ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 810, 2011-07-11 11:40

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום מחסור בעובדים בענף הבנייה.

ציון פיניאן: הערה לסדר.

ציון פיניאן: מה הייתה החלטת הממשלה אתמול?

משה גפני: יש לי את החלטת הממשלה.

משה גפני: ביקשו ממני כמה פעמים כמה גורמים לקיים דיון בנושא, ביניהם התאחדות הקבלנים והבונים, שאמרו שהיות ויש מחסור בעובדים בענף הבנייה והמדיניות שאנחנו קבענו אותה בחוק ההסדרים, לטענתם גורמת נזק עצום לענף הבנייה שכולנו חרדים לו – אגב, אנחנו מקיימים דיון ביום שני בשבוע הבא עם שר האוצר ועם שר השיכון לגבי הנושא של הבנייה – ולכן מצאנו לנכון להיכנס לעניין הזה.

משה גפני: המחסור בעובדים בענף הבנייה הוא מחסור שיכול לגרום, וכבר גורם, להעלאת מחירי הדירות.

משה גפני: נכון שאנחנו קיבלנו את המדיניות של משרד האוצר שצריך לצמצם בעובדים הזרים בכל ענפי המשק האפשריים, אבל התוצאה לפי מה שקורה עכשיו מבחינת ענף הבנייה היא תוצאה שאנחנו לא רוצים שהיא תקרה.

משה גפני: עכשיו כבר יש מחלוקת אם זאת בועת נדל"ן, כן או לא, אבל זה בכלל לא משנה כי את האיש ברחוב לא מעניין אם זאת בועת נדל"ן או לא כי הוא יודע שהדירה הפרטית שלו שהוא רוצה לרכוש אותה, הולכת ומתרחקת עקב המחירים הגבוהים .

משה גפני: יש לכך כמה סיבות ובין היתר גם הסיבה הזאת של המחסור בעובדים בענף הבנייה.

משה גפני: מה שקרה זה שאנחנו שמנו את הדיון הזה יום אחרי החלטת הממשלה.

משה גפני: אתמול הייתה החלטת ממשלה שמשהה את ההחלטה לפרק זמן מוגדר.

משה גפני: החלטת הממשלה מונחת כאן לפניי ולפי מה שאני מבין על החלטת הממשלה הזאת חתומים גם – זה הסכם - התאחדות הקבלנים והבונים בישראל שהיו שותפים להחלטה הזאת.

זהבה גלאון: מה אומרת ההחלטה?

משה גפני: תכף.

משה גפני: אני אבקש מהם שיאמרו.

משה גפני: החלטת הממשלה אומרת לתקן את החלטת הממשלה מספר 2080 מיום 15 ביולי 2010 שעניינה עובדים זרים בענף הבניין באופן שמכסות העובדים הזרים בענף הבניין יהיו כדלקמן:

משה גפני: החל ביום 1 ביולי 2014 – 5,000, החל ביום 1 ביולי 2015 – 2,000, החל ביום 1 בינואר 2016 – יוקצו היתרי העסקה לעובדים זרים בעבודות הבניין רק להעסקת מומחי חוץ.

משה גפני: בעצם דוחים את הנושא של הפחתה במספר העובדים הזרים בענף הבניין.

משה גפני: בנוסף לעובדים הזרים בענף הבניין אשר קיימים בישראל, אשר ניתן יהיה להאריך את שהייתם בישראל בהתאם לאמור בהסכם, יפעל שר הפנים להבאת עובדים זרים לענף הבניין כדלקמן:

משה גפני: במהלך המחצית השנייה של שנת 2011 – 2,500 עובדים זרים, במהלך הרבעון הראשון של שנת 2012 – 1,400 עובדים זרים, במהלך הרבעון השלישי של שנת 2012 – 800 עובדים זרים, במהלך הרבעון הראשון של שנת 2013 – 2,100 עובדים זרים.

משה גפני: אחרי כן מפרטים גם מה יקרה אם יהיה עיכוב.

משה גפני: מי נמצא כאן מהתאחדות הקבלנים?

מרדכי כידור: מוטי קידור, מנכ"ל התאחדות הקבלנים והבונים.

משה גפני: אתה העברת לי נייר שאתם טוענים שמספר העובדים הזרים שאושרו על פי החלטת הממשלה הוא נמוך בחמישים אחוזים מהצורך לבנייה למגורים וכולי.

משה גפני: הנה, אתה כאן ותאמר את הדברים.

משה גפני: אני נמצא בבעיה כי אם אתם חתמתם על הסכם, האם אתם רוצים שאנחנו, ועדת הכספים, נשנה את ההסכם שלכם?

משה גפני: אם אתה יכול לומר מה לפי דעתך החלטת הממשלה, במה היא מועילה, מה חסר בה ומה עמדתכם כי אתם הרי חתמתם על זה.

מרדכי כידור: אני אקצר.

משה גפני: אתה לא חייב לקצר.

משה גפני: תעשה את זה כמו שצריך.

מרדכי כידור: אם יש זמן, אני אאריך.

משה גפני: אין זמן, אבל זה נושא חשוב לנו.

מרדכי כידור: בהחלט.

מרדכי כידור: קודם כל, אני מודה על הדיון, גם אם הוא יום אחרי החלטת הממשלה.

משה גפני: לא גם.

משה גפני: רק בגלל שהוא אחרי החלטת הממשלה.

משה גפני: הרי הייתה צריכה להיות החלטת ממשלה וזה מה שעשינו.

מרדכי כידור: כן.

מרדכי כידור: בחצי השנה האחרונה ניהלנו משא ומתן עם האוצר.

מרדכי כידור: בהתחלה אני רוצה לפרגן גם לאוצר, לאגף התקציבים.

משה גפני: זה לא היום המתאים, אבל בסדר.

מרדכי כידור: אני מפרגן להם על משא ומתן אגרסיבי.

משה גפני: לא, לא מבחינתכם.

משה גפני: מבחינתנו.

מרדכי כידור: בסוף הגעה להסכמה שאנחנו נדחקנו לפינה וחתמנו על הסכם שבו אנחנו מסכימים לקבל 8,000 עובדים זרים למשך שלוש שנים וזה בנוסף לתהליך של הכשרת עובדים ישראלים שאני מיד ארחיב עליו ותוספת מסוימת של עובדים פלשתינאים.

מרדכי כידור: כל זה כדי לפתור את מצוקת הדיור.

מרדכי כידור: שתי מלים על מצוקת הדיור.

מרדכי כידור: אנחנו במחסור של מאה אלף דירות במדינה, מחסור שהולך ומתפתח, ואנחנו באנו ואמרנו שכדי להתמודד עם המחסור הזה, צריך שיהיה מי שיבנה את הדירות.

מרדכי כידור: המספר עליו דיברנו ואותו דרשנו הוא בין 15 ל-20 אלף – תלוי על איזה מספרים אתה רוצה שיבנו – וכאן המדינה צריכה להחליט, ואתם חברי הכנסת צריכים להחליט, מה אתם רוצים.

מרדכי כידור: אם מדינת ישראל מדברת ומאשרת, אתמול התחילו דיונים בוועדת הכלכלה, להוביל את הנושא של חוק הוו"דלים ורוצים לבנות כאן חמישים אלף דירות בשנה, צריך מספר יותר גדול מאשר 8,000 עובדים זרים.

מרדכי כידור: אנחנו מדברים על 15 אלף וזה המספר של העובדים שצריך בטווח הזמן המיידי כדי שאפשר יהיה לבנות את הדירות שחסרות.

מרדכי כידור: לכן אמרתי שההחלטה של אתמול, מצד אחד היא החלטה אמיצה כי היא מהווה שינוי והיא נוגדת את מדיניות הממשלה שמדברת על הוצאת עובדים זרים, ואני מבין את זה כאזרח.

משה גפני: כמה עובדים זרים היו לפני חוק ההסדרים?

משה גפני: לפני החלטת הממשלה והאישור, כמה מנה האישור לעובדים זרים במדינה?

משה גפני: קצת היסטוריה.

מרדכי כידור: ההיסטוריה מדברת על כך שבשנות ה-90 אריק שרון הביא לכאן מעל שמונים אלף עובדים זרים.

מרדכי כידור: במשך השנים יש ירידה במספר העובדים והיום אנחנו עומדים על 5,026 עובדים זרים.

מרדכי כידור: זה המספר.

מרדכי כידור: מספר העובדים הזרים בענף הבניין הוא 5,000 עובדים וזה כל מה שיש.

מרדכי כידור: החלטת הממשלה מאתמול מדברת על הוספה והעלאת המספר ל-8,000.

מרדכי כידור: זה מספר שהוא באמת בשוליים.

מרדכי כידור: הוא חלק ממספר העובדים בכלל בענף במקצועות הרטובים.

מרדכי כידור: העובדים האלה, צריך להבין, אלה עובדים מקצועיים שעוסקים במקצועות הרטובים שזה השלד, הריצוף והטיח.

מרדכי כידור: רק במקצועות האלה.

מרדכי כידור: הם לא עושים עבודות מסביב לאתר של ניקיון וכולי, אלא עובדים רק במקצועות הרטובים וזה מספר נמוך מאוד.

מרדכי כידור: למה אני אומר שהם עובדים במקצועות הרטובים.

מרדכי כידור: אנחנו מדברים כאן על עובדים מקצועיים שזה מה שאנחנו צריכים ואני אמשיך ואחרי כן אני אומר איפה יש בעיה בהחלטה ובהליך שאני רואה אותו כרגע.

מרדכי כידור: אני אומר שאנחנו דרשנו והסברתי למה אנחנו חושבים שצריך להביא מספר כפול מהמספר שאושר.

