במקום.

מאיר כהן: יש לי טענות קשות כנגד האוצר אבל במכלול הדברים, בשביל האוצר זה 'כסף קטן', מי אלה ארבעת החבר'ה מדימונה?

מאיר כהן: או שלשה חבר'ה מערד?, ארבעה חבר'ה מטייבה?

מאיר כהן: אפשר ליפול להם על הראש, אפשר לשחוט אותם.

מאיר כהן: חבר'ה שלמדו הנדסה ארבע שנים, משתכרים 8,000 ₪ ברוטו, מגיעה חברה מחוצפת ואומרת להם: תורידו 30% עד מחר ואם לא אז אתם לא תעבדו.

מאיר כהן: אין לזה אח ורע בשוק העבודה הישראלי.

מאיר כהן: ראיתי חזירויות אבל לא כאלה.

מאיר כהן: אני חי במקום שחצי מן האוכלוסיה בו עובדת עם קבלנים אבל גם הקבלנים העושקים לא מדברים במושגים של 30%.

מאיר כהן: שלא יספרו לי סיפורים שהאוצר כביכול הכתיב את זה כי האוצר לא הכתיב את זה.

מאיר כהן: אתם יכולים להרוויח פחות, לא יקרה שום דבר ותפעילו אצלנו מרכזי להב"ה עם אנשים טובים.

מאיר כהן: איך אתה מעז להגיד לעובד שיוריד 30% תגיד לי, איך אתה מעז?

מאיר כהן: ואתה חושב שתבוא לשולחן הזה ותתחיל לומר "אתם לא תיכנסו"?

מאיר כהן: בוודאי שניכנס.

מאיר כהן: אני אעשה הכל בשביל שיהיה מרכז חדש.

מאיר כהן: אני אפעיל את להב"ה על אפך ועל חמתך ואני אפריע לכל אחד.

מאיר כהן: אני לא ארפה עד שהקלון הזה שלכם יפורסם ברבים.

מאיר כהן: אני לא מכיר הרבה חברות כח אדם שמעזות לעשות את מה שאתם עשיתם.

מאיר כהן: אמר פה מישהו שגם לא קראתם להם לשיחות, בעתון המקומי התפרסמה מודעה עוד לפני שקראו לחבר'ה האלה, הודעה ש"קולטים עובדים".

מאיר כהן: אמרתי: למה לא דיברתם אתם?

מאיר כהן: אמרו לי: אנחנו קודם נכניס את ה - - -

מאיר שטרית: האם דיברו אתכם?

טלי פלוסקוב: לא.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: אף אחד לא דיבר אתנו.

מאיר כהן: שאלתי: למה לא דיברתם עם העובדים?

מאיר כהן: אז הסתבר לי שזו הטכניקה הידועה, קודם כל להפחיד אותם: תוך עשרים וארבע שעות הם מאבדים את מקומות העבודה.

מאיר כהן: היה לי ויכוח עם טל שהוא לא ידבר עם העובדים האלה, שלא יגיד להם: "אם אתם לא תחתמו עד מחר אתם תפוטרו" כי הוא לא צד בענין.

מאיר כהן: התקשרתי לטל ואמרתי לו שירפה מזה ושזה לא תפקידו והתקשרתי לשר והשר אמר לי שהוא משער שלא עשו את זה.

מאיר כהן: אתה הוצאת את המכרז ומן הרגע הזה אתה לא אמור לדבר עם אף אחד.

מאיר כהן: האם יעלה על הדעת שנציג האוצר מדבר עם העובדים?

מאיר כהן: ואומר להם: אם אתם לא תחתמו עד מחר אז אתם תפוטרו, כדאי לכם לחתום?

מאיר כהן: האם הוא הנציג שלהם?

מאיר שטרית: האם העיריות משתתפות באחזקה?

מאיר כהן: בודאי.

מאיר שטרית: הבנין?

מאיר כהן: בודאי.

טלי פלוסקוב: הכל עלינו.

מאיר שטרית: שירותים?

מאיר כהן: הכל, הכל, הכל, אז אני אומר, לא צריך להתפתל, צריך לבטל את המכרז.

מאיר כהן: לבטל את המכרז.

מאיר כהן: לא יהיה כזה מכרז.

מאיר כהן: להוסיף עוד כמה אגורות ולכתוב מכרז אחר ולהסביר לכל נציגי הקבלנים האלה שפה אפשר לעשות להם סוף.

מאיר כהן: אני נלחם אתם בים המלח ואני נלחם אתם בכל מקום, אלחם אתם גם כאן ושוב, אין לזה אח ורע, קורה שעובד עובר מקבלן לקבלן ואומרים לו: שמע, אנחנו נוריד 5%, 10% אבל 30%?

מאיר כהן: וגם את התנאים הסוציאליים מורידים להם?

מאיר כהן: אומרים למנהל: שמע, אתה עכשיו תמשיך לקבל 8,000 ₪ רק שכל ההטבות מסביב יורדות ואין לך שום זכויות.

מאיר כהן: יתרה מכך, אם נקרא לך להשתלמות בתל אביב אתה תשלם את הנסיעות ואם נקרא לך להשתלמות בחיפה אתה תשלם את הנסיעות.

מאיר כהן: אלה סטודנטים, אלה מהנדסים, אלה הנדסאים, חבר'ה צעירים שעם יותר אומץ מכל האנשים האלה החליטו לבוא ולגור בפריפריה.

מאיר כהן: יש פה חבר'ה שבאו לדימונה ושבאו לערד ושבאו וחזרו הביתה למשפחה אז החבר'ה האלה – האם כך צריכים לשחוט אותם?

מאיר כהן: אני מקווה -אדוני יושב הראש, שבאמת תצא מכאן החלטה לבטל את המכרז.

מאיר כהן: חד וחלק.

מאיר כהן: ואפשר לעשות את זה.

מאיר כהן: שום דבר לא קרה.

חמד עמאר: קודם כל, אני מודה לך על קיום הדיון החשוב הזה, זה נוגע לבני אדם, שמתפרנסים.

חמד עמאר: תמיד מחפשים את הפריפריה, שם 'הבטן הרכה' ויכולים שם לפגוע באנשים, יכולים להחליט מה שהם רוצים, הם יודעים שאין הרבה מקומות עבודה ומי שתופס מקום עבודה נדבק בו ולא רוצה לעזוב כי הוא רוצה להתפרנס ולכן הכי קל לבוא ולומר: שמע, אנחנו מורידים לך 30% והוא ימשיך לעבוד כי אין לו ברירה אבל, עצם העובדה שאתה מנהל את הדיון היא חשובה כי אנחנו, ככנסת, צריכים לשמור על העובדים ולתת להם את הגיבוי הדרוש.

חמד עמאר: אתה מכיר את הנושא של חברות מנהלות.

חמד עמאר: עבדתי גם במשרד התחבורה והייתי עוזר שר התחבורה לשעבר, חה"כ איווט ליברמן ואני זוכר שתמיד באו לפריפריה, כשמלכתחילה המועצות הערביות נחשבו חלשות וצריך להביא אליהן חברות מנהלות שיבצעו את הפרויקטים.

חמד עמאר: הן לא חלק בענין, החברות המנהלות הן אלו שעושות.

חמד עמאר: בדקתי את הנושא היטב במשך שנתיים וראיתי: אותו הכסף שהיה עובר לאותו פרוייקט, אם היה עובר למועצות היה מתבצע פרוייקט בהיקף של פי שלשה מאשר זה שהתבצע על ידי חברות מנהלות.

חמד עמאר: רוב הכסף לא הלך ליעודו אלא לחברות והמדינה היום מפריטה את הכל, היא חושבת שדרך ההפרטה תגיע ליעד אבל רוב הדברים לא הולכים ליעד אלא לחברות שמתנפחות ומתנפחות ומתנפחות.

חמד עמאר: לכן בנושא הזה, אדוני יושב הראש, עשית דבר מאד טוב שקיימת את הדיון הזה ואני רוצה שבסוף הדיון נראה אור בקצה המנהרה עם העובדים האלה: שיקלטו אותם באותם תנאים ואם מפטרים מישהו אז שיפטרו אותו בגלל שהוא לא טוב ולא בגלל שמרעים את התנאים שלו, ואני חושב שהאוצר היה צריך לקחת בחשבון שלא מרעים תנאים של עובדים.

חמד עמאר: בדרך כלל לא מרעים תנאים של עובדים, אי אפשר להרע תנאים של עובד, גם החוק לא מאפשר להרע בתנאים של עובד אבל כאן, כשאתה מחליף חברה, אז העובד כבר לא שייך למעסיק -שלא יכול להרע את התנאים שלו, ולכן הם יכולים להרע את התנאים.

חמד עמאר: מבקש לקבל תשובה ברורה מן האוצר.

חמד עמאר: תודה רבה ליושב הראש.

ענבר חן: אני עובדת בלהב"ה בבני ברק כבר חמש שנים.

ענבר חן: אני רוצה להתייחס לטענה שהעובדים ידעו שהם זמניים.

ענבר חן: הייתי במסגרת ה cost plus.

ענבר חן: במהלך חמש השנים נתתי כל שיכולתי לארגון המדהים הזה והחיוני הזה.

ענבר חן: לשאלות יושב הראש, במרכז שלנו יש תשעה עשר קורסים.

ענבר חן: באים אנשי מבני ברק.

ענבר חן: תשעה עשר קורסים בני חודש וחצי.

ענבר חן: חשבתי שקודמתי למשרת מנהל כתוצאה מעבודה קשה שנתתי בלהב"ה.

ענבר חן: לצורך ההתקדמות הזו הודיעו לי שאחד מן התנאים הבסיסיים הוא מגורים באיזור המרכז.

ענבר חן: גרתי ברחובות.

ענבר חן: מכרתי את הבית שלי ברחובות והעברתי את הילדים שלי מרחובות לבני ברק.

ענבר חן: עוד בראיון, כשהודיעו לי שזה תנאי בסיסי, הסכמתי לו.

ענבר חן: אם הייתי יודעת שמדובר במשהו זמני לא הייתי עושה את הצעד הזה, לא הייתי מוכרת את הבית שלי, לא הייתי עוברת לבני ברק ולא הייתי מתפטרת מן המשרה שהיתה בתנאי cost plus.

ענבר חן: המרכז הזה פעיל ואנשים באים.

ענבר חן: המרכז שוקק.

ענבר חן: לפני מספר שבועות שמעתי שהמשרה שלי פורסמה.

ענבר חן: לא היה לי שמץ של מושג ואף אחד לא רמז.

