ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 435, 2011-06-28 10:30

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: טוב, אפשר להתחיל במצגת.

אביבה מישאל: שלום, אני מנכ"לית עמותת החינוך של התאחדות התעשיינים.

אביבה מישאל: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה פנו אלינו כדי, שנפתח תוכנית בנושא כחול לבן.

אביבה מישאל: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך, עם כל אנשי המשרד, ומיישמים ומפעילים את התכנית יחד עם אנשי משרד החינוך, שזה המינהל למדע וטכנולוגיה באופן מיוחד.

אביבה מישאל: השנה חשפנו מאה עשרים אלף תלמידים בשלושת אלפים שלוש מאות כיתות, לתכנית מיוחדת בנושא כחול לבן.

אביבה מישאל: אמנם אצלנו כחול לבן ב'תעשידע' זה בכל המישורים.

אביבה מישאל: זה לא רק בסדנא הספציפית הזאת, כי אנחנו מביאים את התעשייה הישראלית לכל מערכת החינוך.

אביבה מישאל: למורים, למנהלים ולתלמידים באופן גורף, אבל השנה התמקדנו באופן מיוחד בנושא כחול לבן.

אביבה מישאל: עסקנו עם התלמידים בנושא חינוך להעדפת תוצרת הארץ.

אביבה מישאל: ללמד אותם להכיר ולזהות מוצרים ישראלים, כדי שהם יושיטו את היד עם ההורים שלהם בחנות, בסופר.

אביבה מישאל: שהם יסתכלו, הם ילמדו להסתכל איפה המוצר הזה יוצר.

אביבה מישאל: אנחנו מדברים איתם על שיפור התדמית של מוצרים ישראליים.

אביבה מישאל: אם בעבר חשבו שתוצרת חוץ זה המוצר הטוב יותר אנחנו מחנכים אותם שזה לא בדיוק כך.

אביבה מישאל: מחנכים אותם לגאווה לאומית ולהבנת חשיבות קנית מוצרים ישראליים כדי למנוע אבטלה.

אביבה מישאל: גייסנו והכשרנו בין שמונים למאה מדריכים שהגיעו לכל בתי הספר שהזכרתי קודם.

אביבה מישאל: שדרגנו ופיתחנו תוכנית ייחודית, אטרקטיבית וחוויתית לתלמידים בנושא כחול לבן.

אביבה מישאל: עסקנו בכל ריכוז ותאום ושיווק בבתי הספר.

אביבה מישאל: פתחנו אתר מיוחד לנושא, שהתלמידים הכניסו את העבודות שלהם לאתר, כשההורים שלהם ובני המשפחות שלהם דרגו את העבודות שלהם.

אביבה מישאל: ביצענו ימי שיא בבתי הספר והפקנו אירוע.

אביבה מישאל: לפני שבוע עשינו אירוע מאוד מאוד גדול שבו השתתפו 3,000 תלמידים עם כל המוצרים והתוצרים שעשו במשך השנה.

אביבה מישאל: זה שנתיים, שאנחנו פועלים בנושא.

אביבה מישאל: בשנה ראשונה 700 סדנאות בבתי הספר.

אביבה מישאל: השנה 1,800 סדנאות.

אביבה מישאל: פעלנו בחמישים קורסים לאורך השנה.

אביבה מישאל: השנה פעלנו במאה קורסים.

אביבה מישאל: אלף כיתות השתתפו בתחרות אינטרנטית.

אביבה מישאל: 400 כיתות עשו ימי שיא.

אביבה מישאל: וכמו שהזכרתי אירוע סיום מאוד מאוד גדול לכל התוצרים.

אביבה מישאל: אתם יכולים לראות כאן את בתי הספר שהיו מהצפון, מהדרום, מהמרכז.

אביבה מישאל: ילדים מצוינים, וילדים חלשים.

אביבה מישאל: מכל המגזרים.