מרדכי כידור: זאת הנקודה הראשונה.

מרדכי כידור: הנקודה השנייה היא מקור הבאת העובדים.

מרדכי כידור: יש ועדה בין משרדית ובהחלטת הממשלה נתנו לה שלושים ימים להחליט מאיזו מדינה יביאו את העובדים.

מרדכי כידור: אנחנו לא רוצים כאן סתם אנשים.

מרדכי כידור: אנחנו צריכים כאן פועלים מקצועיים שיודעים לבנות בשיטות הבנייה הנהוגות בארץ.

ציון פיניאן: מה ההעדפה שלכם?

ציון פיניאן: איזה מדינות?

מרדכי כידור: אנחנו ציינו במסמך שהוצאנו לוועדה הבין משרדית שלוש מדינות: סין בעדיפות ראשונה, והסיבה היא שכיום רוק ה-5,000 עובדים הם מסין וזה כדי ליצור המשכיות בין העובדים שנמצאים עכשיו לבין מי שמגיע.

מרדכי כידור: יחד עם זאת נתנו שתי עדיפויות נוספות – תורכיה ורומניה שגם משם היו עובדים שעבדו כאן והם מכירים את שיטות העבודה.

מרדכי כידור: יש כאן היום 600 עובדים מתורכיה ולכן שתי המדינות האלה, תורכיה ורומניה, גם הן מדינות רלוונטיות.

ציון פיניאן: למה אתה מעלה את זה?

ציון פיניאן: האם קיימת כוונה להביא עובדים ממדינות אחרות?

מרדכי כידור: בסוף השבוע שאלו אותנו מה עמדתנו לגבי בולגריה ורומניה ואמרנו שזה בסדר.

מרדכי כידור: מבחינתנו עבדו כאן בולגרים וגם הם בקיאים בשיטות העבודה.

מרדכי כידור: למה אנחנו לא מסכימים ומה אנחנו אומרים שמקצועית לא מתאים לנו – סרילנקה.

ציון פיניאן: מישהו העלה את סרילנקה?

מרדכי כידור: כן.

מרדכי כידור: זאת מדינה שעלתה בדיונים עם האוצר ומשרד הפנים.

מרדכי כידור: פעם ראשונה שמעתי על המדינה הזאת כמקור לפועלי בניין ועובדים משם אף פעם לא היו כאן.

מרדכי כידור: יש כאן ניסיון רע בחקלאות בנושא הזה.

מרדכי כידור: מבחינתנו זה לא רלוונטי.

מרדכי כידור: אם שואלים לעמדתי, שלא יביאו עובדים זרים בכלל אבל שלא יביאו מסרילנקה.

משה גפני: תעצור רגע.

משה גפני: מי יכול לענות לגבי סרילנקה?

משה גפני: מישהו מהממשלה כאן?

גאלב מג'אדלה: לפני כן שאלה.

גאלב מג'אדלה: אתה כותב כאן ברשימת המוזמנים משרד האוצר, משרד הפנים, משרד המשפטים, איגוד לשכות המסחר, משרד ראש הממשלה אבל אתה לא כותב שמות.

טמיר כהן: זה מסמך פנימי שלנו.

גאלב מג'אדלה: אבל אנחנו רוצים להתייחס לאנשים ולדעת מי נמצא מולנו.

גאלב מג'אדלה: תעדכנו אותנו מי נמצא.

טמיר כהן: אנחנו מזמינים אותם והם לא טורחים להגיע.

גאלב מג'אדלה: מה זה לא טורחים?

גאלב מג'אדלה: זה זלזול בוועדה.

משה גפני: לא.

גאלב מג'אדלה: אצלי דבר כזה לא היה עובר.

משה גפני: מה לעשות, אני איש חלש.

משה גפני: כבר מזמן אמרתי לך שאני לא חזק כמוך.

גאלב מג'אדלה: אני צריך לדעת מי מייצג משרד מסוים, אני רוצה לדעת מי האיש, אני רוצה לדבר עליו, אני רוצה לשאול אותו.

גאלב מג'אדלה: יש כאן נעלמים?

גאלב מג'אדלה: חתול בשק?

גאלב מג'אדלה: סליחה.

ציון פיניאן: להעיר הערה לגבי התאחדות הקבלנים.

ציון פיניאן: לא יתכן מצב שהתאחדות הקבלנים אומרת שהעובדים האלה לא מתאימים לה ועל אפה ועל חמתה מחייבים אותה ומכריחים אותה לעבוד אתם.

ציון פיניאן: אני לא רוצה לחשוד בכשרים, אבל אם יש כוונה להביא על הראש שלהם עובדים מסרילנקה כשהם לא מתאימים, הוועדה הזאת צריכה לשאול הרבה מאוד שאלות.

מירי רגב: יש כאן מישהו ממשרד הפנים שיסביר למה דווקא סרילנקה?

משה גפני: תכף.

משה גפני: אני ביקשתי מנציגי הממשלה.

ציון פיניאן: מי החליט במשרד הפנים על סרילנקה ומדוע?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: שאלה טובה.

משה גפני: תכף נברר אותה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו בעד פלשתינאים.

גאלב מג'אדלה: להביא פלשתינאים.

משה גפני: תכף נגיע לפלשתינאים, אבל קודם אנחנו אוחזים בסרילנקה.

זהבה גלאון: אני רוצה לשאול שאלה.

זהבה גלאון: אין לי ספק שנציגי הקבלנים מציפים בעיה.

זהבה גלאון: אין ספק ואין חולק על כך שיש מחסור בענף הבנייה.

זהבה גלאון: הקבלנים גם חתמו על הסדר עם הממשלה.

זהבה גלאון: אני מבינה שזה לא מספק אותם.

זהבה גלאון: אני רוצה לשאול אותך אדוני כי יש משהו שמאוד מטריד אותי בהחלטה הזאת ובהסכם הזה.

זהבה גלאון: יש מי שמרוויח מזה שמביאים מחדש עובדים.

זהבה גלאון: אני עכשיו לא נכנסת ולא מתערבת בשיקולים.

זהבה גלאון: אין לי מושג מי עובד מיומן יותר, האם ממדינות כאלה ואחרות.

זהבה גלאון: יש בארץ קבוצה גדולה של אנשים שנכנסו כעובדים זרים, הם נכנסו לעבוד בענף הבניין ונשארו ללא היתרי עבודה, נשארו כאן באורח בלתי בחוקי.

שלום בן-משה: לא בבניין.

זהבה גלאון: בכלל לא?

שלום בן-משה: לא.

שלום בן-משה: ממש לא.

שלום בן-משה: להבדיל מענפי הסיעוד, ממש אין.

שלום בן-משה: יש להם קופת גמל.

זהבה גלאון: בענף הבנייה אין בכלל?

שלום בן-משה: אין.

זהבה גלאון: בעצם זה אומר שאין אנשים שאפשר להכשיר אותם.

שלום בן-משה: לא בבניין.

שלום בן-משה: התופעה לא קיימת בבניין.

זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה שתבקש לזה אישור, אם נמצא כאן נציג משרד הפנים או נציג אחר של הממשלה, לדבר הזה שאומרים כאן שאין אנשים שנשארו באורח בלתי חוקי.

זהבה גלאון: אם אפשר לקבל גם אישור רשמי.

משה גפני: לגבי העובדים בענף הבנייה.

זהבה גלאון: כן.

זהבה גלאון: חזקה עלי מה שהם אומרים אבל אני רוצה לדעת.

מרדכי כידור: עוד מילה, התייחסות להחלטת הממשלה.

מרדכי כידור: החלק הנוסף של החלטת הממשלה היה הכשרת עובדים ישראליים והיה הגיון במשא ומתן.

מרדכי כידור: אנחנו אמרנו שהמחסור כרגע בדירות מחייב הבאה מיידית של עובדים זרים ובמקביל ביקשנו לבצע הכשרה של עובדים ישראלים.

מרדכי כידור: גם כאן נאנסנו ובהחלטת הממשלה, הממשלה החליטה על הכשרת אלפיים עובדים ישראלים.

מרדכי כידור: מה שצריך זה מעל 10,000 ואנחנו ביקשנו להכשיר מעל 10,000 עובדים ישראלים.

מרדכי כידור: זה תהליך ארוך אבל חייבים להתחיל בו.

מרדכי כידור: החלטת הממשלה אישרה הכשרה של אלפיים עובדים ישראלים.

מרדכי כידור: הטילו עלינו את האחריות ולקחנו אותה.

מרדכי כידור: אנחנו עושים את זה גם היום ביחד עם ההסתדרות ונמצא כאן איציק מויאל, יושב ראש הסתדרות עובדי הבניין והעץ, וביחד אנחנו מתעסקים כבר שלוש שנים בהכשרת עובדים ישראלים עם הצלחות בשוליים אבל כיוון יש.

מרדכי כידור: אנחנו רוצים להמשיך בזה.

מרדכי כידור: המספר שצריך הוא מעל אלפיים.

מרדכי כידור: צריך להכשיר יותר מ-10,000 עובדים וזה ייקח זמן.

משה גפני: למה הממשלה לא אישרה את זה?

משה גפני: לכאורה זה עונה על הבעיה,זה גם מכשיר עובדים ישראלים, זה גם תורם לענף הבנייה.

מרדכי כידור: לדעתי זה עולה כסף.

משה גפני: כמה זה עולה?

משה גפני: כמה עולה להכשיר אלפיים עובדים?

מרדכי כידור: נמצאים כאן נציגי האוצר והם יוכלו לומר.

גאלב מג'אדלה: מה פרק הזמן להכשרה?