ענבר חן: בחוזה שלי כתוב 'שחור על גבי לבן' שהמשרה שלי היא לזמן בלתי מוגבל.

ענבר חן: אחר כך מסתבר שבימים האלה או בשעות שבהן חתמתי על חוזה, חתמו במשרד האוצר על חוזה אחר, על חוזה שאומר שהעובדים שעכשיו קלטו הם כבר לא רלבנטים כביכול וניתן יהיה להוריד להם את השכר או לפטר אותם.

ענבר חן: אני רוצה לעמוד מול כל מי שאומר שידענו שזה זמני ולהגיד לו שלא ידענו שזה זמני.

ענבר חן: אם הייתי יודעת שזה זמני לא הייתי מתפטרת.

ענבר חן: עבדתי בלהב"ה חמש שנים, לא הייתי מתפטרת, לא הייתי מוכרת את הבית ברחובות אבל אף אחד לא אמר לי כזה דבר.

ענבר חן: לשאלת יושב הראש, עבדתי ברמלה.

ענבר חן: למה דב המדריך, שנותן את כל שהוא יכול בכל שעה שהמרכז פתוח, צריך להשתכר אלף שקלים פחות ממדריך שגר באיזור אחר?

ענבר חן: בו בזמן שמציעים את המישרה של דב בסכום מסוים מציעים במרכז אחר בסכום אחר?

ענבר חן: למה?

ענבר חן: למה?

טל דמְרי: קודם כל אני רוצה להודות לך, אדוני יושב הראש, שמן הרגע הראשון 'הרמת את הכפפה' ושאלת שאילתא בכנסת, שאילתא שפתחה את הדלת לכל המהלכים שאנחנו מנסים לעשות.

טל דמְרי: הגענו למקום הנכון כי נגעתם כאן בנקודה הכי נכונה: מדוע לא עוגנו זכויות העובדים במהלך המעבר מחברה לחברה?

טל דמְרי: זה אל"ף-בי"ת, זה הכי חשוב, מדוע אני, שהסכמתי לעבוד בלהב"ה, בתנאים מסויימים ונאמר לי במפורש ש"כל עוד אתה טוב אתה ממשיך לעבוד" צריך להפסיק?

טל דמְרי: מרכז הלהב"ה בדימונה עובד מצוין, המרכז מלא, המרכז עובד, מדוע מדריכה שיושבת כאן אתי, שעובדת שמונה שעות וחצי, וממשיכה לעבוד גם אחרי שהסתיימו שעות העבודה שלה, כדי שנספיק את העבודה, למה אנשים כאלה, שכל כך משקיעים, צריכים ללכת הביתה או להמשיך לעבוד בלי חשק?

טל דמְרי: למה המכרז הזה לא תיכנן נכון קדימה?

טל דמְרי: למה משלמים את אותו הסכום ומקבלים כל כך הרבה פחות?

טל דמְרי: זה לא שיש כאן מוטיב של חסכון.

טל דמְרי: אנחנו משלמים את אותו הכסף, המדינה משלמת מעט פחות אבל מחליפים אנשים איכותיים, לוקחים אנשים קצת פחות טובים, שעובדים עם פחות חשק ואת כל החלק שנשאר באמצע גובות חברות כח האדם.

טל דמְרי: המהלך הזה לא ברור.

טל דמְרי: למה אני צריך לוותר על 30% מן השכר שלי?

טל דמְרי: למה אני צריך לרדת בפנסיה, למה אני לא צריך לקבל קרן השתלמות?

טל דמְרי: למה נסיעות הפנים בתוך העיר צריכות להיות מגולמות בתוך המשכורת?

טל דמְרי: למה נסיעות מחוץ לעיר משולמות מכיסי?

טל דמְרי: איפה הכל "נפל"?

טל דמְרי: למה אף אחד לא נתן את הדעת על כך?

טל דמְרי: אם מישהו אומר: טעיתי אז בבקשה, שיגיד שטעה, יש כאן טעות וצריך לקחת עליה אחריות.

טל דמְרי: אנחנו נמצאים במדינה שבין קוטג' לדלק לבין חסרי בית, האם אתם עוד ממשיכים לבעוט?

טל דמְרי: זה לא הגיוני.

טל דמְרי: בשביל כמה פרוטות?

טל דמְרי: הרי לא מדובר פה בהרבה כסף.

טל דמְרי: האם בשביל זה צריך לשבור את הפרוייקט?

טל דמְרי: למה מדריך בבאר שבע צריך לקבל 1,500 שקל יותר מן המדריכה?

טל דמְרי: האם הם יותר טובים ממני?

טל דמְרי: האם אני סוג ב'?

גדעון אריאלי: אני אחראי על מחקר ומחשבים במשרד המדע.

גדעון אריאלי: זה לא שייך למה שנאמר פה אבל אני אזרח ואכפת לי ולא כל דבר צריך להפריט.

גדעון אריאלי: הפריטו את שירותי הבריאות בבתי הספר ועוד דברים רבים.

גדעון אריאלי: נושא כזה שהוא, למעשה, לא למטרות רווח, מלכתחילה לא היה צריך להפריט אותו.

יורם וענונו: אני כואב את כאבם של חבריי.

יורם וענונו: אמנם אני לא שותף לו -כרגע לפחות אבל כנראה שבעתיד גם אנחנו נהיה חלק מן הגזירות החדשות.

יורם וענונו: לשאלות יושב הראש, אנחנו נחשבים עובדי "אמן", התנאים שלנו -לפחות כרגע, נשארו כמות שהם.

יורם וענונו: כן, אנחנו מדברים על המרכזים הוותיקים.

יורם וענונו: מבקש להעיר משהו נוסף.

יורם וענונו: אם מה שקורה פה ואם הלך הרוח שמסתובב במרכזי להב"ה, שהוא מצב רוח שהולך ויורד, אז כמו שאני רואה את זה, פרוייקט להב"ה, אם רוצים לשמר אותו ואפילו לקדם את צמצום הפער הדיגיטילי, אז צריך לדעת שהפרוייקט עומד להיסגר.

יורם וענונו: גם אם יקח לו שנה או שנתיים הוא ייסגר.

יורם וענונו: קודם כל, בכל מרכזי להב"ה הותיקים, אני לא מכיר אחד שאמר שגם אם לא תהיה ברירה אז הוא יישאר.

יורם וענונו: אני יודע בוודאות, לפחות מממספר מרכזים, שכל מי שיורידו לו את המשכורת או משהו כזה הוא ישאיר את המפתחות וילך.

יורם וענונו: זה אומר שברגע שיחליטו "להריץ" את הדבר הזה אז אנשים יעזבו.

יורם וענונו: אם רוצים לסגור בבת-אחת ארבעה-עשר מרכזים זו הדרך.

יורם וענונו: שווה לחשוב עד קצת קדימה איך להשאיר את הפרוייקט כי עכשיו נראה שהמטרה הסופית היא להרוס אותו.

זהבה וינטר: המרכז במודיעין הוא מן החדשים.

זהבה וינטר: המרכז מוצף.

זהבה וינטר: גם נשים וגם גברים וזהו מרכז חרדי.

זהבה וינטר: חינוך מיוחד, חינוך רגיל, גיל הזהב, כולם באים.

זהבה וינטר: אני מפעילה מרכז –ובדיוק אתמול הסתכלתי במערכת, כבר עברו בו למעלה משמונה מאות תלמידים.

זהבה וינטר: הוא נפתח לקהל אחרי פסח, באפריל.

זהבה וינטר: אני לא עובדת רק חודש וחצי בלהב"ה אלא מנובמבר 2010, עוד לפני שכל המהלך הזה התחיל.

זהבה וינטר: גוייסתי כמנהלת, בתנאי הגיוס שלי אמרו לי שמתפקידי גם לדאוג לעובדים, לגייס וכו'.

זהבה וינטר: מאיזשהו שלב זה כבר לא קורה אבל אני לא עובדת רק חודש וחצי וזה לא משהו ש"נולד" כרגע.

זהבה וינטר: ליויתי את המקום הזה מן השיפוצים שלו, מן ההקמה, יש לי פחות משתי משרות, יש לי משרה וחצי של שתי מדריכות שנותנות את הנשמה ומי שייכנס למרכז ויראה את רמת התיפעול שלו, בלי לדעת את כמות כח האדם, לא יחשוב שיש רק משרה וחצי של הדרכה.

זהבה וינטר: לשאלת יושב הראש, אצלי קרה אותו הדבר.

זהבה וינטר: פנו אלינו החברות ורק אתמול אמרה לי הנציגה: "אם את לא חותמת היום אני נאלצת להוציא את המישרה שלך למישהו אחר.

זהבה וינטר: " סגרתי עסק עצמאי משגשג ופורח שהיה בן שמונה שנים.

יהורם ישראל: המרכז הוא מבין החדשים.

יהורם ישראל: גוייסתי באוקטובר.

יהורם ישראל: לשאלת יושב הראש, אני הנדסאי.

מאיר שטרית: כל דובר יאמר מהו מקצועו.

זהבה וינטר: עבדתי שלש שנים ב"אמדוקס" לפני העסק העצמאי שלי.

ענבר חן: יש לי תואר ראשון בטכנולוגיה ותקשורת בחינוך.

קריאה: אני מנהל עסקים.

קריאה: אני מהנדס מחשבים.

טלי פלוסקוב: האם אתה רואה על מה מדובר?

טלי פלוסקוב: אלה הפרחים שלנו.

יהורם ישראל: קראנו את טפסי המכרז וגם את השאלות שנשאלו על ידי החברות.

יהורם ישראל: אחת השאלות היתה: מה קורה עם העובדים כי קיימים עובדים?

יהורם ישראל: התשובה שנכתבה להם היתה: "העובדים אינם רלבנטים".

יהורם ישראל: אם אני לא רלבנטי אחרי שניקיתי את הצבע מהריצפה אז אין לי מה לומר.

מיכאל טנפילוב: לפני שנכנסתי למרכז להב"ה הייתי חבר מועצה בערד.

מיכאל טנפילוב: התפטרתי כדי להגיש את המועמדות שלי למכרז הזה.

מיכאל טנפילוב: אחרי חודש וחצי קיבלתי מכתב פיטורין מחברה שאני כרגע מועסק בה, "טלדור".

מיכאל טנפילוב: כשהגיעו נציגי חברת ג'ון ברייס הם אמרו:

מיכאל טנפילוב: השכר שאתם תקבלו מאתנו יהיה רחוק כמו ערד מתל אביב ממה שאתם מקבלים היום.

מיכאל טנפילוב: במלים האלה.

מאיר שטרית: איך הולך בטייבה?