אביבה מישאל: גם ביסודי, גם בחטיבה וגם בתיכון.

אביבה מישאל: כנ"ל קורס יזמות שעשינו בנושא כחול לבן.

אביבה מישאל: וזאת הסדנא.

אביבה מישאל: כמו שאמרתי, נערכה תחרות כחול לבן ולכל התלמידים ניתנה אפשרות להכניס את העבודות שלהם.

אביבה מישאל: בכל יום ומידי שעה, שעה נכנסות עבודות לאינטרנט בנושא כחול לבן.

אביבה מישאל: תוצרים ניתן לראות גם באתר שלנו.

אביבה מישאל: אנחנו העלינו כמה דברים "הישראליים הם היצרנים הכי טובים, אז אל תקנו מאחרים" ועוד.

אביבה מישאל: בימי השיא הבאנו תעשיינים, מנכ"לים של מפעלים, שמדברים על תעשיה ישראלית לבתי הספר.

אביבה מישאל: וחשבנו שלא נישאר רק בבית ספר פה בית ספר שם, אלא שניקח מערך יישובי שלם ונקדיש את כל כולו לנושא כחול לבן.

אביבה מישאל: אבל את זה תרחיב ותדבר נציגת העיר גדרה.

אביבה מישאל: אתם יכולים לראות פה תמונות מההפנינג שעשינו בעיר בנושא כחול לבן.

אביבה מישאל: גם באירוע מאירים את הנגב בבאר שבע שבו השתתפו הורים ותלמידים.

אביבה מישאל: כל המשפחות הגיעו.

אביבה מישאל: אלפי משפחות הגיעו לאירוע הזה.

אביבה מישאל: שוב הכנסנו את נושא כחול לבן.

אביבה מישאל: שילבנו עם סדנאות לילדים ולהורים.

אביבה מישאל: אנחנו מנסים להעלות את המודעות לא רק לתמידים בכיתה, אלא לכל בני המשפחה.

אביבה מישאל: אתם יכולים לראות כאן את מאות התלמידים שהגיעו לאירועים האלו.

אביבה מישאל: בשבוע שעבר, בשלושה עשר בשישי בבנייני האומה, תראו את אלפי התלמידים שהגיעו, שפיתחו מוצרים, שהמציאו סיסמאות, שירים והכל בנושא כחול לבן.

אלכס מילר: נראה טוב.

אביבה מישאל: תודה רבה.

אביבה מישאל: ועכשיו, נשמע את רינה קליר מגדרה.

רינה קליר: שלום לכולם, אני מנהלת את הפרויקטים של המועצה המקומית גדרה.

רינה קליר: גדרה נבחרה כאחד היישובים שיובילו את הפעילות במערך היישובי המורחב.

רינה קליר: יש לנו ניסיון טוב מאוד במערך הבית ספרי.

רינה קליר: 'תעשידע' עם הצלחות גדולות מאוד בחינוך ביישוב, וכל היישוב נרתם לנושא כחול לבן.

רינה קליר: כיוונו את הפעילות שלנו לתקופה שלפני יום העצמאות.

רינה קליר: כמובן עם כל ההקשרים שיש למוצרים כחול לבן בתקופה הזאת.

רינה קליר: חילקנו את הפעילות לשלושה מיני פעילות, כאשר הכוונה היתה לגעת בכל תחומי הנוער והילדים בגדרה.

רינה קליר: הפעילות הראשונה כוונה לתנועות הנוער, שתנועות הנוער חשפו את עצמם בפני הציבור לאחר פעילות שהם עשו בתנועות עצמם, בכל מרכזי הסופרים והקניות שיש בגדרה.

רינה קליר: החתימו את התושבים ואת הציבור לאחר הסבר על מהות רכישת המוצרים של כחול לבן, על אמנה שמחייבת אותם לפעול ביישוב לרכישת דברים תוצרת הארץ.