מרדכי כידור: תוכנית ההכשרה מדברת על שלושה חודשי הכשרה, לימוד, ולאחר מכן ליווי של כשנתיים של העובדים בתוך הענף כדי שבאמת יישארו בו ולא ינשרו אחרי תקופה מסוימת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שם ותפקיד.

קרן טרנר: קרן טרנר, רכזת עובדים זרים באגף התקציבים, משרד האוצר.

קרן טרנר: מדיניות הממשלה היא צמצום מכסת העובדים הזרים שקיימת בישראל.

קרן טרנר: יש דוח של ה-OECD על היקף העובדים הזרים בארץ וזה דבר שמוריד שכר, לוקח עבודה מאוכלוסיות לא משכילות ועובדים זרים במדינת ישראל זה לא דבר טוב.

קרן טרנר: לשם האיזון שבין המשבר שיש כרגע בנדל"ן והצורך בידיים עובדות בטווח הזמן הקצר, סוכם לדחות את מתווה ההפחתה במספרם של העובדים הזרים בבניין בשלוש שנים.

קרן טרנר: אני אקדים ואומר שהדרך הכי טובה להכניס ישראלים לענף הבניין היא להוציא מכאן את העובדים הזרים.

קרן טרנר: דרך עוד טובה להכניס לכאן ישראלים, זה לשלם להם שכר גבוה ולקלוט אותם.

קרן טרנר: אנחנו גם רואים, על אף טענות כאלה ואחרות, שיש עשרות אלפי עובדים ישראלים בעבודות הרטובות, בני מיעוטים ויהודים.

קרן טרנר: גם בעבודות הרטובות יש כארבעים אלף עובדים ישראלים כאלה ואנחנו גם רואים תנודתיות.

קרן טרנר: אנחנו מדברים על מכסה של 8,000 עובדים זרים ויש תנודתיות של אלפי עובדים שנכנסים ויוצאים מהענף כאשר הראשונים לצאת מהענף אלה אוכלוסיות חלשות, לא משכילות, שאם היה משולם להן שכר, לא שכר מינימום אלא שכר ממוצע כמו שמקובל בעולם, אולי הן היו גם עובדות.

קרן טרנר: אנחנו הגענו להסכם עם התאחדות הקבלנים, שגם לנו הוא קשה והוא לא נעים לנו בכלל לאור המדיניות שלנו בנושא, לדחות את מתווה ההפחתה.

קרן טרנר: סיכמנו על מכסה ולכן קצת מפתיעה אותי האמירה שלך שנאנסתם והאמירה שלך שזה לא מספיק.

קרן טרנר: אני חושבת שזה לא במקום, אחרי שהגענו להסכם עליו עבדנו במשותף הרבה מאוד זמן.

משה גפני: לא הבנתי את האמירה הזאת שלך.

קרן טרנר: הגענו להסכם.

משה גפני: אומר מר כידור שהם צריכים מספר כפול של עובדים וכי זה הצרכים של הענף.

משה גפני: הוא מבין בזה יותר ממך.

קרן טרנר: אבל הוא חתם.

משה גפני: אני יכול להשלים משפט?

מרדכי כידור: הכרחתם אותו.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: עמדתך ברורה.

משה גפני: הוא אומר שהם ניהלו משא ומתן עם האוצר, הוא אפילו שיבח את האוצר אבל הוא אומר שהצרכים האמיתיים של הענף הם מספר כפול של עובדים, אבל זה טבעו של משא ומתן, במיוחד מול האוצר, ולכן הגיעו למה שהגיעו.

משה גפני: תפקידו לומר בוועדה מה המצב האידיאלי מבחינתו.

משה גפני: זה לא אומר שאם אתם חותמים הסכם עם איזה גוף – זה יכול להיות עם ההסתדרות וזה יכול להיות עם התאחדות הקבלנים או עם כל מי שלא יהיה – שבגלל שהוא חתם על הסכם הוא לא יבוא לוועדה ויגיד מה הם הצרכים האמיתיים.

משה גפני: תכתבו סעיף בהסכם.

קרן טרנר: כתבנו.

קרן טרנר: כתוב בהסכם שמה שאנחנו מסכימים כאן ממצה את טענות התאחדות הקבלנים.

קרן טרנר: לכן נראה לי מוזר.

משה גפני: זה לא הסעיף אותו רציתי שתכתבו.

משה גפני: אתם הייתם צריכים לכתוב בהסכם עוד סעיף שאסור להם להביע את עמדתם לגבי המצב האידיאלי בוועדת הכספים.

משה גפני: את זה הייתם צריכים לכתוב.

משה גפני: כל עוד שלא כתבתם את זה, מותר לו לומר את זה.

גאלב מג'אדלה: ובלבד שיינתן לו חופש הביטוי.

קרן טרנר: גם לעניין הכשרות ישראלים, אנחנו כן מצפים שאם המדינה עושה צעד שהוא לא פשוט לה וחותמת ---

משה גפני: לא, אל תגידי המדינה.

משה גפני: זה פשוט עולה לי על העצבים כבר מהבוקר.

קרן טרנר: שני משרדי ממשלה.

משה גפני: שני משרדי ממשלה זה בסדר.

קרן טרנר: אנחנו כותבים במפורש ש"מוסכם על התאחדות הקבלנים כי המנגנון הקבוע בהסכם זה לסיוע בהכשרתם ובקליטתם של העובדים הישראלים מהווה מענה מלא לקליטת של עובדים ישראלים לענף במידה מספקת, כך שהענף לא יזדקק לכמות נוספת של עובדים זרים מעבר למתווה הקבוע בחלק ב' להסכם זה".

קרן טרנר: אני מצפה לכן שלא יהיו טענות.

משה גפני: עכשיו שאלות ויש לי כמה שאלות.

משה גפני: שאלה אחת היא למה באמת הגעתם להחלטה שמעודדים רק אלפיים עובדים ישראלים?

משה גפני: המדיניות שלכם היא לא להביא עובדים זרים, וזה בסדר, אני מסכים אתכם.

משה גפני: העידוד של עובדים ישראלים, על פי העמדה שלכם, על פי העמדה של כולנו – כולנו מעוניינים שעובדים ישראלים יעבדו – ולכן למה הגעתם לאלפיים?

משה גפני: להפך, תאפשרו יד חופשית בעניין הזה וכמה שיותר ישראלים ירצו לעבוד בענף הבנייה, שלכל הדעות צריך הרבה עובדים לאור החלטת ראש הממשלה עם הווד"לים, לאור הדרישות שלנו שיבנו ולאור החלטת משרד האוצר שצריך לבנות, אלא אם כן אלה רק החלטות דקלרטיביות ולא החלטות אמיתיות.

משה גפני: אם אלה החלטות אמיתיות, ואני חושב שאלה החלטות אמיתיות, צריך עובדים נוספים ולכן אני שואל למה הגבלתם אותם באלפיים עובדים.

משה גפני: שאל כאן קודם חבר הכנסת ציון פיניאן האם זה נכון שבתוך ההסכמה הזאת ביניכם על דחיית הצמצום של העובדים הזרים שהם לא עובדים ישראלים, האם זה נכון שזה הוגבל לעובדים מסרילנקה.

זהבה גלאון: ומה עם השאלה שלי?

משה גפני: כן.

משה גפני: שאלה חברת הכנסת גלאון האם יש כאן עובדים זרים שנשארו באופן לא חוקי.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להשלים.

גאלב מג'אדלה: היות שאנחנו מעוניינים בעידוד ההסבה המקצועית והכשרת העובדים הישראלים, למה האוצר לא פותח את ידו בעניין ונותן מימון?

משה גפני: לעובדים הישראלים הוא נותן מימון.

משה גפני: רק לאלפיים.

גאלב מג'אדלה: אני שואל על יותר עובדים.

משה גפני: זאת הייתה השאלה שלי.

צחי דוד: אני אענה על זה.

צחי דוד: צחי דוד, רפרנט שיכון באגף התקציבים, משרד האוצר.

צחי דוד: הקצב השנתי של קליטת והכשרת עובדים ישראלים לענף נקבע על אלף לשנה, בין היתר ובעיקר על פי עמדת התאחדות הקבלנים שזה הקצב בו היא מסוגלת לקלוט ולהכשיר את האנשים.

משה גפני: כידור, למה אתה מטעה את הוועדה?

משה גפני: למה?

משה גפני: אתה אמרת שצריך יותר מאלפיים עובדים ועכשיו הוא טוען, בצדק, ואומר שאי אפשר לקלוט יותר מאלף עובדים ישראלים בשנה.

משה גפני: למה אתה מטעה את הוועדה?

מרדכי כידור: לא שאי אפשר לקלוט.

מרדכי כידור: אי אפשר גם להכשיר יותר מאלף בשנה ואת זה אמרתי לאורך המשא ומתן.

מרדכי כידור: אין היום בתי ספר, אין מורים ואנחנו בכישלון ובפשיטת רגל מבחינת תשתיות ההכשרה.

מרדכי כידור: אין איפה ללמד.

מרדכי כידור: לכן אמרנו אלף בשנה, אבל במשא ומתן – ואני מגלה טפח מהמשא ומתן – דיברנו על תהליך ארוך של הכשרה של 15 אלף לאורך שנים ואז המספר נעצר על אלפיים.

מרדכי כידור: אני אומר לכם עוד דבר.

מרדכי כידור: לגבי האלף של שנת 2011 – אני כאן חותם – לא יוכשר אחד.

משה גפני: למה?

מרדכי כידור: כי אנחנו עכשיו בחודש יולי ועד שנזוז ימינה ושמאלה, בכל מדינת ישראל יש חמישה מורים.