סאמר עוביד: נחמד.

סאמר עוביד: תבוא לבקר.

סאמר עוביד: תחילה אני מודה לך על ששמעתם אותנו וגם מודה לטל הרמתי שהגיע לשמוע אותנו בנושא הזה ולעורך דין תמים עבד-אל-חלים שבא לכאן והדברים ברורים.

סאמר עוביד: הדברים ברורים ולא צריך לחזור עליהם פה.

סאמר עוביד: היום אנחנו במצב שבו עובדת אקדמאית שעזבה את העבודה כי אחרי שהיתה בתפקיד האחרון שלה מרצה ב"שנקר", היום היא עומדת להרוויח כמו המנקה שתיקצבה לנו העיריה.

סאמר עוביד: תקנו אותי אם אני טועה, העיריה מתקצבת מנקה והיום הגעתי למצב שהמנקה מקבלת כמו אשה שיש לה שני תארים ועבדה כמרצה.

סאמר עוביד: לאן הגענו בטייבה?

סאמר עוביד: לגבי הדברים שנוגעים לפגיעה בשכר, הם נעשו בצורה עקיפה ולא בצורה ישירה.

סאמר עוביד: נציגי האוצר טענו ש"נתנו לכם שכר כמו שקיבלתם" אבל הורידו לנו את קרן ההשתלמות, פגעו לנו בביטוח שהיה, אני, למשל, מקבל עכשיו בטוח מנהלים כמו המנקה לפי חוק, בדיוק אותו הדבר ואין הבדל בינינו.

סאמר עוביד: ואני נאלצתי, בטייבה, להיות לא רק מנהל מרכז אלא גם אב בית, מנקה, מדריך וגם מגייס אבטחה, גייסתי שומר בהתנדבות על מנת להחזיק את המקום ועכשיו האנשים מוכרים אותנו, ממש מוכרים אותנו, מחלקים לחלקים וכל מי שמשלם פחות יקנה.

סאמר עוביד: אני לא בא אל חברת "אומגה" בטענות, המנכ"ל שלהם בא לטייבה וישב אתי, הראה לי את הנתונים והם ברורים, אין לי טענות אליו אלא לחברת ג'ון ברייס, שהם יושבים פה, איך הם מחתימים את העובדים על חוזה שבסופו כתוב שנראה כאילו נלקח מאגדת ילדים, כמו שאמר מנכ"ל "אומגה": כמעשה הזאב בכיפה אדומה, אתם רוצים שיתחילו, שיהיה שקט תעשייתי, רוצים לעבור את התקופה הזו של הרעש ושל התקשורת, ואחר כך אתם יפגעו בעובדים ואני לא מבין למה - - -

קריאה: עוד לא חתמנו.

סאמר עוביד: בסדר, זה שחתמנו זה לא אומר כלום.

סאמר עוביד: עכשיו אני באמת - - -

קריאה: מי שחתם חתם תחת לחץ.

סאמר עוביד: ברור.

סאמר עוביד: אני מבין את טל הרמתי, הוא לא מעסיק פה עשרים ותשעה עובדים אלא מעסיק מעל שבע מאות עובדים.

סאמר עוביד: האם נכון מר טל?

סאמר עוביד: שאתה אחראי עליהם באופן עקיף או ישיר?

סאמר עוביד: אני מבין גם את כל הבלאגן שיש במדינה ולפעמים קורה שיש פספוסים וזה לא סוף העולם, זה קורה ואנחנו לא מאשימים אותך ומכבדים אותך ואתה הגורם הכי בכיר בענין הזה, ואנחנו נמשיך לכבד אותך ולמרות שאנחנו עובדים שלך, מישהו יקבל החלטה -וזה לא השר ולא המנכ"ל ולא החשב הכללי אלא אתה.

סאמר עוביד: תתייחס אלינו כאל בני אדם, בלי הבדל, מין, גזע, דת, לאום, אלא כאל בני אדם שראית אותם ברחוב וביקשו ממך לעזור להם.

סאמר עוביד: אני כל יום יש לי משימה, חייב לעשות משהו טוב.

סאמר עוביד: כך חינכו אותי.

סאמר עוביד: אמרו לי: אם אתה רוצה להצליח בחיים תעשה מעשה טוב, תסיע קשיש לביתו וכד'.

סאמר עוביד: אנחנו לא העובדים שלך, אנחנו אנשים מן הרחוב ואתה צריך להתחשב בעובדה שאנחנו לא האויבים שלכם.

סאמר עוביד: עבדתי בחברות במשק בישראל, עבדתי ב"דפי זהב", עבדתי ב"סלקום", עבדתי ב"אות", הייתי בתפקידי ניהול ומעולם לא נקלעתי למצב שבו אני אצטרך לפטר את המנהלים שלי.

סאמר עוביד: אתם שמים אותי במקום שאני לא מיועד להיות בו.

סאמר עוביד: תוכל לשאול את כל המנהלים שלי שהענין הזה לא קיים אצלי.

סאמר עוביד: אתם מביאים אותנו למקומות שאנחנו לא בנויים אליהם.

סאמר עוביד: עורך המכרז הוא חכם, שהוא שמר על הזכות של האוצר לבטל את המכרז בכל רגע וזה משהו מאד חשוב.

סאמר עוביד: יש פה אנשים חכמים ששמו את הסעיף לפיו עורך המכרז יכול להפסיק אותו בכל רגע ושמרו את הענין, למה לחשוף את האוצר לתביעות?

סאמר עוביד: הם אומרים שזה עשרים ותשעה עובדים ונניח שאנחנו שלושה, למה השלושה האלה עלולים עכשיו להגיע למצב שיתבעו את האוצר?

סאמר עוביד: למה?

סאמר עוביד: איפה פה האנשים שבמקצוע שלהם הם עורכי דין, שהם אמורים להגן על שר האוצר, למה לא תתחשבו ותשמרו על השר?

סאמר עוביד: האם זה התפקיד שלי להגיד לכם מה לעשות?

סאמר עוביד: הענין הוא שהם צריכים לדעת לקבל החלטות וחבל להיכנס לאוירה של מריבה.

סאמר עוביד: באשר לחברות, לפני כשבועיים בא סיור קבלני של מכרז נקיון שנערך בטייבה.

סאמר עוביד: עד היום יש סיור קבלני במכרזים.

סאמר עוביד: זה אל"ף-בי"ת במכרז.

סאמר עוביד: אתה לא הולך לזכות בדגים בתוך הים אלא במליונים, תבוא לראות מה קורה בשטח, זה שאתה זוכה במכרז בלי לדעת מה המציאות בשטח, יש לזה השלכות.

סאמר עוביד: אם אני יוצא מטייבה הפרוייקט ימשיך לפעול אבל השאלה היא איך.

סאמר עוביד: אולי ימשיך לפעול באופן שבו המחשבים יחולקו לשכונות.

סאמר עוביד: אני שם שומר על המקום, אני גייסתי שומר ונכנסתי לתפקידים שלא צריך להיכנס אליהם ועכשיו אני, כמו שעבדתי בכל התפקידים שבמרכז אז אני מצפה ממך, טל, שהיום תהיה גם בתפקיד של עובד סוציאלי כי הדבר מאד יעזור לחבר'ה פה.

מאיר שטרית: במכרז מצוין מחיר מינימלי של הפעלת המרכז לשנה, עם ארבעה אנשי צוות ומנהל והסכום הוא 540,000 ₪ כולל מע"מ.

מאיר שטרית: מה היתה העלות תחת הניהול של "אמן"?

טל הרמתי: שלום לכולם.

טל הרמתי: מברך על הדיון הזה אני חושב שהוא חשוב.

טל הרמתי: העסק בסך הכל פשוט ואציג את העובדות.

טל הרמתי: לצערי, חלק לא מבוטל מן העובדות שהוצגו פה בפני הועדה הוא חסר או מסולף.

טל הרמתי: אני אציג את אלו המלאות.

טל הרמתי: אפתח בחשיבות הפרוייקט, הסיבה שאנחנו פה היא שאנחנו מודעים לחשיבות הפרוייקט וכל מי שבא מן המרכזים הותיקים יודע שאני באופן אישי ביקרתי בכל אחד ואחד מהם והפרוייקט הזה יקר לי.

טל הרמתי: שר האוצר ראה את הפרוייקט ב 2010 והתלהב.

טל הרמתי: קיבל החלטה להכפיל את הפרוייקט הזה בשל חשיבותו.

טל הרמתי: זו העובדה הראשונה.

טל הרמתי: עד 2010 דובר על ארבעה עשר מרכזים ומ-2010 הגדלנו את הפרוייקט בשבעה עשר מרכזים נוספים.

טל הרמתי: זה היה המהלך הראשון.

טל הרמתי: הפרוייקט הוא נכון וחשוב מבחינה לאומית.

טל הרמתי: כל המרכזים, אגב, נמצאים במקומות שהם פחות חזקים בארץ, ולשאלתך האם יש אבחנה בין פריפריה ומרכז - התשובה היא לחלוטין לא.

טל הרמתי: כולם למעשה, במובן מסויים, מבחינה פיזית, למרות שלא כולם בפריפריה, עדיין כולם נמצאים במקומות חלשים יחסית או בעייתיים, לצורך הענין, ברמה כזו או אחרת.

מאיר כהן: מרוחקים.

טל הרמתי: אתה צודק.

מאיר כהן: סע לדימונה.

מאיר כהן: אנחנו פה לא על תקן של מסכנים.

מאיר כהן: שלא תטעה.

מאיר כהן: אנחנו פה על תקן של "לא מוכנים שהאזרחים שלנו והעובדים שלנו ייפגעו".

מאיר כהן: אני לא מסכן ואל תחלק לי ציונים כי אז אתחיל לחלק לך.

טל הרמתי: הקריטריונים שנקבעו הם מאד ברורים וחלקם הוא המצב הסוציואקונומי של העיר ולפיכך נבחרו הערים שנבחרו.

טל הרמתי: אם פגעתי במישהו אקח את דבריי חזרה.

טל הרמתי: אדגיש, כי היתה כאן איזושהי אי הבנה ואולי אי בהירות.

טל הרמתי: הסוגיה שנמצאת על השולחן כלל לא נוגעת במרכזים הקיימים, היא לא פנתה אל המרכזים הקיימים ולא דיברה על מרכזים קיימים.

טל הרמתי: נכון שבמכרז שיצא –וחבל שכשהוקרא רק חלק ממנו ולא הוקראו גם החלקים הנוספים.

מאיר שטרית: עד המכרז ניהל אותם אמ"ן?