רינה קליר: יום פעילות שני הוא יום פעילות שנעשה בעקבות פעילות רחבה בגנים.

רינה קליר: היה יום שיא של יום העצמאות בגני הילדים בגדרה.

רינה קליר: ביום זה נחשפו כחמשת אלפים הורים.

רינה קליר: ויום השיא היה יום בשישי בחמישי שריכז בתוכו את כל בתי הספר.

רינה קליר: באותו שבוע כל בתי הספר עבדו ויצרו תוצרים, שאותם הם אחר כך, ביום השיא, הם הוציאו לרחוב בהפנינג.

רינה קליר: נשיא התאחדות התעשיינים ביקר באותו יום והייתה לנו חגיגה גדולה.

רינה קליר: מעבר לכך כתוצאה משביעות הרצון של ראש המועצה שלנו אנחנו בעצם הופכים את הפעילות הזו לפעילות שנתית.

רינה קליר: ואנחנו מקווים לראות את התוצאות בהמשך השנה.

רינה קליר: זה בעצם מכסה את היום.

רינה קליר: עדי מנהלת בית ספר גוונים, תספר על הפעילות הייחודית אצלה.

עדי מינץ: בוקר טוב, אני מנהלת בית ספר גוונים בסתריה.

עדי מינץ: בית ספר של קיבוצים ומושבים.

עדי מינץ: א' עד ח'.

עדי מינץ: כאשר המוטו שאתם רואים כאן לפניכם, הוא מוטו שחקוק גם על קירות בית ספר, שאומר דבר מאוד פשוט.

עדי מינץ: "אהבת מולדתנו נובעת מתוך הכרותינו הפנימית.

עדי מינץ: היא נעלה על שאר המדינות משום שאנו נולדנו בה".

עדי מינץ: וזה מוטו בית ספרי, שאומר שהילדים שלנו הם הכי טובים, כי הם שלנו.

עדי מינץ: המוצרים שלנו הם הכי טובים, כי הם שלנו.

עדי מינץ: בלי גאוות היחידה הזו, אנחנו לא יכולים להגיע לשום מקום.

עדי מינץ: אנחנו באמת רואים בנושא של כחול לבן דגל חינוכי.

עדי מינץ: לא רק ברמת המוצר, אלא בכל מה שמסתתר מאחורי זה, ומבחינתנו, בבית הספר כחול לבן מייצג רשימה שלמה של ערכים.

עדי מינץ: כשאנחנו מדברים על מצוינות, לא רק במובן של הצטיינות, לא רק לקבל מאיות, אלא מצוינות במובן שלתת את הכי טוב שאתה יכול, לתת את המקסימום שיש בך, אם זה על ידי זה שאתה מייצר, אבל אם זה גם על ידי שאתה עוזר לסביבה או תומך בסביבה.

עדי מינץ: בתוך זה, אנחנו עוברים עם הילדים על ערכים כמו: יזמות, חדשנות, תעוזה, הזדמנות שניתנת לא רק לחזקים.

עדי מינץ: כתוצאה מהעבודה וההשקעה, נוצרת תחושה של מחויבות, ואלה ביחד יוצרים את אותה גאוות יחידה.

עדי מינץ: ממנה באה אותה אחריות, שאליה אנחנו מכוונים בסופו של דבר בסיסמא.

עדי מינץ: כשאנחנו אומרים כחול לבן, ואנחנו רוצים שהילדים יקנו כחול לבן, אנחנו רוצים שהם יבינו, שיש להם אחריות כאזרח במדינה הזו, וכל מה שקורה, לכל התהליכים שקרו לפני כן.

עדי מינץ: וכדי שזה יקרה אנחנו מאמינים שילדים צריכים להתנסות להטמיע את התהליכים, להטמיע את הערכים שעומדים מאחורי זה.