מרדכי כידור: היום יש חמישה מורים שיודעים ללמד בבתי ספר מוכרים על ידי משרד התעשייה.

מירי רגב: יבוא מחוץ לארץ.

מירי רגב: אם אתם מצפים שזה משבר, יודעים איך מטפלים במשבר.

מירי רגב: נותנים תמריצים ויבוא.

מירי רגב: הרי זה הדבר.

מרדכי כידור: זה פתיר, אבל זה ייקח זמן.

צחי דוד: יצרנו כאן מסלול חדש שבו בעצם עיקר התמיכה של הממשלה היא שכרם של העובדים שנקלטים בענף תוך התחייבות של הקבלנים לשלם להם שכר גבוה ממה שמקובל כיום כי אז יהיה לעובדים תמריץ להישאר בענף, לעבוד לאורך זמן ולהתמקצע.

צחי דוד: ההסכם כולל בתוכו אופציה שבמידה ויבחנו הצדדים וימצאו שמדובר במסלול טוב ומוצלח שהוביל לקליטת עובדים ישראלים, שהתקציב הלא קטן שהממשלה שמה, 36 מיליון שקלים בשנה, מנוצל כיאות והוא משיג את מטרתו, נאריך את זה בשלוש שנים נוספות.

צחי דוד: אני חושב שזה נותן מענה מאוד מאוד משמעותי לקליטת עובדים ישראלים בענף.

צחי דוד: חלק גדול מקליטת העובדים הנוספים, אם הענף יידרש, הוא צריך לדעת לעשות את זה לבד והוא יודע לעשות את זה לבד.

צחי דוד: כשהענף צריך עגורנים ואין הכשרה ממשלתית, הוא מכשיר לעצמו עגורנים.

ציון פיניאן: האם נמצא כאן נציג משרד הפנים?

ציון פיניאן: מי הממונה במשרד הפנים על מתן ההיתרים?

מירי רגב: בואי שבי ליד האוצר כדי שנראה אותך.

ציון פיניאן: מי הממונה במשרד הפנים על מתן היתרים?

משה גפני: מירי רגב מנהלת את הישיבה.

משה גפני: היא הושיבה אותה ליד השולחן.

תהילה לוגר פרימן: עורכת לוגר פרימן, מנהלת אגף תאגידים ולשכות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול במשרד הפנים.

משה גפני: שואל חבר הכנסת ציון פיניאן מי אחראי במשרד הפנים על מתן היתרים כאלה.

תהילה לוגר פרימן: יש מינהל שירות למעסיקים ועובדים זרים.

ציון פיניאן: מי הממונה?

תהילה לוגר פרימן: הממונה כרגע הוא מנכ"ל הרשות, מר אמנון בן-עמי.

תהילה לוגר פרימן: הוא מי שהסמיכו השר לפי חוק עובדים זרים.

ציון פיניאן: מי זה אהרן ברזאני?

תהילה לוגר פרימן: ראש מינהל שירות למעסיקים ועובדים זרים.

ציון פיניאן: איפה הוא?

תהילה לוגר פרימן: הוא כרגע מעיד בבית משפט.

משה גפני: כבר הוא הגיע לבית המשפט?

משה גפני: לא הבנתי.

גאלב מג'אדלה: עורכת הדין כאן ומי שלא נמצא בבית המשפט.

גאלב מג'אדלה: מה לא ברור לך?

גאלב מג'אדלה: זה משרד הפנים.

גאלב מג'אדלה: השאלה היא מהותית.

גאלב מג'אדלה: היא לא יודעת למה שואלים אלא אם כן היא קיבלה תדרוך בבוקר.

זהבה גלאון: יש עובדים בענף הבנייה שהובאו לארץ בזמנו ונשארו בארץ או שכפי שנאמר כאן כולם חזרו לארצותיהם?

תהילה לוגר פרימן: ראשית, אין כניסת עובדים חדשים משנת 2008.

תהילה לוגר פרימן: משנת 2005 התחלנו שיטה חדשה להעסקת עובדים זרים וזה באמצעות קבלני כוח אדם.

תהילה לוגר פרימן: יחד עם שינוי שיטת ההעסקה התחלנו בגביית פיקדון.

תהילה לוגר פרימן: לחשבון של כל עובד מופקדים 700 שקלים בחודש וכשהוא עוזב את ישראל לצמיתות בצורה חוקית, הוא מקבל את כל הסכום שנצבר לו במשך חמש שנות עבודתו.

תהילה לוגר פרימן: זה יוצא סכום של כארבעים אלף שקלים.

מירי רגב: הוא מקבל פרס על זה שהוא בא לארץ ואנחנו מעסיקים אותו.

מירי רגב: זה מה שקורה גם כשאנחנו נוסעים למדינה אחרת.

קריאה: זאת קופת גמל שלו.

קריאה: זה תמריץ ליציאה, שעובד יצא מהארץ ולא יישאר בארץ.

מירי רגב: למה הוא צריך תמריץ?

מירי רגב: מי שלא חוקי, שיוציאו אותו.

תהילה לוגר פרימן: עובדים לא ממהרים להישאר בישראל ולכן התופעה של הישארות מעבר לחמש שנים ירדה.

זהבה גלאון: כמה על פי המספרים שיש לכם?

תהילה לוגר פרימן: ממש מאות בודדות.

זהבה גלאון: שלא גבו את הפיקדון.

תהילה לוגר פרימן: ולהישאר בישראל בצורה בלתי חוקית.

תהילה לוגר פרימן: הרוב עוזבים בצורה חוקית.

מירי רגב: איך משרד הפנים החליט על המדינה ממנה מביאים את העובדים בבנייה?

מירי רגב: האם בהחלטה על המדינה יש התייעצות עם אותם קבלנים שאתם מחייבים אותם לקלוט את העובדים לארבע או חמש שנים?

ציון פיניאן: יותר מזה.

ציון פיניאן: התאחדות הקבלנים אומרת שאם אלה עובדים מסרילנקה, אל תביאו בכלל.

מירי רגב: אני רוצה שמשרד הפנים יענה על זה ולא משרד הפנים.

מירי רגב: מי שקובע את המדינה, זה משרד הפנים ולא האוצר או שגם כאן האוצר.

קרן טרנר: אני אשמח להתייחס לשאלה שלך.

מירי רגב: אני ביקשתי לקבל תשובה ממשרד הפנים.

קרן טרנר: השאלה נכנסה באמצע התייחסות שלי.

מירי רגב: שתענה לי מי קובע במשרד הפנים את המדינה והאם נעשו בדיקות לגבי המדינה.

משה גפני: מירי, את רוצה לתת לי לחזור להשתלט על הדיון?

משה גפני: תודה.

משה גפני: עורכת הדין לוגר, לנו יש דיון עם משרד הפנים.

משה גפני: עם משרד האוצר זה דיון שונה לחלוטין.

משה גפני: הועלו כאן דברים שמבחינתי הם מאוד חמורים.

משה גפני: אני רוצה לדעת על מה מדובר.

משה גפני: רק עכשיו שמתי לב שיש כאן מכתב מחבר הכנסת מג'אדלה.

משה גפני: קרן, אני מבקש, אל תעזרי לעורכת הדין לוגר.

משה גפני: היא נציגת משרד הפנים שהוא משרד מכובד ורציני ואנחנו מדברים אתו עכשיו.

משה גפני: אומר מר כידור שאם מביאים עובדים מסרילנקה – אני מודה שלא הכרתי את העניין לפני כן – לא עזרתם לענף הבנייה ואל תביאו אותם.

משה גפני: עדיף שההחלטה תהיה אפס ולא אלפיים או לא 5,000.

משה גפני: עכשיו אני שואל למה הולכים להביא עובדים מסרילנקה.

משה גפני: תני לי תשובה.

תהילה לוגר פרימן: ראשית, עוד לא הבאנו עובדים מסרילנקה.

משה גפני: לא, אבל למה מדברים על זה בכלל?

משה גפני: למה זה נושא?

גאלב מג'אדלה: התקבלה החלטה בוועדה הבין משרדית לגבי סרילנקה.

גאלב מג'אדלה: זה עוד יותר חמור.

משה גפני: עורכת הדין לוגר, בבקשה תשיבי.

תהילה לוגר פרימן: עוד לא התקבלה החלטה.

גאלב מג'אדלה: תשכילי אותי.

משה גפני: ראלב, נגיע לזה.

משה גפני: תאמין לי שאני לא אשאיר אותך לבד.

גאלב מג'אדלה: אני לא אתן להם להטעות את הוועדה.

משה גפני: זה ודאי שלא.

תהילה לוגר פרימן: יש סעיף מפורש בהסכם שנחתם עם הקבלנים שמדבר על מדינות המוצא של העובדים וכתוב שההבאה תיעשה באמצעות המדינה בשים לב לעמדתה של התאחדות הקבלנים בנושא.

מירי רגב: בשים לב לעמדתה.

תהילה לוגר פרימן: עמדתה הובעה.

משה גפני: עורכת הדין לוגר, חברי הוועדה הם אנשים ברמת משכל הרבה יותר גבוהה ממני.

משה גפני: תתעלמי מהם עכשיו.

משה גפני: עכשיו את צריכה להסביר רק למי שמבין הכי פחות וזה אני.

משה גפני: תעני לי.

משה גפני: אמרת את ההסכם, אמרה את זה קודם קרן טרנר וזה בסדר, הבנו.

משה גפני: למה יש דיון על סרילנקה כשאומר כאן מנכ"ל התאחדות הקבלנים שהוא לא רוצה מסרילנקה כי מקצועית העובדים לא מתאימים?