טל הרמתי: לא.

טל הרמתי: אני אסביר.

טל הרמתי: ב- 2010 נתקבלו שתי החלטות.

טל הרמתי: האחת, להרחיב את המרכזים והשניה, שנתקבלה לאחר מחשבות רבות, היא שהמודל הנכון והראוי להפעיל בו את המרכזים הקיימים -ואולי נוספים עתידיים, הוא הפעלתם במיקור חוץ באמצעות זכיינים.

טל הרמתי: הנושא נבחן על ידינו בצורה יסודית והוא על השולחן כבר זמן רב וב 2010 החלטנו שכדי להרחיב את הפרוייקט יש להשתמש בזכיינים.

מאיר שטרית: "אמן" הם גם זכיינים.

טל הרמתי: "אמן" היא זכיינית במודל אחר לחלוטין, שהיה תקף קודם, והגענו למסקנה שהמודל הזה הוא שגוי.

טל הרמתי: עשינו חשיבה מחודשת.

טל הרמתי: המודל הקודם חי במצב העולם הקודם קרי, יש ארבעה עשר מרכזים ויש מצב סטטי.

טל הרמתי: כרגע יש מצב שבו מוכנים שבעה עשר מרכזים חדשים ואולי יהיו עתידיים וזה מצב חדש.

טל הרמתי: לכן נתבקשה חשיבה מחודשת.

טל הרמתי: אני לא מקבל את הדה-לגיטימציה שהתבצעה פה לחברות זכייניות ואני לא מקבל את האמירות שנאמרו פה.

טל הרמתי: החברות שזכו במכרז הן ראויות, גדולות, מן הגדולות בשוק, הן נותנות שירותי הדרכה בכל הארץ, הן יודעות לתת שירותי הדרכה, הן עושות את העבודה הזו וזו הסיבה שפנינו למכרז, הן עושות את העבודה הזו והן טובות בה.

טל הרמתי: נוצרה בעיה.

טל הרמתי: הבעיה היתה שהמרכזים הוכנו על ידי הרשויות המקומיות בשיתוף אתנו, וראינו -ועדיין רואים את הרשויות המקומיות כשותפות שלנו למרכזים.

טל הרמתי: חלוקת המשאבים פה היא, אגב, מאד ברורה.

טל הרמתי: הרוב המכריע של המשאבים בפרוייקט הזה מוקצה על ידי המדינה, באמצעות משרד האוצר.

טל הרמתי: הרוב המכריע.

טל הרמתי: מן הרשויות נדרשו שני דברים, האחד, הקצאה ראשונית להקמה של מה שנקרא הקצאת שטח ולאחר מכן תפעולו ואחזקתו.

טל הרמתי: לעומת זאת, הציוד, הפתרונות והפעלה על ידי חברות היו -מאז ומעולם, באחריות האוצר וגם נשארו כאלה.

טל הרמתי: נקלענו למצב שבו המרכזים היו מוכנים עוד לפני שהיה מוכן מודל ההפעלה שלנו, המכרז טרם יצא ונדרש מענה.

טל הרמתי: לגבי המענה, יושבים פה מספר מנהלים וגם מספר מדריכים.

טל הרמתי: האוכלוסיה פה אינה הומוגנית והנסיון -לצורך הענין, לכלול את כל האוכלוסיה הזו בכפיפה אחת ו"כולנו עובדים פה ונותנים את הנשמה ובנינו את המרכז במשך שמונת החודשים האחרונים" הוא פשוט 'זריית חול בעיניים'.

טל הרמתי: המנהלים שנקלטו –ומדובר על ששה מנהלים, שעבדו במודל הקודם, נקלטו כיוון שראינו שהמרכזים מתקדמים ואילו ההפעלה שלהם לא היתה מוכנה אז נקלטו ששה מנהלים.

טל הרמתי: כולם יושבים פה.

טל הרמתי: מנהלים אלה - - -

מאיר שטרית: ששה מתוך השבעה עשר.

טל הרמתי: כן.

מאיר שטרית: מה עם היתר?

טל הרמתי: אתייחס.

טל הרמתי: קודם כל לא כולם היו מוכנים פיזית באותו הזמן.

טל הרמתי: הרשויות – חלקן היה מהיר יותר וחלקן פחות.

מאיר שטרית: היום מדובר על שבעה עשר מרכזים ומנהלים.

טל הרמתי: לא, לא אין עדיין שבעה עשר.

טל הרמתי: לא כולם מוכנים.

טל הרמתי: חלק מן הרשויות עדיין לא - -

מאיר שטרית: כמה עובדים מתוך שבעה עשר המרכזים?

טל הרמתי: לצורך הענין יש אחד עשר מרכזים עובדים ומתוכם עשרה מנהלים.

טל הרמתי: לקבוצה הזו של המנהלים -ואני מדגיש את הנקודה הזו, אותם מנהלים שנמצאים פה חצי שנה ויותר ורבותי, מדובר על חצי שנה, לא מדובר על תשע שנים או עשר שנים אלא על חצי שנה.

טל הרמתי: ולמיטב ידיעתנו, החברות שחתמו אתם על הסכם חתמו אתם על תנאים קרובים עד מאד לתנאים שהיו קודם.

טל הרמתי: האמירה שיש פערים של 30% היא מוגזמת.

טל הרמתי: אמשיך.

מאיר שטרית: מה הפער?

טל הרמתי: אני לא יודע מה הפער כי אני לא יודע כמה החברות משלמות להן אבל - - -

מאיר שטרית: חברים, ביקשתי, חברים, אני מבקש.

טל הרמתי: ראינו שהופעל לחץ מצד ראשי הרשויות להפעיל את המרכזים עוד טרם הפעלת המכרז ובצדק, אז קיבלנו החלטה באוצר לתת פתרון זמני, החלטנו לתת פתרון זמני בצורה של הפעלת המכרז באמצעות הכלים הקיימים למדינה, שזה מכרז בתי תוכנה.

טל הרמתי: ואני רוצה -רק מכיוון שנקראו חלקים מן המכרז, אז אני אקרא את הפיסקאות המתאימות: "האוצר יצא לחברות שיתנו פתרונות זמניים".

טל הרמתי: כתוב בסעיף 10 "יצוין כי משרד האוצר פירסם מכרז לאחריות כוללת על מרכזי התיקשוב בלהב"ה אשר יסדיר את אספקת השירותים המבוקשים.

טל הרמתי: למען הסר ספק פנייה זו נועדה לקבל את השירותים המבוקשים באופן זמני עד לבחירת זוכים במכרז המדובר 101/2011.

מאיר שטרית: זה משפט פנימי.

טל הרמתי: זה המכרז שיצא לאותן חברות שהעסיקו את אותם עובדים בפתרון הזמני.

טל הרמתי: במכרז עצמו, באותו מכרז 101/2011 כתבנו מפורשות: "לגבי חלק מן המרכזים החדשים הוחל בהליך במסגרתו יתקבלו שירותי הדרכה וניהול" וכך הלאה "ויודגש, מדובר בגין שירותים זמניים עד לבחירת ספקים במכרז זה.

טל הרמתי: " ועוד כתבנו פה, ואני רוצה לציין כאן שגם אני -ואם יתאפשר לי אקריא אחר כך את ההנחיות - - -

מאיר שטרית: האם חברה אחת זכתה?

טל הרמתי: לא, שתי החברות.

טל הרמתי: רגע, במסגרת הפתרון זמני?

טל הרמתי: מספר בתי תוכנה.

מאיר שטרית: על עשרה מקומות?

טל הרמתי: לא.

טל הרמתי: נקלטו בסך הכל עשרים ושניים עובדים במסגרת אותו פתרון זמני.

טל הרמתי: הרוב המכריע התחיל לעבוד לפני חודש וחצי.

מאיר שטרית: אתה אומר שהיו אחד עשר מרכזים מתוך שבעה עשר שבהם מנהלים עבדו באופן זמני.

מאיר שטרית: ועוד, שהמנהלים באחד עשר האלה פעלו באמצעות מכרז לבתי תוכנה.

מאיר שטרית: מונו זמנית.

מאיר שטרית: כמה חברות זכו?

מאיר שטרית: מיהן?

טל הרמתי: זכו מספר חברות, בערך חמש או שש חברות.

מאיר שטרית: חמש חברות על עשרה מרכזים זאת אומרת שכל אחת מפעילה שניים.

טל הרמתי: לא כי המודל היה בניגוד למכרז הזה שיצא שכרגע זכו בו –

מאיר שטרית: עזוב את המכרז שיצא.

טל הרמתי: אבל המודל היה כזה שבו נתקשו אותן חברות לא לקחת אחריות על המרכז אלא להציע מועמדים לאותו פתרון ביניים, לאותו פתרון זמני, להציע מועמדים כי זה היה תהליך מכרזי והאוצר בסופו של יום בחר -כנותני שירותים בחברות, לאותם עובדים מאותן החברות.

טל הרמתי: תהליך הבחירה - - -

מאיר שטרית: האוצר בחר?

טל הרמתי: לא, החברות הציעו, כמו בכל תהליך של בתי תוכנה, החברות הציעו מועמדים, האוצר –כמו בכל מצב של מכרז כזה, קיבל את קורות החיים של כל המדריכים שנמצאים פה וגם של אלה שלא נמצאים פה, כולל את אלה של אותם מנהלים שנקלטו במסגרת אותו מהלך.

טל הרמתי: בהשלמה לששה מנהלים נקלטו מספר מנהלים חלקם במרץ וחלקם באוקטובר, במסגרת השלמה.

טל הרמתי: כל אותם מדריכים ומנהלים עברו ראיונות, כי היה נדרש לבחור בין החברות, הראיון התקיים במשרד האוצר, בראיונות האלה כל אחד מן העובדים נשאל האם הוא מודע לכך שמדובר בהליך זמני - - -

ענבר חן: עברתי דירה וכולם ידעו שאני עוזבת את להב"ה.

מאיר שטרית: אני זוכר את דברייך מקודם.

מאיר שטרית: אשאל שאלות בעצמי.

מאיר שטרית: תמתינו.

מאיר שטרית: תהיה אפשרות לשאול שאלות.

טל הרמתי: שאלנו.

טל הרמתי: חבל שלא נמצאים פה נציגי החברות כי אנחנו גם שאלנו את החברות האם הן יִדעו את המועמדים - - -

מאיר כהן: לפני רגע אמרת ששאלתם את האנשים.

טל הרמתי: שאלנו גם את המועמדים ושאלנו גם את החברות אם הן יידעו את המועמדים שלהן.