עדי מינץ: ואז באמת הסיסמא הופכת, לא למשהו שכתוב על הקיר, אלא למשהו שילד מבין מה עומד מאחוריו, ומבין למה הוא צריך לקנות כחול לבן, ולפעמים גם אם המוצר קצת יותר יקר, מהי המשמעות של זה לחיים שלו.

עדי מינץ: בבית הספר התקיים שבוע מרוכז של סדנאות בכל כיתות בית הספר.

עדי מינץ: בעזרת מדריכי 'תעשידע' שנכנסו לכל הכיתות.

עדי מינץ: כאשר בסדנאות השתתפו גם צוות בית הספר, לא רק התלמידים.

עדי מינץ: במהלך השבוע הזה הילדים נחשפו למשמעויות של כחול לבן, לתוצרים, להשלכות של זה.

עדי מינץ: הרבה מאוד סעורי מוחין, כאשר לאחר השבוע מרוכז המשיכה עשייה בתוך בית הספר, בשיעורי בית הספר על ידי המחנכים והנושא הופעל כמוטו לאורך כל השנה, כאשר צוותי ההוראה לקחו את זה גם לתחומי הדעת האחרים.

עדי מינץ: במקביל גייסנו גם בעזרת אנשי ה'תעשידע', וקיימנו גם קורסים שונים שעסקו גם בנושא של יזמות ופיתוח על מנת שהילדים יבינו גם מה עומד מאחורי המוצר.

עדי מינץ: שכשאני קונה מוצר ישראלי אני בעצם לא רק תורם לסוחר שמכר לי אותו, אלא לענף שלם, לקאדל(?

עדי מינץ: 19:42) שלם של גופים שעומדים מאחורי זה.

עדי מינץ: וכחול לבן זה לא רק לקנות כחול לבן.

עדי מינץ: השאיפה שלנו גם שהתלמידים שלנו לא רק יהיו בכירים בתעשייה הישראלית, בישראלית ולא בחו"ל.

עדי מינץ: זה גם חלק מאוד חשוב מבחינתנו.

עדי מינץ: למשל, פיתוח קורס מוצר ישראלי.

עדי מינץ: קבוצות של ילדים שהתנסו בפיתוח מוצר מתחילתו ועד סופו.

עדי מינץ: המצאות ישראליות שהם בעצם עוברים מדרך היוזמה, הרעיון, איתור צרכים, מודעות לצרכים של הקהילה, ובסופו של דבר מתן פיתרונות.

עדי מינץ: כאשר ילד כזה, אחרי שהוא עבר תהליך של ייצור, כשהוא ניגש לקנות מוצר הוא מבין מה עבר עליו, מה עבר על האנשים, וכמה אנשים תלויים בו עד שהם רוכשים אותו.

עדי מינץ: השנה ייצרנו כמה וכמה רובוטים כחול לבן, כאשר שוב, גם הם הותאמו לצרכים ולתכנים שאפיינו אותנו, למשל חוף הים.

עדי מינץ: במקרה הזה זה רובוט מנקה חופים, שגם זה משהו שמייחד אותנו בארץ.

עדי מינץ: קבוצת תלמידים שלנו ויהלומן זכו בתחרות במקום הראשון, בתחרות שהייתה בבנייני האומה.

עדי מינץ: תכננו פארק תעשייה שכולו על טהרת כחול לבן, כאשר חומרי הפסולת של מפעל אחד, הם חומרי הגלם של מפעל אחר.

עדי מינץ: וכך אנחנו משמרים את התעשייה ומרחיבים את התעשייה בתוכנו.

עדי מינץ: דרך אגב, מיקמו אותו בנגב על מנת למנף גם את ההתיישבות.

עדי מינץ: אנחנו בבית הספר, בנוסף לסדנאות האלו, מקיימים אחת לשנה יריד בית ספרי שבאמצעותו אנחנו מממנים פרויקטים כמו חווה לימודית, כאשר הילדים שלנו החליטו השנה, שביריד בית ספרי הזה כל התוצרים יהיו על טהרת כחול לבן, כלומר הם ייצרו את המוצרים בעזרת ההורים שלהם, המוצרים האלה נמכרו.