משה גפני: למה יש דיון על זה?

משה גפני: תסבירי לי כי אני לא מבין.

משה גפני: אתם צד בעניין?

משה גפני: יש לכם אינטרס בזה?

תהילה לוגר פרימן: נציגים של רשות ההגירה ביקרו בסרילנקה.

גאלב מג'אדלה: מי הסמיך אותם?

גאלב מג'אדלה: באיזו סמכות הם יצאו לסרילנקה?

משה גפני: על זה נאמר כל המוסיף גורע.

תהילה לוגר פרימן: הם יצאו לשם ויחד עם משרד העבודה הסרילנקי הם ביקרו במכוני הכשרה של עובדים.

משה גפני: משרד הפנים עם משרד העבודה הסרילנקי.

תהילה לוגר פרימן: כן.

משה גפני: לפני שנסעו נציגי משרד הפנים, הם שמעו מהתאחדות הקבלנים אם צריך משם עובדים או לא?

תהילה לוגר פרימן: לא.

משה גפני: הם נסעו על דעת עצמם?

תהילה לוגר פרימן: זה היה במסגרת סיור.

תהילה לוגר פרימן: בנובמבר 2010 הובאו 300 עובדים מסרילנקה לחקלאות.

קריאה: נכשל טוטאלית.

תהילה לוגר פרימן: ממש לא נכשל.

ציון פיניאן: אנשים בשטח אומרים שנכשל.

תהילה לוגר פרימן: במסגרת הביקור של רשות ההגירה בעניין הבאת עובדים לחקלאות, 300 עובדים, עלה גם הנושא של עובדי בניין והם סיירו אתם במכוני הכשרת עובדי בניין.

תהילה לוגר פרימן: נציגי רשות ההגירה ראו במו עיניהם את בתי הספר שלהם.

תהילה לוגר פרימן: עובדים מסרילנקה, מאות אלפים, הם עובדי בניין במדינות המפרץ והם עובדי בניין מיומנים.

תהילה לוגר פרימן: כך עלתה האופציה הזאת.

תהילה לוגר פרימן: עדיין לא הובאו עובדים מסרילנקה ואני לא יודעת אם יובאו.

תהילה לוגר פרימן: בכל מקרה, אתם שואלים איך בכלל עלתה האופציה – כך היא עלתה, דרך הביקור לגבי החקלאות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: קרן טרנר, בבקשה, תשלימי.

משה גפני: אני הבנתי איפה אנחנו עומדים.

קרן טרנר: רציתי להוסיף ולומר שבעצם כמו שאמרה נציגת רשות ההגירה, זה היה בהסכם.

קרן טרנר: ההסכם אומץ בממשלה והממשלה קבעה כי אופן ההבאה – כמו גם מדינות המקור – בשים לב לעמדת התאגידים והקבלנים ייקבע על ידי צוות בילטראלי.

קרן טרנר: הצוות הבילטראלי התכנס וקבע קבוצה של מדינות.

קרן טרנר: הממשלה הסמיכה צוות שכבר פעל בעבר והוא נדרש לקבוע את אופן ההבאה לעניין מנגנון ההבאה וגם לעניין מדינת המקור.

קרן טרנר: אחרי שסוכמו עקרונות של אופן ההבאה, נדונו מדינות המקור והועלו חלופות שונות.

קרן טרנר: דנו בחלופות שהציגו התאגידים והתאחדות הקבלנים.

קרן טרנר: משרד השיכון נדרש לתת חלופות.

קרן טרנר: כל מי שרצה, הציע מדינה ממנה ניתן לדעתו להביא עובדים.

קרן טרנר: בסוף הוחלט שכרגע, בשלב הראשון, המדינות מולן יפעלו הן סרילנקה ורומניה, ולאחר החלטת הממשלה גם נכנסה מדינה נוספת, בולגריה.

משה גפני: היום זה לא היום שלי.

משה גפני: אומר כאן מנכ"ל התאחדות הקבלנים שהוא האיש המוסמך והוא רוצה שיהיו עובדים בענף הבנייה.

משה גפני: זה האינטרס שלו.

משה גפני: הוא רוצה להרוויח כסף על הבנייה ואנחנו רוצים שהוא יבנה כי אנחנו רוצים שיהיו דירות ודירות בזול.

משה גפני: הוא אומר שהוא לא רוצה את סרילנקה.

משה גפני: תסבירי לי עכשיו איך מתקבלת החלטה.

משה גפני: אגב, לפני הישיבה לא ידעתי על הסיפור הזה.

משה גפני: אף אחד לא דיבר אתי.

משה גפני: לגבי סרילנקה, לא ידעתי.

משה גפני: אני לא קורא "ידיעות אחרונות".

מירי רגב: למרות שאתה לא לומד לימודי ליבה, אתה מסוגל לנהל דיון בלי הכנה.

משה גפני: לא, אני הכנתי.

משה גפני: הבאתי את החלטת הממשלה.

משה גפני: תסבירי לי איך אני צריך להרגיש כשאת אומרת לי, ואני סומך עליך, שהוחלט בוועדה הבילטראלית שמביאים עובדים מסרילנקה.

קריאה: אנחנו לא שמענו על זה.

משה גפני: מי אמר שאתם צריכים לשמוע בכלל?

משה גפני: אומר מנכ"ל התאחדות הקבלנים שהם לא רוצים את העובדים האלה.

משה גפני: איך מתקבלת החלטה כזאת?

קרן טרנר: מנכ"ל התאחדות הקבלנים אומר את הדברים כרגע אבל הוא חתום על דבר אחר.

משה גפני: הוא חתום על כך שיתייעצו אתו בהבאת עובדים.

משה גפני: למה בכלל המדינה מתערבת בזה?

משה גפני: איזה אינטרס יש למדינה מאיזה מדינה מביאים את העובדים?

משה גפני: איזה אינטרס יש לה?

קרן טרנר: בהתחלה דובר על מדינת סין.

משה גפני: איזה אינטרס יש למדינה אם העובדים באים מסין או מסרילנקה?

קרן טרנר: יש אינטרס גדול מאוד.

משה גפני: מה האינטרס?

קרן טרנר: יש לנו גם בג"ץ תלוי ועומד על העניין הזה.

ציון פיניאן: איזה אינטרס יש למדינה לכפות עליהם עובדים ממדינה מסוימת כשהם לא מיומנים?

ציון פיניאן: רק ללמד אותם יארך שנה.

ציון פיניאן: לפי התגובות של נציגי משרד הפנים ונציגת משרד האוצר, אני רוצה לומר לך שהנסתר יותר מהנגלה.

ציון פיניאן: המצב יותר חמור.

גאלב מג'אדלה: ההסכם עליו מדברת נציגת משרד האוצר, יש שם סעיף שמחייב את התאחדות הקבלנים להעסיק את העובד הזר במשך חמש שנים?

קרן טרנר: אם לא רוצים להעסיק כאן עובדים זרים בענף הנדל"ן, לא חייבים.

קרן טרנר: אם לא רוצים עובדים זרים, לא צריך.

גאלב מג'אדלה: לא את זה שאלתי.

משה גפני: אלדד ניצן, בבקשה.

אלדד ניצן: ציינה גברת טרנר בתחילת הישיבה, וגם נציגת משרד הפנים, את ההצלחה שקצרה שיטת ההעסקה של עובדים זרים, הזכויות להן זוכים העובדים, המחויבות של התאגידים בהעסקת העובדים.

אלדד ניצן: עובד שלא עובד, התאגיד מחויב.

אלדד ניצן: עובד שבורח, התאגיד מחויב.

אלדד ניצן: כל פעם משמיצים את התאגידים ואומרים שהם לוקחים עמלות ומדובר בהוצאות דיבה על ימין ועל שמאל.

אלדד ניצן: באנו למדינה ואמרנו דבר פשוט והוא שאם בסין לוקחים עמלות, חברי הכנסת הנכבדים, האם בסרילנקה לא יכולים לקחת עמלות?

אלדד ניצן: בסרילנקה השכר הממוצע הוא חמישים דולר לחודש.

אלדד ניצן: הסינים כבר מתפתחים, הקבלנים מכירים את הסינים ויודעים לעבוד אתם.

אלדד ניצן: אני אומר לא סין ולא סרילנקה.

אלדד ניצן: אני אומר בתור נציג של המעסיקים, של חברות כוח האדם, תביאו אנשים מרומניה.

אלדד ניצן: הקבלנים מכירים אותם, עבדו אתם ואין שום עניין של עמלות.

אלדד ניצן: אנחנו רוצים רק להתפרנס.

אלדד ניצן: אני מחויב, כשאני מעסיק עובד, לתת לו שכר גם אם הוא לא עבד.

אלדד ניצן: אחת האושיות המרכזיות כחברת כוח אדם היא המחויבות שלי בגיוס העובד.

אלדד ניצן: אם אני מגייס, אני אחראי.

אלדד ניצן: מה פתאום המדינה רוצה לגייס עובדים?

אלדד ניצן: איפה יש דבר כזה בעולם שמדינה מגייסת עובדים?

אלדד ניצן: בכל מדינה מודרנית, אין דבר כזה.

אלדד ניצן: קבעה ועדת אנדורן שישבה על המדוכה ושינתה את הימים האפלים בהם המדינה גייסה עובדים בכל מיני שיטות.

אלדד ניצן: היא קבעה שהתאגידים יעשו את זה וקבעה שהתאגידים יהיו אחראיים.

אלדד ניצן: יש הסכם קיבוצי עם ההסתדרות.

אלדד ניצן: אנחנו שומרים על זכויות העובדים.

אלדד ניצן: תנו לנו למלא את מה שאתם קבעתם לנו.