מאיר שטרית: כל אלה שנמצאים פה אומרים שאף אחד לא שאל אותם על עבודה זמנית.

מאיר שטרית: ואומרת ענבר שהיא לא היתה מוכרת את הבית שלה אם זה היה זמני.

טל הרמתי: אני מאמין לה.

טל הרמתי: אני מאמין לה שהיא מאמינה באמונה שלמה שאף אחד לא שאל אותה.

טל הרמתי: אל"ף, אני מודע לרגישות וכשיש ראיון עבודה יש גם התרגשות.

טל הרמתי: יכול מאד להיות –וגם החברות אמרו את זה, שאמרנו לעובדים ולא הדגשנו את זה אבל זו לא השאלה כרגע ואסביר למה.

טל הרמתי: אנחנו הלכנו מראש למהלך שהוא מהלך זמני, לא הסתרנו את זה, הודענו את זה בכל צורה שהיא, פירסמנו את זה באתר האינטרנט, מרכזי להב"ה ידעו את זה, זה לא היה סוד, הנושא הזה שיש מכרז להפעלה, המכרז עצמו התפרסם בסוף פברואר או במרץ, הוא היה באתר האינטרנט, בראיונות עצמם שאלנו ומי שישב בראש הועדה ואגב, הוא יושב גם עכשיו בראש הועדה שמראיינת מועמדים נוספים, מר יעקובי, שאלתי אותו והוא אמר שהם שאלו והם ידעו.

טל הרמתי: לא אכנס כאן לנקודה - - -

מאיר שטרית: האם אף אחד מן העובדים לא היו - - - -

טלי פלוסקוב: אנחנו לא היינו בצד של המתרגשים ו - - -

טל הרמתי: האם היית במכרז של המדריכים?

טלי פלוסקוב: לא.

טל הרמתי: אז בואי נדייק.

טל הרמתי: במכרז של המנהל - - -

קריאה: זה לא תקין.

טל הרמתי: נאמר בצורה מפורשת לכל הרשויות המקומיות שאסור להן להיות חלק מתהליך בחירת המועמדים בדיוק בגלל אותה סיבה שהפרויקט הזה הוקפא במשך שנים, בגלל מעורבות יתר של גורמים אחרים ובראיונות עם המדריכים נאמר בצורה מפורשת שמדובר בפתרון זמני, לא היו פה סודות, זה לא סוד ועכשיו אתייחס לעובדה הזו.

טל הרמתי: לכן גם כשנתנו הנחיות לחברות -ואני יודע את זה, גם מטל וגם מס' שנפגשתי אתו, ואמרתי שאני משקיע בנושא הזה לילות רבים ועושה מאמצים, ובהנחיותינו המאד ברורות לחברות אמרנו:

טל הרמתי: תעשו את כל המאמץ -בוודאי ברמת המנהלים, שהם עובדים ששה או שבעה חודשים, תעשו מאמץ ותקלטו אותם.

טל הרמתי: למיטב ידיעתי מרבית המנהלים חתמו על הסכם, כולל ס', כולל טל, כולל מרבית המנהלים שיושבים פה.

טל הרמתי: למיטב הבנתי הם חתמו על תנאים שהם לחלוטין לא רחוקים מן התנאים הקודמים.

מאיר שטרית: מה לגבי פערים בשכר?

טל הרמתי: פערים - אם הם קיימים או לא קיימים, לטעמי - - -

מאיר שטרית: מה הפער הכספי?

טל הרמתי: למה זה רלבנטי לדיון?

מאיר שטרית: כי אתם מפטרים את העובדים - - -

טל הרמתי: אני לא מפטר שום עובד.

מאיר שטרית: אני רואה את זה באחריות של האוצר ודרך ההתנהלות הזו היא עקומה לחלוטין.

מאיר שטרית: ככה לא מנהלים מכרז וכך לא עושים עבודה.

מאיר שטרית: היה עליכם לוודא שכל עובד שנמצא בעבודה והתקבל לעבודה, יקבל את אותו שכר שאותו הוא מקבל.

מאיר שטרית: עכשיו, אתה מקבל עובדים חדשים?

מאיר שטרית: תקבל אתם באיזה תנאים שאתה רוצה אבל העובדים הקיימים – אין סיבה לאל לקבל אותם.

מאיר שטרית: לא יעלה על הדעת שיגידו למנהל שעכשיו מחליפים מנהל.

מאיר שטרית: אני לא יודע בכמה כסף מדובר פה ולהערכתי לא מדובר בכסף גדול.

מאיר שטרית: אם אתה רוצה פתרון יש שתי אפשריות: האחת לבטל את המכרז והשניה להוסיף את הכסף הדרוש לעובדים הקיימים היום במרכזים האלה, החדשים, שהרי עם הוותיקים אין בעיה, תעבירו את הכסף הדרוש לחברות ושהן ישלמו להם.

מאיר שטרית: העובדים החדשים הם לא מן הענין כרגע.

מאיר שטרית: אבל לעובדים הקיימים, אני מאמין שאם העובדים ילכו לבית הדין לעבודה בית הדין יקבל את התביעה על הסף.

מאיר שטרית: אתם יכולים לפטר ולסגור את העסק - זו גם אלטרנטיבה אז יש שלש: האחת היא לבטל את המכרז ולהתחיל חדש, ואפשר להמשיך עם אמן, שמפעילה את זה לא רע, - - -

מאיר כהן: אני מוכן בחמש מאות אלף שקלים להמשיך להפעיל את המרכז הזה ולהוסיף לכל עובד 5%.

מאיר שטרית: אני לא יודע מה המחיר שבו החברות זכו.

מאיר שטרית: חמש מאות וארבעים אלף היה המינימום.

מאיר שטרית: לכן שאלתי מה הפער בין העלות של מרכז שהופעל באמן לבין זה שמופעל על ידי החברות.

מאיר שטרית: לא קיבלנו תשובה.

טלי פלוסקוב: למה לא לתת לרשויות לנהל את המרכזים האלה?

מאיר שטרית: אם ראשי רשויות כולם היו כמוך וכמו מאיר אז לא היתה בעיה אבל אני מכיר ראשי רשויות שהאנשים שהם מקבלים לעבודה הם רק קרובי משפחה שלהם ולא משנה אם הוא לא יודע להדליק מחשב, הוא עדיין יהיה המנהל.

מאיר שטרית: זו הסיבה שכשהייתי באוצר התכוונתי לסגור את להב"ה כי השחיתות היתה נוראית לטעמי ולכן האוצר צריך מתווך וליצור מצב שיקבלו אנשים ראויים.

מאיר שטרית: התקבלו כאן אנשים טובים ואין סיבה לסלק אותם.

טלי פלוסקוב: אבל אנחנו כרשויות לא רוצים להרוויח.

מאיר שטרית: בכל מקרה העלות של האוצר היא אותו דבר והוא לא יכול להתעסק עם המרכזים באופן אישי אז הוציאו את זה למיקור חוץ וזה לא פסול - בתנאי שזכויות העובדים נשמרות.

מאיר שטרית: אני לא יודע מה הפער הכספי בין העלות הזו לבין עלות העובדים שעובדים כבר שבעה חודשים.

טל הרמתי: חודש וחצי.

מאיר שטרית: חודש וחצי.

טל הרמתי: שהם ידעו שזה פתרון זמני.

מאיר שטרית: חברים, רגע, סליחה, לא נכון שהם ידעו שזה זמני.

מאיר שטרית: אף אחד לא היה מוכר את הדירה שלו אם הוא היה יודע שזה זמני.

ענבר חן: לא הייתי מתפטרת מלהב"ה.

מאיר שטרית: במצב הנוכחי היום, אפשר לפתור את זה, אני לא יודע באיזה מחיר זכו החברות.

מאיר שטרית: האם זכיתם מתחת למינימום?

מאיר שטרית: האם יכולתם להציע מחיר מתחת למינימום?

קריאה: לא.

מאיר שטרית: לכן הצעתם מעל למינימום?

ענבר חן: במינימום בדיוק.

מאיר שטרית: אז מה הפער בין זה לבין התוספת הדרושה כדי לשלם את שכרם של העובדים הקיימים היום?

מאיר שטרית: מה הפער?

אל חלים: מחיר המינימום שנקבע במכרז החדש הוא 540,000 ₪ ומהווה 90% ממה שהיום משלמים.

מאיר שטרית: 10% יותר?

אל חלים: שניה.

אל חלים: זה מחיר המינימום.

אל חלים: התעריף המינימלי, התמורה המינימלית שקבענו למרכז עם מנהל וארבעה מדריכים, וזאת במטרה למנוע הצעות יותר מדי נמוכות שיפגעו בעובדים.

אל חלים: שתי החברות שזכו הציעו את מחיר המינימום.

מאיר שטרית: המחיר שמשלמים היום לא כלל ארבעה עובדים בכל מרכז אלא רק שניים או שלושה עובדים.

אל חלים: המחיר נבנה על בסיס של מנהל וארבעה עובדים.

מאיר שטרית: והמחיר שמשלמים היום הוא שווה ערך ל 10% פחות.

אל חלים: יחד עם זאת, - - -

מאיר שטרית: מהי עלות שכר העובדים נטו?

אל חלים: העובדים בארבעה עשר המרכזים הקיימים - השכר שלהם משולם לפי מכרז ה cost plus בו נקבעו התעריפים על ידי המדינה ויש את - - -

מאיר שטרית: מהו האחוז?

אל חלים: אחוז וחצי.

אל חלים: משרד האוצר קיבל החלטה אסטרטגית שזה לא טוב.

אל חלים: אני יכול להסביר אבל בין היתר יש - - -

מאיר שטרית: אני מסכים עם זה.

אל חלים: לגבי התעריפים שמשולמים היום, יש לנו מדד שמראה מהם התעריפים המתאימים לשוק ואנחנו יכולים לדעת מה התעריפים הרלבנטים לשוק באמצעות מכרז אחר שנעשה לאספקת שירותי מיחשוב לכל משרדי הממשלה, שזה מכרז ענק, הוא בהיקף של מעל מיליארד שקל בשנה שכולל גם את האלמנטים של ההדרכה, והיום אנחנו יכולים להגיד בוודאות שהתעריפים המשולמים -כולל לעובדים הזמניים, הם מעל לתעריפים הקיימים בשוק ובוודאי מעל לתעריפים שנקבעו במכרז.

מאיר שטרית: לא אכנס לסוגיה הזו לעומק.

מאיר שטרית: עלויות שהממשלה משלמת הם ענין ממשלתי, מה גם שאני מכיר אותן היטב, הייתי אחראי על ממשל זמין ואני יודע שהעלויות שהממשלה משלמת הן מעל ומעבר לכל מה שאתה אומר.