עדי מינץ: כאן אתם רואים ירקות מהגינה שלנו.

עדי מינץ: ירקות אורגניים.

עדי מינץ: כאשר כל התוצרים האלה נמכרים, (?21:35) לכסף ובעזרתם נרכשים.

עדי מינץ: והשבוע בנינו חממה.

עדי מינץ: כחול לבן.

עדי מינץ: תוצרת ישראלית.

עדי מינץ: תוצרת ישראל, שהיא בעצם השיא של איזשהו תהליך.

עדי מינץ: כך שאנחנו אומרים כחול לבן לא רק ברמת הצבע, לא רק ברמת הדגל, כאורח.

עדי מינץ: תודה.

אלכס מילר: תודה רבה.

מנאל אעמר: אני מנהלת בית ספר יסודי אלעין א' נחף, זו התמונה שלנו מתוך הכפר.

מנאל אעמר: בית הספר מונה 687 תלמידים, עשרים וארבע כיתות, וצוות של 49 מורים.

מנאל אעמר: מה שחשוב בהצגת פרי כחול לבן בבית הספר, זאת הפעם הראשונה שאנחנו באמת בחרנו בתוכנית הזאת, וזה התפרס על פני כל השנה, וזה מה שחשוב, והפכה להיות אחת מתוכניות בית הספר, שהם מוטו של בית הספר.

מנאל אעמר: עבדנו בתהליך עמוק עם אוכלוסיית התלמידים והמורים בתוך בית הספר, יש לנו תוכנית עבודה של הפרויקט ממש, ואת פעילות לוח הזמנים, תהליך בקרה, מעקב על התוכנית שלנו, אוכלוסיית היעד, וגם האחראיים.

מנאל אעמר: גם ועדת מערכי שיעור כחול לבן, שתורגם לשפה הערבית.

מנאל אעמר: אחרי כל הסדנאות וההרצאות, הכנו תערוכה של כל מוצרי הסדנאות של בית הספר, בנוסף לסדנאות היצירה, ההרצאות והשתתפות בתחרות האינטרנטית.

מנאל אעמר: מה שחשוב מתוך הרציונל שלנו, של בית הספר, שזה התחבר לחזון בית ספר יסודי, שזה החשיפה להשלכות המוסריות והערכיות הקשורות לחינוך הטכנולוגי.

מנאל אעמר: שייכות התלמידים לסביבה, בפיתוח ערכים כמו שדיברה המנהלת שלפני.

מנאל אעמר: בהתנהגויות, בלהבדיל בין הטוב לבין הרע, בנטילת אחריות אישית וחברתית כתלמידים, כאזרחי העתיד, לנאמנות למדינה והעדפת התוצרים הישראליים.

מנאל אעמר: מטרת הפרויקט שלנו בבית הספר יסודי, שזה חשיפה ויצירת מודעות לחשיבות מוצרי כחול לבן, פיתוח וטיפוח אכפתיות ואזרחות כלפי המדינה, יצירת נורמות התנהגות תומכת במוצרים לאומיים שמגינה על ערכים, הגברת מעורבות ושיתוף ההורים בפעילויות בית הספר.

מנאל אעמר: הפיכת בית הספר לבית ספר פעיל, יוזם, תומך במוצרים כחול לבן, ולאפשר היכרות מעמיקה עם הסביבה הפיזית והאנושית חברתית.

מנאל אעמר: זה דוגמא למערך השיעור שתורגם לשפה הערבית, והעברנו אותו לאוכלוסיית התלמידים, ויצרנו גם סמלים בנושא, התלמידים בתוך הסדנאות, עשינו תחרות בית הספר לסמל הכי מייצג את בית ספר יסודי אלעין.