משה גפני: תודה.

משה גפני: יצחק מויאל, ההסתדרות.

יצחק מויאל: יושב ראש הסתדרות ענף הבניין והעץ.

יצחק מויאל: אתה רוצה להיות עוד יותר מודאג?

יצחק מויאל: אני אדאיג אותך ואוסיף לדאגה שלך.

יצחק מויאל: כששמעתי על הזימון של הדיון בעניין של העסקת העובדים, אני חייב לציין כאן בפני חברי הוועדה שלאור הפרסומים של בנק ישראל לגבי כל פעילות העסקת העובדים בארץ, יושב ראש ההסתדרות, עופר עיני, הרים את הכפפה והתחלנו בשיתוף פעולה מלא עם ארגון הקבלנים, ארגון המעסיקים ועשינו הסכם קיבוצי קודם כל שמשפר בצורה רצינית את העסקת ושכר העובדים הישראלים, הזרים והפלשתינים בענף הבנייה.

יצחק מויאל: אנחנו המדינה היחידה בעולם – ואני רוצה שוועדת הכספים תדע – שיש לנו הסכם קיבוצי שוויוני לכל מי שמועסק בענף הבניין.

יצחק מויאל: זאת קודם כל עובדה אחת ואני לא יודע למה האוצר לא מציין אותה.

יצחק מויאל: אנחנו המדינה היחידה שההסתדרות חתמה הסכם קיבוצי עם ארגון המעסיקים שאלה התאגידים והתאגידים של ענף הבניין מחויבים לתת תנאים שווים.

מירי רגב: הבעיה היא לא הם.

משה גפני: מה זה נוגע לדיון מעבר לעובדה שאני צריך להצביע לעופר עיני בבחירות?

משה גפני: מה זה נוגע לדיון?

יצחק מויאל: לדיון.

יצחק מויאל: ההסתדרות, ואני אומר את זה באופן חד משמעי, לא מתערבת בנושא המדינה ממנה צריך להביא את העובדים, אם זאת סרילנקה או רומניה או מדינה אחרת, אבל אנחנו עשינו הסכם ותרגמנו את ההסכם הקיבוצי לעובדים שהגיעו מסין.

משה גפני: מר מויאל, ממה אני צריך להיות מודאג?

יצחק מויאל: ההסתדרות לא קובעת מאיזו מדינה מביאים עובדים, אבל לאור הנתונים של בנק ישראל, ההסתדרות חתמה הסכם והיא עושה אכיפה.

יצחק מויאל: המדינה לא עושה את האכיפה בנושא חוקי העבודה אבל ההסתדרות עושה.

יצחק מויאל: סוף כל סוף הנושא הוסדר במדינת ישראל וההסתדרות עשתה הסכם קיבוצי עם התאגידים שעכשיו עושים את האכיפה לטיפול בזכויות העובדים בהתאם להסכם העבודה הקיבוצי.

יצחק מויאל: דרך אגב, אנחנו עושים גם הכשרות והשתלמויות.

משה גפני: ממה אני צריך להיות מודאג?

יצחק מויאל: על כך שעכשיו הולכים לעשות משהו אחר.

יצחק מויאל: אנחנו חותמים ופתאום המדינה הופכת להיות מעסיק.

משה גפני: הבנתי.

ציון פיניאן: בהסכם כתוב מאיזו מדינה מביאים עובדים?

יצחק מויאל: לא.

יצחק מויאל: היות שהעובדים הם מסין, אנחנו כבר יצרנו קשר עם שגרירות סין, פרסמנו את הסכם העבודה בסינית, עושים אסיפה, בחרנו נציגים.

משה גפני: למה אתם?

משה גפני: למה לא הארגונים שעוסקים בזה?

משה גפני: למה ההסתדרות בעניין הזה?

יצחק מויאל: המדינה צריכה לעשות אכיפה והיא לא עושה.

משה גפני: לא, המדינה לא.

משה גפני: גם אתם לא אבל הארגונים.

יצחק מויאל: אבל את האכיפה של הסכם העבודה הקיבוצי, זה אנחנו.

משה גפני: הסכם העבודה, כן.

משה גפני: זה אתם.

משה גפני: כל הכבוד לכם.

משה גפני: אם הייתה לי זכות בחירה, הייתי מצביע לעופר עיני אבל אין לי זכות בחירה.

יצחק מויאל: לגבי הכשרות.

יצחק מויאל: אנחנו ביחד - ושוב, זה לא תפקיד ההסתדרות – עושים הכשרות כדי להכניס ישראלים לענף הבניין והשכר שנותנים היום בענף הבניין, בניגוד למה שאומר האוצר, הוא שכר טוב ויאה.

יצחק מויאל: השכר מתחיל מ-6,000 עד 9,000 שקלים ברוטו לחודש.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב.

מירי רגב: כבוד היושב ראש, אני חושבת שאנחנו מתפזרים כאן בדיון.

מירי רגב: הדיון כרגע הוא לא על ההסכם הקיבוצי שהוא מצוין וחשוב אלא הדיון היום הוא בעצם על למה ומי החליט על סרילנקה.

משה גפני: לא על זה הדיון.

מירי רגב: האם זה בהתייעצות עם הקבלנים והאם אנחנו, בזה שפתחנו את זה לסרילנקה, באמת מעודדים את הבנייה.

מירי רגב: זאת השאלה.

מירי רגב: האם אנחנו מעודדים את הבנייה או לא.

מירי רגב: בנוסף לזה אנחנו צריכים לבדוק מה אנחנו עושים לגבי הישראלים.

מירי רגב: אני חושבת שאנחנו צריכים לפתוח את ההסכם.

מירי רגב: אמרה כאן קרן שאין שום בעיה ואפשר לפתוח את ההסכם.

מירי רגב: לפתוח את ההסכם לגבי הארץ ממנה מביאים את אותם עובדים זרים לעבוד בבניין.

מירי רגב: יש הבדל בין עבודה בבנייה לבין עבודה בחקלאות.

מירי רגב: אלה מרכיבים אחרים, אלה מדינות שונות, אלה איכויות אחרות.

מירי רגב: אנחנו צריכים להביא לכאן עובדים זרים שמרגע שהם מגיעים, הם יעילים בבנייה ולא צריך עכשיו שנה הכשרה שמישהו משלם להם ועוד שנה ליווי.

מירי רגב: הם צריכים לבוא לכאן ולהתחיל לעבוד כדי לזרז את נושא הבנייה ובמקביל צריך להעלות את השכר לישראלים כדי שיעבדו בבנייה, ולא רק לחיילים המשוחררים.

מירי רגב: לכן צריך לבדוק מדוע הם לא פותחים את ההסכם הזה ומדוע הם הולכים רק לסרילנקה.

מירי רגב: שוב, שלא יהיה מצב מגוחך שמי שיקבע את זה בסוף זאת לא הכנסת וועדת הכספים אלא שוב בג"ץ או מבקר המדינה.

צבי רם: אני מעמותת אחיעוז שמאגדת את כל חברות התאגידים בענף הסיעוד.

צבי רם: בהקשר למה שמוטי אמר לגבי עובדים זרים ממדינה שהם לא רוצים, מה שמייחד אותנו זה שהעובדים הזרים, לכל מקרה הם ייחודיים.

צבי רם: אלה לא קבוצות בנייה, אלה לא קבוצות עבודות רטובות, טפסנים או נושא אחר, אלא כל מקרה הוא מקרה ייחודי.

צבי רם: המדינה משדרת באופן שוטף שהיא מתכוונת להיות זאת שתביא את העובדים הזרים.

צבי רם: זה בהקשר לעניין של סרילנקה.

צבי רם: המדינה תביא את העובדים הזרים.

צבי רם: לא יעלה על הדעת שהמדינה היא שתהיה קבלן כוח האדם, היא תגייס את כוח האדם, תביא אותו לכאן ותתנער מאחריות.

צבי רם: אני משאיר כחצי מיליון שקלים ערבות.

משה גפני: רציתי לסיים את הישיבה ב-12:30 אבל הסתבכתי כאן בנושא שלא ידעתי עליו קודם.

משה גפני: חשבתי שאנחנו מדברים על הקבלנים, על העובדים הזרים.

משה גפני: ראלב הפך את הישיבה על פיה ומזל שציון העלה את זה ואחרי כן מירי הצטרפה.

צבי רם: האחריות שלנו היא אחריות מלאה על איכות ההשמה ובאופן שוטף על כל העסקה.

צבי רם: אנחנו אחראים לתשלום – בתקנות שעדיין לא הותקנו – שכרו של העובד במידה שהוא לא עובד.

משה גפני: מה אתה רוצה להגיד?

צבי רם: אני אומר שאם המדינה תגייס את העובדים, מי המערכת שתפקח עליה?

משה גפני: מה אתה מציע?

צבי רם: אני מציע שאם המדינה רוצה להכניס את העובדים, היא מלאימה את השירות ושתלאים אותו לגמרי.

צבי רם: אם היא מביאה את השירות, שתלאים את השירות.

משה גפני: תודה.

דורון טאובמן: לא צריך לפתוח את ההסכם עם הקבלנים.

דורון טאובמן: אני אומר לאדוני ממה הוא צריך להיות מודאג.

דורון טאובמן: בהסכם שאושר אתמול בממשלה נכתבו שני עניינים.

דורון טאובמן: עניין אחד הוא מדינות המקור, מאין יובאו העובדים, והעניין השני הוא אופן הגיוס של העובדים.