מאיר שטרית: אחר כך משלמים סכום שונה לגמרי ממה שאתה אומר.

מאיר שטרית: כשאתה עורך מכרז כזה, האם אתה לא מכניס אלמנט לגבי העובדים שנמצאים במערכת?

מאיר שטרית: אנשים שכבר הוכשרו ועובדים?

מאיר שטרית: לכל היותר היית מוסיף 50,000 ₪.

אל חלים: אסביר.

מאיר שטרית: מחר, בא מישהו ואומר: שמע, האוצר מעביר את היעוץ המשפטי למיקור חוץ.

מאיר שטרית: באה החברה ואומרת לך שאם אתה רוצה לעבוד אתה אז תוריד 30% משכרך.

אל חלים: סביר להניח שהתעריף שישולם היום לחלק מן האנשים הוא יותר גבוה בצורה משמעותית ממה שמשולם לעובד מדינה.

אל חלים: לגבי לוחות הזמנים, המכרז פורסם בפברואר השנה.

אל חלים: כאשר הוא פורסם היינו במציאות שבה עבדו רק ששת מנהלי המרכזים שנבחרו בשנה שעברה.

אל חלים: לגבי אותם אנשים אפשר למצוא פתרון ונמצא פתרון.

אל חלים: כאשר המכרז פורסם לא היו אותם נותני שירותים שנקלטו בחודש מאי.

אל חלים: לכן בפברואר לא יכולנו להתייחס לאותם אנשים שטרם נקלטו.

מאיר שטרית: הם לא אשמים.

אל חלים: לגבי ההצעה של יושב הראש להוסיף כסף כדי לשמור את העובדים, בעיניי, היא מעלה קושי רב וזה בלשון המעטה כי אנחנו מדברים על מכרז שהסתיים.

אל חלים: החברות, כולל חברת אמן, שמספקת את השירותים במרכזים הותיקים, ניגשה למכרז החדש לפי התנאים שנקבעו בפברואר והתחרתה בו.

אל חלים: לבוא היום ולשנות פרט כל כך מהותי במכרז –פרט שהוא התמורה הכספית, הוא מעלה קושי מאד מאד רציני שאני לא רואה איך אפשר לבצע אותו.

טלי פלוסקוב: תבטלו את המכרז.

מאיר שטרית: נעשתה פה טעות והיא לא טעות אחת.

מאיר שטרית: בכל בית משפט שיפנו אליו התוצאה ברורה.

מאיר שטרית: ואני לא מציע לעובדים לנהל תביעה מול האוצר אבל כל בית דין יתן להם סעד כי לא פוגעים בשכר של עובד.

מאיר שטרית: אפשר לפטר את כולם ולקחת אנשים חדשים בשכר יותר נמוך -ואנחנו מכירים את התופעות האלו במדינת ישראל, לכן האוצר צריך רגישות מאד גבוהה, האנשים האלה נבחרו, הם כבר עובדים, הם כבר בנו את המרכזים, הם מכירים את האוכלוסיה, עד שמישהו אחר ייכנס חדש תפסיד חודשי עבודה ומשכורות.

טל הרמתי: בעוד חודשיים כל המרכזים מופעלים אחרי שפנו עשרות מועמדים שכולם ראויים.

טל הרמתי: כל הענין הזה של הפסד בגלל הכשרה לא נראה בעיניי.

ענבר חן: אצלנו אין מועמד אחד.

מאיר שטרית: אני אומר לך שהאיכות תרד ועד שמישהו ילמד את העבודה יעברו חודשיים או שלושה.

מאיר שטרית: סליחה, שקט באולם.

מאיר שטרית: אני מציע שתבחרו אחת משתים: או שתוסיפו את הכסף הנדרש לחברות, שמדובר בסך הכל בכחצי מליון שקל לשנה או לחלופין, תבטלו את המכרז ותקבעו חדש עם זכויות עובדים קיימים.

מאיר שטרית: או מחיר מינימום נמוך או שהעובדים יעבדו תמורת השכר שתמורתו הם עובדים היום.

מאיר שטרית: אני לא מעלה על הדעת שמישהו לא יבטל את המכרז ואני לא ארפה מן הענין הזה.

מאיר שטרית: בלי קשר למה שהם יעשו, אני לא אעביר את זה.

מאיר שטרית: ואם צריך לעשות חקיקה אז אני אעשה כל שיידרש.

מאיר שטרית: אין לי טענות אליכם, אין לי טענות לחברות, החברות עושות שיקול של רווח והפסד, הן רוצות להרוויח וזה לגיטימי אבל צריך לתקן את השכר.

מאיר שטרית: ממשאים ומתנים שהיו בעבר למדנו שקרה שבמשא ומתן העלו את המחיר.

מאיר שטרית: קרה שמישהו זכה, נוהל אתו משא ומתן והגדילו את המחיר.

מאיר שטרית: הרי אתה לא מגדיל מחיר סתם, אתה מגדיל מחיר כי אתה דורש ממנו להעלות את שכר העובדים אז אתה מוסיף כסף.

מאיר שטרית: אתה לא עושה מכרז חדש, אתה דורש מבחינה חוקית.

מאיר שטרית: זה תיקון של המכרז.

מאיר שטרית: לחילופין, תבטלו את המכרז ותעשו חדש שיגן על העובדים.

מאיר שטרית: אלו ההצעות שאני יכול לתת כדי לפתור את הבעיה.

מאיר שטרית: עם הזמן יהיה דור ב' של עובדים והם יעבדו בתנאים שאתם רוצים.

חמד עמאר: מדובר בתשעה עשר עובדים, למה לפגוע בהם?

אלי בראל: אני לא נכחתי בראיון אבל מי שנכח אמר בוודאות ש- - -

מאיר שטרית: הם אומרים שאף אחד מהם לא שמע את זה.

אלי בראל: אני לא מכיר צורה שבה אנחנו מתערבים במיקור חוץ ואומרים לאנשים את מי להעסיק.

אלי בראל: לא מכיר צורה כזו.

אלי בראל: כמובן שהדגשנו מראש שהעבודה היא זמנית, ברור שעובד חודש וחצי לא מניח שהוא קיבל קביעות.

מאיר שטרית: היא מכרה את הדירה.

אלי בראל: אני לא יודע מה היא עשתה.

אלי בראל: יש אנשים שמסוגלים לעשות החלטות כאלו ואחרות.

מאיר שטרית: אה! היא עזבה עבודה ברמלה ומכרה דירה בשביל עבודה זמנית.

אלי בראל: אני לא יכול להיות אחראי להחלטות של כל אחד ואחד.

מאיר שטרית: אתה אחראי לתוצאות.

אלי בראל: אני אחראי לדבר אחד.

אלי בראל: מדובר במיקור חוץ ומבחינתי אנחנו עשינו את הכל -כולל טל הרמתי שהשקיע בזה המון זמן, כדי לנסות ולעזור לעובדים הזמניים שייקלטו במרכזים החדשים ועובדה שחלקם הגדול נקלט.

אלי בראל: אני לא חושב שהם מקבלים 30% פחות.

אלי בראל: ההפרשים זניחים לחלוטין ככל שקיימים.

מאיר שטרית: שני מנהלים אומרים 30% פחות.

ענבר חן: גם אם נאמר בראיון שזה זמני אז למה כתוב בחוזה שהחוזה הוא לתקופה בלתי מוגבלת?

ענבר חן: איך מסבירים את זה ששתי מדריכות אצלי קרה אצלן כך?

אלי בראל: שיחייבו את בתי התוכנה שהטעו אותם.

מאיר שטרית: לא יפנו אל בתי התוכנה.

מאיר שטרית: ואני מציע לכם ברוח טובה להסדיר את זה.

מאיר שטרית: או שתוציאו מכרז חדש או שתגדילו את ההוצאה לטובת השכר.

מאיר שטרית: זה לא יעבור לסדר היום.

מאיר שטרית: אני אלך לאן שצריך ואעשה מה שצריך כדי שהדבר הזה יסודר.

מאיר שטרית: אל תתעסק אתי.

מאיר שטרית: זה דבר אבסורדי, ואם שר האוצר מוכן לתת יד לדבר כזה אז - - -

קריאה: הוא לא מוכן.

מאיר שטרית: אז שיפעל.

מאיר שטרית: תבטלו את המכרז, תעשו מכרז חדש, תשמרו על זכויות העובדים או שתפתרו את הבעיה עם העובדים הקיימים.

מאיר שטרית: תתנו להם תוספת של שכר.

מאיר שטרית: אני לא ארפה מן הענין הזה ואני אפעל בכל דרך.

אלי בראל: אנחנו לא מתווכחים עם אף אחד אבל יש דברים שאנחנו לא יכולים לעשות.

מאיר שטרית: כתוב "עורך המכרז רשאי –על פי שיקול דעתו הבלעדי, לבטל את המכרז".

אלי בראל: הכל במסגרת הנהלים וההוראות.

מאיר שטרית: מאה אחוז אז אתם רשאים לבטל את המכרז.

אלי בראל: אנחנו לא רוצים להתווכח עם יושב הראש.

אלי בראל: אנחנו רוחשים לך כבוד ובאים לפה כדי לנסות לפתור את הבעיה.

מאיר שטרית: הצעתי שני פתרונות מאד הגיוניים.

מאיר שטרית: בסך הכל הפרש שכר שהוא פחות מן ההפרש לכל העובדים –אם כולם היו עובדים ביחד וכל התפקידים היו מאויישים בכל המרכזים, אז העלות היתה חצי מליון שקל לשנה.

מאיר שטרית: בפועל לא כל התפקידים מאויישים אז התוספת תהיה משהו כמו רבע מליון, האם על זה אנחנו מתווכחים?

מאיר שטרית: לא שווה שעובד אחד יגיש תביעה על כך שהמדינה פגעה ברבע חסכון קטן שעשה מן המשכורת שלו.

מאיר שטרית: חברים, החבר'ה לא מקבלים שכר של עשרים אלף שקל לחודש.

אל חלים: מה מידת ההתערבות של המדינה ביחסים של מיקור חוץ ועד כמה המדינה יכולה - - -

מאיר שטרית: אם הייתם כותבים סעיף בתוך המכרז, לפיו החברות שזוכות יצטרכו לקבל את העובדים שנמצאים בתנאי השכר שהם מקבלים גמרתם את הענין.

אל חלים: המכרז פורסם ארבעה חודשים לפחות לפני שמרבית העובדים נכנסו.

מאיר שטרית: כל העובדים שעבדו כשפורסם המכרז, האם רק ששה אנשים?