דורון טאובמן: לגבי מדינות המקור, בסופו של דבר תאגידי כוח האדם נותנים שירות לקבלנים ואם הקבלנים רוצים להביא ממדינה כזו או ממדינה אחרת, אנחנו נותני שירותים והמקום ממנו רוצים הקבלנים להביא את העובדים, משם יובאו העובדים.

משה גפני: זה נאמר קודם.

משה גפני: מה הייחודיות של מה שאתה אומר כ?

דורון טאובמן: אני אומר לאדוני ממה הוא צריך להיות מודאג.

משה גפני: אני כבר מודאג.

משה גפני: מה אתם צריכים להוסיף לי כל הזמן?

דורון טאובמן: לשאלתך, אין לי ייחוד בעובדים.

דורון טאובמן: מחר בבוקר, הפלא ופלא, יוצא הסכם בילטראלי עם מדינת סרילנקה ודווקא עם מדינת סרילנקה.

דורון טאובמן: חודשיים למשל מדינת ישראל או משרד הפנים יותר נכון לא מקדם הסכם בילטראלי עם סין.

דורון טאובמן: מדוע?

דורון טאובמן: יש אפילו טיוטת הסכם עם סין שהשגרירות הסינית שלחה, אבל אף אחד לא מנסה לקדם אותה.

דורון טאובמן: לכן מהבחינה הזאת אני חושב שראוי וצריך לקדם הסכמים בילטראליים אבל המדינה או משרד הפנים לא עושה את זה עד היום.

דורון טאובמן: הנקודה השנייה.

דורון טאובמן: זה עניין של אופן ההבאה.

דורון טאובמן: הרי ממה נובע כל החשש הזה והניסיון לשינוי באופן ההבאה?

דורון טאובמן: מאיזשהו שם רע שמנסים להוציא לתאגידים, כביכול הם גובים עמלה.

דורון טאובמן: אף אחד לא גובה עמלה מאף עובד זר ותאגיד שייתפס שהוא גובה עמלה מעובד זר, שייתן את הדין על כך.

דורון טאובמן: זה לא העניין.

דורון טאובמן: העניין הוא שמדינת ישראל כביכול רוצה לבוא ולפקח על אופן ההבאה של העובדים כדי שלא יגבו עמלות.

דורון טאובמן: אני אומר בסדר גמור, אתם רוצים להביא עובדים מאירופה?

דורון טאובמן: באירופה אין עמלות ואין חשש לעמלות משום שעובד שנמצא ברומניה יכול באותו כסף ללכת ולעבוד בגרמניה.

דורון טאובמן: הוא מגיע לישראל, לא גובים ממנו עמלה ואין סיכוי שיגבו ממנו עמלה.

דורון טאובמן: הבעיה כאן, ואולי זה שורש הבעיה, נניח שעובד זר נמצא כאן בארץ ואותו עובד זר, הקבלנים לא מרוצים ממנו.

דורון טאובמן: הוא נזרק מהאתר, אבל מי משלם את שכרו?

דורון טאובמן: התאגידים משלמים את שכרו של אותו עובד.

גאלב מג'אדלה: חמש שנים.

דורון טאובמן: עובד חייב לקבל את השכר מהתאגיד ובכל מקרה הוא מקבל אותו.

דורון טאובמן: מדינת ישראל רוצה להביא לי את העובד, לבחון אותו, למיין אותו בעצמה ואני אחראי על הטיב שלו?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: היית ברור מאוד.

יוסי שבת: יוסי שבת, סגן מנהל אגף מידע וניתוח כלכלי, משרד הבינוי והשיכון.

יוסי שבת: אני רוצה להדגיש שני דברים.

יוסי שבת: האחד, קודם כל, לגבי הפעילות בענף הבנייה.

יוסי שבת: אנחנו עלינו מהיקף של התחלות בנייה מ-32-33 אלף בשנת 2008 ולפני כן להיקפים של 45 אלף יחידות דיור.

משה גפני: אני עכשיו לא יודע אם להצביע לעופר עיני או לאטיאס.

משה גפני: הלאה.

יוסי שבת: יש לנו גידול בהיתרי הבנייה ובשיווקים, זאת אומרת שאנחנו עומדים להישאר על היקפי פעילות יותר גבוהים משנים קודמות.

מרדכי כידור: יש לנו ירידה משמעותית.

מירי רגב: רק בבית שמש יש דירות.

מירי רגב: על מה אתה מדבר?

קריאה: אין לאנשים איפה לגור.

יוסי שבת: לגבי המועסקים.

יוסי שבת: אני רוצה לומר שהשכר הממוצע של עובד בבנייה עלה מ-85 אחוזים מהממוצע במשק ל-90 אחוזים כתוצאה מכך שחסרים עובדים.

יוסי שבת: לפי סקר חברות של בנק ישראל המצוקה של מחסור בעובדים מקצועיים עלתה – נתונים של הפרסום החרון שהיה – ולפי סקר משרות פנויות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, גם כן יש גידול במחסור במשרות הפנויות בעובדים מקצועיים בבנייה.

יוסי שבת: אלה דברים שהוועדה צריכה לתת עליהם את הדעת.

משה גפני: מה אתה רוצה לתרום לדיון הזה?

יוסי שבת: אני רוצה להסביר שיש מצוקה.

יוסי שבת: דנים במצוקה אבל אף אחד לא אומר מהיכן היא נובעת.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז מה אתה רוצה לתרום לדיון?

יוסי שבת: יש גידול בפעילות.

משה גפני: אתם בעד סרילנקה?

יוסי שבת: לא.

יוסי שבת: אם הוויכוח הוא סרילנקה או לא, יש את זה בדיון של הוועדה הבין משרדית ושם זה יהיה.

משה גפני: אתם בעד 5,000 עובדים כפי שהחליטה הממשלה?

יוסי שבת: כן.

יוסי שבת: אנחנו בעד תוספת עובדים בגלל תוספת הפעילות בענף.

משה גפני: תודה רבה.

קרן טרנר: אולי גם אני אנסה לומר ממה אדוני צריך לחשוש.

קרן טרנר: מציגים מסמכים.

קרן טרנר: הממונה על זכויות עובדים זרים במשרד התעשייה, משרד השיכון, משרד החוץ, משרד האוצר, רשות ההגירה יושבים יחד ודנים וכולם מחליטים פה אחד שבסין אין שום סיכוי.

קרן טרנר: זאת אומרת, זה נציג משרד החוץ והממונה על זכויות העובדים מחליטים שאין סיכוי להביא מסין עובד אחד שלא ישלם 20-25 אלף דולר.

מרדכי כידור: גם לא מסרילנקה.

מרדכי כידור: תביאו מרומניה.

קרן טרנר: אותו עובד ממשכן את חייו כדי לבוא לעבוד כאן.

קרן טרנר: המדינה עושה מאמצים גדולים כדי להביא להסדר ולמנגנונים האלה מדינת סין לא מסכימה.

קרן טרנר: זה שהתאגידים דנים ישירות עם ממשלת סין, אלה לא הגורמים האמורים על כך במשרד החוץ שאומרים שלא צריך ללכת לסין.

קריאה: זה ההסכם שעבר לאוצר.

משה גפני: ראלב, אתה רצית לומר משהו?

משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון המעצבן הזה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, תקשיב טוב.

גאלב מג'אדלה: אתם סיימתם את ההתייעצויות ביניכם?

גאלב מג'אדלה: אני רוצה שתקשיבו.

גאלב מג'אדלה: אלה נציגי המשרדים.

משה גפני: תקשיבו לו.

משה גפני: ראלב מג'אדלה הוא אחד מבכירי חברי הכנסת.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נדבר אליכם ברור ובכבוד.

גאלב מג'אדלה: לרגע אנחנו לא חושבים שאתם יודעים.

גאלב מג'אדלה: אתם לא אשמים בכלום.

גאלב מג'אדלה: שלחו אתכם לחזית אחרים שעומדים מאחורי הדברים.

גאלב מג'אדלה: היה אמור להיות כאן מר ברזאני, האיש המוסמך ולא שתיכן, עם כל הכבוד.

גאלב מג'אדלה: מר ברזאני מעסיק את מר ליבנה, עוזרו.

גאלב מג'אדלה: מר ליבנה בעבר מנהל בחברת כוח אדם.

גאלב מג'אדלה: מר ליבנה ומר ברזאני נסעו לסרילנקה בלי סמכות ואני אומר את דעתי ואת עמדתי שיכולה להיבדק.

גאלב מג'אדלה: אתם בוועדה הבין משרדית לפני שבוע החלטתם שאתם מקדמים הסכם בילטראלי עם סרילנקה כאשר את ההסכם עם סין אתם מקפיאים וזה כשכבר יש עובדים מסין.

גאלב מג'אדלה: אתם עושים הפוך על הפוך.

גאלב מג'אדלה: יש כאן אנשים נגועים.

משה גפני: לא.

גאלב מג'אדלה: אני אומר את דעתי.

משה גפני: ראלב, זה לא.

גאלב מג'אדלה: אני כתבתי למבקר המדינה.

משה גפני: ראלב, תגיד מה שאתה רוצה אבל אני לא מסכים עם זה.

גאלב מג'אדלה: אתה לא מסכים, אתה יושב ראש הוועדה.

גאלב מג'אדלה: לא אמרתי שמות, אמרתי אנשים.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שאתם לא החזית שהייתה צריכה לבוא לכאן ולתת תשובות.

גאלב מג'אדלה: אנשים אחרים היו צריכים לבוא לכאן.

גאלב מג'אדלה: לכן אדוני היושב ראש, לא יעלה על הדעת שכאן נפעל בניגוד לכל הכללים והנהלים התקינים.

גאלב מג'אדלה: פעם אחת זה הגוף המקצועי שצריך להתייעץ אתו ולקבל את דעתו ולשתף אותו, כי הוא מעסיק עובדים, זה בניגוד לדעתי.

גאלב מג'אדלה: פעם שנייה זה שמקדמים הסכם בילטראלי עם מדינה שעוד לא הביאו ממנה עובדים זרים ויש לנו מדינה אחרת לה יש ותק של שנים אבל אתה מקפיאים את ההסכם הבילטראלי ולא מקדמים אותו.

גאלב מג'אדלה: פעם שלישית זה שיש אנשים שיש להם צד בעניין והם בעלי הסמכות ואת ההתנהלות שלהם צריך לבדוק.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך אדוני היושב ראש שעם כל הצער שבדבר והמצוקה של הבנייה, לא הולכים לקדם בנייה אלא הולכים להביא עובדים שלא יקדמו את הבנייה.

גאלב מג'אדלה: אין כאן שום סיבה לאשר להם את מה שהיה בהחלטת הממשלה עד אשר אנחנו נקבל תשובות ברורות מכל הגורמים ולא מהגברת שלא יודעת על מה אנחנו מדברים.

משה גפני: היא יודעת.

משה גפני: תאמין לי שהיא אישה מוכשרת.

משה גפני: רבותיי, אני מבקש לסכם את הדיון כדלהלן.

משה גפני: כל חבר כנסת יכול להגיד מה שהוא חושב או מוצא לנכון להגיד.

משה גפני: אני לא מכיר את השמות של האנשים ואני לא יודע.

משה גפני: עולים כאן סימני שאלה בוועדה, ואני מדבר על הדברים העקרוניים ואני לא מדבר ספציפית לגבי זה או אחר.

משה גפני: עולים כאן סימני שאלה מאוד קשים לגבי הנושא של יבוא העובדים מסרילנקה.

משה גפני: נתונים קשים.

משה גפני: אני כיושב ראש הוועדה באמת לא הכרתי את הנושא הזה קודם אבל הוא עלה כאן.

משה גפני: אני ראיתי את המכתב של ראלב מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: יש עוד דבר שאתה לא יודע.

גאלב מג'אדלה: אנחנו אגודת הידידים, מה נגיד לסינים?

משה גפני: ראלב, אני לא שם.

משה גפני: אתה עוסק בכל הגלובוס ואני בקושי מכיר את מה שקורה כאן בארץ.

משה גפני: אתם יכולים לנסוע לסין, אני שומר על המדינה.

ציון פיניאן: גם אני לא נוסע.

ציון פיניאן: אנחנו אסירי ציון.

משה גפני: לא אסירי ציון.

משה גפני: אני אוהב להיות בארץ.

משה גפני: אני מטייל בארץ.

משה גפני: עולים כאן סימני שאלה שאני עד לרגע זה לא מבין, ואני מבקש דיווח מהממשלה למה הממשלה צריכה להיות בעניין הזה של הבאת העובדים הזרים.

משה גפני: הממשלה צריכה להיות במערכת היחסים בין מדינות, זה בסדר, צריך שנציג שלה ישב בעניין אבל מי שצריך להביא את העובדים, אלה החברות שנושאות באחריות גם על התשלום לעובדים האלה.

משה גפני: אלה שעבורם מביאים את העובדים צריכים בוודאי להיות בעניין.

משה גפני: לא יכול להיות דבר כזה שהמדינה תביא את העובדים אלא אם כן יש דברים שאנחנו לא יודעים מה הם.

משה גפני: אצלי עלו סימני שאלה קשים.

משה גפני: אני לא יודע מה משרד התעשייה בעניין, אבל להערכתי גם משרד התעשייה צריך להיות בעניין הזה.

משה גפני: יש כאן דברים.

משה גפני: כמובן עורכת הדין לוגר, עלו כאן סימני שאלה קשים לגבי העניין הזה.

משה גפני: אני מאוד מקווה בשביל כולם שסימני השאלה האלה, בעקבותיהם יבואו גם תשובות ותשובות מניחות את הדעת ומספקות.

משה גפני: תעשו חשבון מה עלה כאן בדיון.

משה גפני: באה התאחדות הקבלנים שהיא הגוף המוסמך והיא צריכה את העובדים כדי לבנות.

משה גפני: מצדה, תביאו אותם מאלסקה אבל תביאו אותם כדי שיהיו עובדי בניין.

משה גפני: אומרים הנציגים המוסמכים שלהם שהם לא רוצים עובדים מסרילנקה כי הם לא עובדים שמתאימים להם והם לא יוסיפו אפילו מטר אחד של בנייה, ואתם מודיעים שהממשלה קיבלה כבר החלטה אחרי שאנשים נסעו למדינה הזאת.

משה גפני: אתם הודעתם שמביאים עובדים מסרילנקה ולא מסין.

משה גפני: תביאו מרומניה, תביאו מאירופה, אבל תשתפו את האנשים.

משה גפני: מה זה צריך לעשות לי כנבחר ציבור הדיון הזה?

משה גפני: מה אני צריך לחשוב עכשיו?

משה גפני: מה אני אחשוב בלילה?

משה גפני: מה היה כאן?

משה גפני: אני לא יודע מי מכם ייתן לי תשובה, משרד התעשייה, משרד האוצר או משרד הפנים, אבל מישהו צריך לתת תשובות.

גאלב מג'אדלה: משרד הפנים.

משה גפני: מישהו צריך לתת תשובה ואני מבקש את התשובה הזאת בתוך חמישה ימים.

משה גפני: אני רוצה לקבל תשובה למה החליטו להביא עובדים ממדינה שעליה אומרים הקבלנים שהם אלה שצריכים את העובדים לא להביא ממנה.

גאלב מג'אדלה: ואין הסכם בילטראלי.

משה גפני: אומרים הקבלנים לא להביא משם מכיוון שאלה לא העובדים שמתאימים, אני לא רוצה להגיד באופן כללי, אבל לענף הבנייה הישראלי בוודאי.

משה גפני: השאלה השנייה שאני מבקש לקבל תשובה בתוך חמישה ימים למרות שכאן אולי מדובר בשבועיים היא למה המדינה צריכה להיות בכלל בעניין.

משה גפני: למה המדינה לא יכולה שישב נציג של משרד החוץ, שישב נציג של משרד התעשייה, אבל מי שמביא את העובדים זה מי שנושא באחריות לגביהם.

משה גפני: למה אין החלטה בעניין הזה ולמה המדינה צריכה להיות מעורבת?

משה גפני: תאמינו לי שהשאלה הראשונה קשורה לשאלה השנייה.

משה גפני: נראית כאן מעורבות יתר של המדינה בתוך הבאת העובדים.

משה גפני: אני מבקש תוכנית בתוך חודש.

משה גפני: צריך לומר ברחל בתך הקטנה שמשרד הפנים יפסיק את ההסכם עם סרילנקה?

משה גפני: למה צריך להגיד את זה?

משה גפני: שלא יפסיקו.

משה גפני: יש לך מכתב למבקר המדינה, אז למה אתה צריך שיפסיקו?

משה גפני: שלא יפסיקו.

משה גפני: לא היה ברור כאן בדיון על מה אנחנו מדברים?

משה גפני: אפילו אני שוכנעתי.

משה גפני: אם את יודעת את התשובות, הנה מה טוב ואת יכולה להביא אותן כבר היום אחרי הישיבה.

משה גפני: אם את לא יודעת את התשובות, אני מבקש את התשובות.

משה גפני: זה בתוך חמישה ימים לגבי השאלה הראשונה, ולגבי השאלה השנייה בתוך שבועיים.

משה גפני: אני מבקש תוכנית ושהתוכנית הזאת תדבר על העובדים הישראלים לפני שאנחנו מדברים על העובדים הזרים.

משה גפני: תוכנית שתאמר מה הממשלה בעניין הזה, יחד עם התאחדות הקבלנים, מה היא הולכת לעשות כדי להכשיר עובדים ישראלים בענף הבניין.

משה גפני: לא אלפיים עובדים אלא להיות מעורבת.

משה גפני: כאן המדינה צריכה להיות מעורבת.

משה גפני: כמה מורים יועסקו על ידי המדינה כדי להכשיר עובדים בענף הבנייה.

משה גפני: אנחנו רוצים להוריד את ממדי התעסוקה, אנחנו רוצים שיהיו עובדים, אנחנו רוצים שהבנייה עליה אנחנו מדברים כל הזמן תימשך בקצב גבוה יותר ממה שהיה בשנים עברו?

משה גפני: למה לא עובדים ישראלים?

משה גפני: לכל הדעות אין עם העניין הזה בעיה.

משה גפני: כמה זמן את צריכה לגבי העניין של הכשרת עובדים, או בן משה?

משה גפני: כמה זמן צריך לזה?

קריאה: יש לו תוכנית מוכנה.

משה גפני: בן משה, תוך כמה זמן אני יכול לקבל תוכנית?

שלום בן-משה: חודש ימים.

משה גפני: חודש ימים.

משה גפני: סיכמנו כדלהלן: לגבי הנושא של סרילנקה, אני רוצה תשובה אחרי חמישה ימים.

משה גפני: לגבי הנושא של מעורבות הממשלה, תשובה תוך שבועיים.

גאלב מג'אדלה: ומי קיבל את ההחלטה.

משה גפני: כן.

משה גפני: לגבי הנושא של תוכנית העסקת עובדים ישראלים, בתוך חודש.

משה גפני: בן-משה, אתה תיתן לנו לגבי התוכנית?

שלום בן-משה: כן.

משה גפני: אם כן, זה הסיכום.

משה גפני: יצאתי בהרגשה רעה מהדיון הזה.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר היום.