אלי בראל: האם נדרשתי לקרוא מכרז או לנהל מרכז?

סאמר עוביד: אנחנו לא אנשי עסקים ולא עוקבים אחרי המכרזים ולא ניגשים למכרזים ואין לי חברה של כח אדם בטייבה.

סאמר עוביד: אני מהנדס תעשיה וניהול שמחפש עבודה דרך האינטרנט.

סאמר עוביד: לא מתפקידי להיכנס לאתר של משרד האוצר ולבדוק את מאות המכרזים שיש שם.

סאמר עוביד: האחריות היא עליכם, ישירות.

אל חלים: אני מציע שנעשה הפרדה בין אחריות.

אל חלים: יש בעייתיות מסויימת עם חלק מן הטענות כאן, שאנשים אומרים שהם יודעים שאנחנו מתחילים לעבוד עם חברה פרטית שחלים עליה דיני העבודה שמתאימים לחברות פרטיות, ומצד שני "יש לנו את הזכויות של עובדי מדינה כבר עשר שנים".

מאיר שטרית: זה לא מה שאני אומר.

אל חלים: זה לא סביר.

אל חלים: ברמת ההתערבות של - - -

מאיר שטרית: זה לא מה שאני אומר.

מאיר שטרית: אני לא מציע להפוך אותם לעובדי מדינה.

מאיר שטרית: אין לי שום בעיה עם מיקור חוץ אבל צריך להיות דבר אחד, אם הוא עובד לא טוב והחברה תפטר אותו מחר הוא יכול לעשות מה שירצה, זכותו של מעביד לפטר עובד, זכותו של העובד להגן על עצמו ויש את בית הדין לעבודה.

מאיר שטרית: אני לא מבקש מכם לתת להם תנאים של עובדי מדינה, אני בעד מיקור חוץ אבל, כשעושים מיקור חוץ ומעבירים צוות של עובדים שכבר עובד אצלכם -אפילו רק שבוע, אי אפשר לזרוק אותו ולהגיד: "עכשיו אני לא דואג לך, אני לקחתי אותך לעבודה, אני קראתי לך אליי, חתמתי אתך חוזה ואתה עובד אבל עכשיו תלך הביתה כי חברה אחרת באה".

מאיר שטרית: זה לא מקובל עלי.

טל הרמתי: הממשלה עושה הרבה מאד מכרזים למיקור חוץ.

טל הרמתי: יש בתחום המיחשוב משרדים שלמים שעובדים עם מיקור חוץ.

טל הרמתי: כאשר מדינה עושה מיקור חוץ וזוכה חברה שלא היתה זכיינית קודמת, מתבצע תהליך, בדרך כלל טבעי, שבו חלק מאותם עובדים שהיו עובדים של החברה הראשונה, עוברים לחברה השניה.

טל הרמתי: מעולם, מעולם, המדינה -ובצדק, לא נכנסה לשאלה האם השכר שחברת IBM שילמה לעובדים שהגיעו מחברת מל"מ או מכל חברה אחרת הוא גבוה יותר או נמוך יותר, זה טאבו מוחלט.

טל הרמתי: וגם פה הבקשה שלכם למעשה - - -

מאיר שטרית: שר האוצר עושה את זה אפילו בהפרטות.

מאיר שטרית: כשהפריטו את בנק "לאומי" אף עובד לא פוטר ודאגו לזה שאף עובד לא יפוטר, ולא רק שאף עובד לא פוטר אלא שהוא מקבל 3% מן המניות.

מאיר שטרית: אותו דבר עם בנק "דיסקונט" ואותו הדבר עם "הפועלים".

מאיר שטרית: דאגו לזה מתהליך ההפרטה.

מאיר שטרית: אני בקי בהפרטות.

מאיר שטרית: על אחת כמה וכמה שכאן.

מאיר שטרית: כי אם בהפרטה דואגים לעובדים, ששם החברה נמכרת והיא כבר לא שלך אז קל וחומר, כאן, כשאתה רק מעביר את הניהול - האם לא תהיה אחראי?

טל הרמתי: אף פעם אתה לא אחראי.

חמד עמאר: הרי כחלק מן המכרז שלך אתה מעביר כסף כדי שישלמו אותו לעובדים, לארבעה עובדים ומנהל, אז האם אתה לא דואג לעובדים?

חמד עמאר: הרי כשאתה מעביר אותם למקום אחר אתה בודק מה הסכום.

חמד עמאר: רגע, רגע, האם הוא יכול לשלם לעובדים שלו אלף שקל בחודש ואתה לא תתערב?

חמד עמאר: האם הוא יכול לשלם להם שכר מינימום ולהרוויח אלפיים אחוז.

קריאה: למה לפני ארבע שנים, כשחברת אמן זכתה במכרז - - -

טל הרמתי: היא לא זכתה בשום מכרז.

טל הרמתי: אל תיכנס לעניינים האלה.

טל הרמתי: אל תלך לשם.

טל הרמתי: היא לא זכתה.

קריאה: שמרתם על הזכויות של העובדים הקיימים.

קריאה: אם יש פה עובד מדינה משך עשר שנים - - -

טל הרמתי: למה זה רלבנטי?

קריאה: כי שם שמרתם על העובדים הקיימים וכאן אתם לא שומרים.

קריאה: האם יש עובדים שפיטרו אותם?

מיכאל טנפילוב: יש.

מיכאל טנפילוב: קיבלנו מכתבי פיטורין כי לא חתמנו עם החברות החדשות.

מיכאל טנפילוב: רק אדגיש.

מיכאל טנפילוב: הייתי בראיון במשרד האוצר, הדגישו בראיון שהעבודה לטווח ארוך ושאלו אותי אם אני לא ארצה להתפטר בעוד כמה חודשים כי הם צריכים מישהו לטווח ארוך.

מיכאל טנפילוב: וזה היה במשרד האוצר.

קריאה: הוא התפטר ממועצת העיר בשביל לעבוד בלהב"ה.

מיכאל טנפילוב: האם בשביל חודש וחצי מישהו מתפטר?

מיכאל טנפילוב: או שאולי גם אני לא הבנתי בראיון שזה זמני?

מיכאל טנפילוב: !

קריאה: הם עשו טעות והם צריכים לתקן אותה.

קריאה: לא העובדים.

קריאה: האם כולם חסרי הבנה?

מאיר שטרית: יש פה לקונה.

מאיר שטרית: תבדקו.

מאיר שטרית: אני מוכן לעשות ישיבה נוספת ונזמין גם את חברת "אמן".

מאיר שטרית: אני מבקש, תבדקו את עצמכם.

מאיר שטרית: תקנו את הלקונה.

מאיר שטרית: היא קלה לתיקון, באחת משתי הצורות.

מאיר שטרית: מותר לאוצר לנהל משא ומתן מתוך דרישה על תנאים של חברות והוא יכול לומר לחברה מסויימת שהוא דורש מנמנה לשלם את השכר של עובדים קיימים.

מאיר שטרית: מדובר בתוספת כסף לחברה.

מאיר שטרית: זה לא כסף גדול.

מאיר שטרית: להערכתי, אם כל העובדים יתקבלו, התוספת תהיה מאתיים אלף שקל בשנה.

טל הרמתי: מבחינתך זה מצב - - -

מאיר שטרית: ואז מבחינה משפטית זה כשר.

טל הרמתי: מבחינתך זה מצב לגיטימי אבל ראה את הדבר הבא: נכנס לפה עובד לפני חודש וחצי, נכנס היום עובד לידו, על ידי אתה חברה, האם זה לגיטימי שאנחנו נתערב ואז נגיד לזכיינית -שאני לא מתערב בניהול שלה: לעובד א' תשלמי משכורת א' ולעובד ב' תשלמי מה שאתה רוצה - - -

מאיר שטרית: בעיניי כן.

מאיר שטרית: עבדתי במשרדי ממשלה שונים.

מאיר שטרית: העברתי סקטורים של עובדים למיקור חוץ.

מאיר שטרית: התנאי הבסיסי היה עובד שקיים במערכת מקבל את אותו שכר.

מאיר שטרית: עובדים חדשים יקבלו אחרת.

מאיר שטרית: אראה לך את זה בנמלים, או בכל מקום אחר, תמיד היתה אחריותה של המדינה להסתכל שהעובדים הקיימים לא יפגעו.

מאיר שטרית: גם אם הם עובדים זמניים אי אפשר לדעת אם ישארו בעבודה או יעזבו.

מאיר שטרית: לכן יש דור' א' של עובדים ודור ב' של עובדים.

טל הרמתי: הנסיון שלנו מראה שמדריך במרכזי להב"ה, בדרך כלל, זמן ה turn over שלהם הוא בסביבות שנתיים, שנתיים וחצי.

טל הרמתי: זה הנתון.

מאיר שטרית: אז בעוד שנתיים שזה ייפתר מאליו, נו.

קריאה: לגבי העובדת שפיטרו אותה, עד למציאת פתרון - - -

מאיר שטרית: אני מחפש פתרון.

מאיר שטרית: אפילו הסדר ביניים.

קריאה: אבל פיטרו אותה.

טל הרמתי: אני חושב שבנקודה הזו אנחנו קצת התבלבלנו.

טל הרמתי: המטרה שלשמה אנחנו פה היא להפעיל מרכזי להב"ה ולתת שירותים לעשרות אלפי אנשים שזקוקים לזה.

טל הרמתי: בוא נצא ונגדיר שזו נקודת המוצא.

טל הרמתי: על המאזניים שעליהם אנחנו מדברים כרגע ולכן, אגב, אני הבהרתי לחברות מספר הבהרות מאד ברורות, האחת, לוח הזמנים שאתם התחייבתם במכרז הוא קודש ולאחת החברות הוצאתי כבר אתמול הנחיה ואישור להתחיל להפעיל את שבעת המרכזים שבאחריותה, זו חברת אומגה, החל מ 1 באוגוסט.

טל הרמתי: הם לא כאן כי הם בהליך אחר והם שלחו אליך מכתב שאומר את זה.

טל הרמתי: הם ראיינו בשבוע שעבר עשרות מועמדים וכולם ראויים.

טל הרמתי: למיטב הבנתי, כל העובדים הקיימים במרכזי להב"ה -שמפעילה או שתפעיל חברת אומגה, יהיו חלק מן הצוות שיפעיל אותם החל מן ה 1 באוגוסט.

טל הרמתי: זאת אומרת, יש לזכור שהמטרה של כל הדיון הזה היא הפעלת מרכזי להב"ה והפעלת מרכזי להב"ה ב capacity מלא ואני גם הודעתי לחברות, לגבי השאלה על איכות, אני חושב שאנחנו יכולים להגיד הרבה דברים על האיכות שתיפגע -כן או לא, אבל לא בכדי נבואה לא ניתנה לנו ואני חושב שצריך לבחון את הענין הזה בפרספקטיבה של זמן ולא לפני ההפעלה.

טל הרמתי: שוב, יושבות פה חברות שהפרויקט הזה חשוב להן ואני הבהרתי להן שאני לא אוותר להן בפסיק על איכות ההפעלה.

טל הרמתי: לגבי הצעתך לפתרון, השקענו בזה ואני מוכן לומר שאנחנו נמשיך להשקיע בזה את הזמן בשביל לנסות למצוא את הפתרון.

טל הרמתי: המרכזים החדשים יופעלו.

טל הרמתי: החברות שהפעילו אותם, שהיו חלק מאותו פתרון זמני שהעסיק את העובדים, קיבלו התראה -כפי שמתחייב במסמכי המכרז, קיבלו התראה שלושים יום מראש שהשירותים מהם ייפסקו.

טל הרמתי: זה לגבי הסטטוס הנוכחי.

טל הרמתי: החברות קיבלו את ההתראה משום שאנחנו צריכים להפעיל את המרכזים האלה ב capacity מלא, לא במנהל ומדריך אלא בcapacity מלא כדי שנוכל להעביר את כל הקורסים לאותה אוכלוסיה שהיא אוכלוסיית היעד של הדיון הזה ואסור לשכוח את זה.

טל הרמתי: התבלבלנו בדיון.

טלי פלוסקוב: לגמרי לא.

טל הרמתי: נקודה נוספת.

טל הרמתי: ראשי ערים יקרים, ההנחיות שניתנו לחברות -והחברות פה שמעו את זה יותר מפעם אחת, ואמרתי את זה גם ליושב הראש בשיחה טלפונית, הן שבמידת האפשר, ככל שנמצאים מועמדים ראויים בתוך המקום שבו זה מופעל, העובדים יהיו עובדים שגרים באותו מקום, אלה ההנחיות שניתנו, החברות יודעות את זה, בראיונות שאנחנו קיימנו כרגע בשביל לאשר את המועמדים הדגשנו את זה הדגשה נוספת, אם מדובר על המרכז בערד אז יהיו מדריכים מערד ואם בדימונה אז המדריכים יהיו מדימונה אלא אם כן לא ימצאו שם עובדים.

טל הרמתי: זה לגבי ההנחיות.

טל הרמתי: האינטרס, לפי מיטב הבנתי, של ראשי הערים, הוא שיהיו מרכזי להב"ה פועלים באופן מלא, ככל האפשר מהר, ובשביל זה עשינו את המהלך הזה, זו האחריות שלנו ועל זה אנחנו עובדים.

טל הרמתי: האחריות שלנו היא להפעיל את מרכזי להב"ה בצורה הטובה ביותר והמהירה ביותר.

טל הרמתי: זו האחריות שלנו ואת זה אנחנו עושים.

מאיר שטרית: טל, קל מאד לדרוס אנשים באמצעות שימוש במונחים החוקיים, מכרז, חוק וכדו'.

מאיר שטרית: אני אומר לך, אני אומר לך - - -

טל הרמתי: אדוני יושב האש, אתה מכיר אותי, אני האחרון שרוצה לדרוס - - -

מאיר שטרית: לכן אני מבקש שתפתרו את הבעיה.

מאיר שטרית: שאלה אחת:

מאיר שטרית: כמה עלות - - -

טל הרמתי: אם יש טעויות אז הן במקום אחר.

מאיר שטרית: מר בראל, האם אני יכול לקבל מספר, כמה עולה השכר של העובדים היום, לפני השינוי, במרכז להב"ה?

מאיר שטרית: מתוך ה 540,000 ₪.

אלי בראל: אין את הנתון הזה.

מאיר שטרית: עשיתי עכשיו הערכה לפי משכורת מנהל 8,000 ₪ ברוטו, משכורת עובד 6,000 ₪ ברוטו, ואוסיף 3,000 ₪ ברוטו.

מאיר שטרית: שלושה עובדים פלוס מנהל הם 24,000 ₪ לחודש.

מאיר שטרית: זו עלות השכר.

מאיר שטרית: סדר גודל.

מאיר שטרית: מכפיל בשתים עשרה, סדר גודל של שלוש מאות אלף שקל.

אלי ארבל: לא, לא, לא.

מאיר שטרית: אז תגידו לי.

מאיר שטרית: האם מישהו מן החברות יכול להגיד לי מה עלות השכר של מרכז כזה?

ערן לסר: ברשותך נחזור אליך ואולי נעשה אתך פגישה.

מאיר שטרית: בכל זמן.

מאיר שטרית: אני בכנסת.

מאיר שטרית: אני מבקש לקבל פתרון.

מאיר שטרית: טל, "אין הצר שווה בנזק המלך".

מאיר שטרית: מבקש שבינתיים לא יפוטרו העובדים האלה.

מאיר שטרית: נמתין.

מאיר שטרית: אני פנוי יום ולילה, מתי שאתם רוצים.

קריאה: מה עם אלה שכבר פוטרו?

אל חלים: ממילא החברות שהעסיקו אתכם בתקופה הזמנית לא זכו במכרז החדש לכן אין לכם בכלל - - -

מאיר שטרית: הפיטורין הגיעו מן החברה הקודמת.

מאיר שטרית: האם כך?

מאיר שטרית: יוצא שהעובדים שעובדים היום ייקלטו בחברות החדשות.

טלי פלוסקוב: כל עוד האנשים האלה מחכים לפתרון -שמשרד האוצר מציע לנו חברת כח האדם מגייסת עובדים חדשים.

אלי בראל: אנחנו לא מציעים שום פתרון.

אלי בראל: החברות אולי יציעו פתרון, אנחנו לא מציעים פתרון.

טלי פלוסקוב: הצעתם לחשוב.

טלי פלוסקוב: בינתיים חברת הכח האדם מגייסת עובדים חדשים.

טלי פלוסקוב: אז צריך לעצור את הגיוס.

טל הרמתי: אי אפשר לעצור את הגיוס.

טל הרמתי: גבירתי רוצה שבמרכז שלה יעבדו לא רק שני מדריכים כפי שעובדים היום אלא - - -

מאיר שטרית: גבירתי ראש העיר, אין מניעה לגייס עובדים חדשים בנוסף לאלה שנמצאים.

מאיר שטרית: המרכזים לא מאויישים עם ארבעה עובדים.

מאיר שטרית: היום במרכז להב"ה יש מדריך או שניים והם רוצים שיהיו ארבעה.

מאיר שטרית: אין מניעה ואדרבא, זה ישפר את המצב.

טלי פלוסקוב: רק לא במקומם.

מאיר שטרית: אם יבוטל המכרז אז יבוטל.

מאיר שטרית: לקליטת עובדים חדשים בנוסף לקיימים אין לנו התנגדות.

מאיר שטרית: אני פנוי יום ולילה, מתי שאתם רוצים.

אל חלים: לתקן משהו שנאמר כאן, מאחר וציטטו דברים שלכאורה נאמרו במכרז, במסגרת השאלות של החברות ונאמר כאן שהיתה השאלה לגבי העובדים הקיימים ושהתשובה היתה שהם לא רלבנטים.

אל חלים: אני מקריא את השאלה ואת התשובה: השאלה היתה כמה עובדים פועלים כיום במרכזי להב"ה הקיימים?

אל חלים: האם ניתן יהיה להמשיך להעסיק עובדים אלה לאחר קבלת הודעת הזכיה?

אל חלים: התשובה שנתנו: לא רלבנטי למענה למכרז.

אל חלים: המכרז לא נועד להחליף את נותני השירותיים הקיימים במרכזים הקיימים.

אל חלים: השאלה היתה על ארבעת המרכזים שמופעלים על ידי חברת אמן והתשובה היתה לגביהם.

אל חלים: לבוא ולהגיד שבתשובה לשאלה במכרז האוצר ענה שהעובדים הקיימים הם לא רלבנטים זה בחזקת להוציא דברים מהקשרם.

מאיר שטרית: חברים, אמרתי בתחילת הדיון שהמטרה שלי היא לא לתקוף את האוצר ולא את החברות.

מאיר שטרית: החברות זכו במכרז כחוק והכוונה שלי היא אחת: והיא לגרום לכך שלהב"ה תמשיך לפעול ולפרוח, כשהעובדים שנמצאים היום יקבלו את הזכויות שלהם.

מאיר שטרית: חובתה של המדינה לדאוג לזה.

מאיר שטרית: הועדה קוראת לשר האוצר למצוא פתרון לסוגיה של העובדים הקיימים, זה כח חיוני ביותר להבטיח שאותם עובדים ימשיכו לעבוד באותם תנאים שיש להם היום, העובדים הקיימים.

מאיר שטרית: לגבי החדשים הכל פתוח, תעשו כרצונכם בהתחשב גם בדבריך לפיהם כל מדריך עובד רק שנתיים או שלוש.

מאיר שטרית: אני מקווה לקבל מכם תשובה ופתרון הולם לצורך הענין.

מאיר שטרית: אחכה עד שבוע הבא.

מאיר שטרית: מקווה שעד אז נקבע פתרון לענין.

מאיר שטרית: אם יהיה צורך נזמן ישיבה נוספת.

קריאה: מה קורה אתנו שאמרו לנו שאם לא נחתום אז יפטרו אותנו?

קריאה: מה עושים עכשיו?

טלי פלוסקוב: הן שואלות שאלה.

מאיר שטרית: חכו כמה ימים.

קריאה: אבל אתמול הם אמרו שאם אני לא חותמת הם יתנו את המשרה שלי למישהו אחר.

טל הרמתי: תחתמו עם הזכיין החדש.

טל הרמתי: אם ימצא פתרון אז נראה.

טל הרמתי: החברות החדשות הפסיקו להיות זכייניות ולכן הן מפסיקות לעבוד.

טל הרמתי: לשאלת יושב הראש, הן מפסיקות את העבודה ב 1 באוגוסט.

מאיר שטרית: אנחנו היום ב- 19 ביולי.

מאיר שטרית: מבקש לקבל מכם תשובה לפני ה- 25 ביולי.

מאיר שטרית: עד אז כל העובדים עובדים בינתיים.

מאיר שטרית: אם אחרי ה-25 ביולי לא תהיה תשובה נעשה עוד ישיבה.

מאיר שטרית: חברים, תודה רבה לכם.