מנאל אעמר: בפרויקט כחול לבן, בתוך כל העבודות והסדנאות בחרנו בסמל שאני תיכף אציג.

מנאל אעמר: גם השתתפנו את הסדנאות שלנו היה גם ייצור עבודת יד בנושא כחול לבן, זה התוצר, אחת התוצרים, והשתמשנו ממש במוצרים ישראליים והתלמידים התחילו לא רק ברמת הכיתה, כשהולכים לקנות אז הם להבדיל בין המוצר הישראלי לבין המוצר הלא ישראלי,ואיך אנחנו מעדיפים ופונים, וגם מחנכים את התלמידים שלנו איך לקנות את זה.

מנאל אעמר: וגם מה שחשוב זה העברת המסר הזה להורים שלהם, וממש המעגל יגדל והמסר יגיע לכל השותפים.

מנאל אעמר: זה הסמל של בית הספר שזכה בתחרות הילדים שלנו, כחול לבן בתוך העולם, וזה גם מה שייצג את בית ספרינו בתחרות האינטרנטי ב'תעשידע'.

מנאל אעמר: גם זה יהיה דוגמא להרצאות שלנו, שזה מה שחשוב, בכדי להפחית את שיעור האבטלה, בכדי לאפשר כמה עובדים בתוך הכפר שלנו לאפשר להם מקומות עבודה, חייבים לקנות את המוצרים הישראליים, ומתוך שזה נמצא אצלנו.

מנאל אעמר: והבאנו ממש אנשים ממפעל "דלתא" בכדי לתת הרצאות לתלמידים שלנו, שזה קרוב אצלנו.

מנאל אעמר: זה הכפר שלנו, זה ארץ שלנו, ולהפנים את הערך הזה.

מנאל אעמר: גם פה דוגמא להרצאות, גם שיתפנו את מפעל "כתר".

מנאל אעמר: פה אני השתלמתי כמנהלת במסגרת השתלמות 'מנהל מאמץ מנהל' הגברת יעל אביב מנהלת תוכניות חינוכיות בהתאחדות התעשיינים, ושיתפתי אותם בסמל שייצג את בית הספר, הקמנו בבית הספר בסוף השנה תערוכה ופרויקט כחול לבן.

מנאל אעמר: וזה ממש בכניסה לבית הספר, וזה הפך לאורח חיים שלנו.

מנאל אעמר: זה ממש נתן.

מנאל אעמר: שיתפנו את ההורים ואת התלמידים ואת כל באי בית הספר, גם הפרויקט הזה נעשה בשיתוף מדריכה נעמי שרוני לפרויקט של כחול לבן, ומה שחשוב, שבעידן האלקטרוני, אתר בית הספר יכולים לבקר את זה, שם פרסמנו את כל התמונות את כל התהליך של הפרויקט שלנו, ולבסוף מנגנון הערכה ובקרה של בית הספר משתמשים במשוב לתלמידים וגם למורים על הפרויקט ממש.

מנאל אעמר: בבדיקה בסוף השנה בדקנו איך עמדת התלמידים כלפי הפרויקט, והתוצאות היו מאוד מאוד תומכות, שאנחנו ממשיכים לאמץ את הפרויקט הזה בשנה הבאה.

מנאל אעמר: ותודה לכולם, תלמידים, מורים וסגנים, מדריכת 'תעשידע' על יוזמה שהובילה, כולנו לעשייה מוצלחת ואוירה נעימה והגשימה את מטרותיה.

מנאל אעמר: תודה לכם.

אלכס מילר: תודה גברתי, מאוד מרשים.

ספיר אקר: קוראים לי ספיר, וזאת חן, ואנחנו הגענו מבית ספר בצפון המאוד מאוד רחוק.

ספיר אקר: והגענו לכאן כדי להציג לכם את התוצרים שעליהם עבדנו במהלך קורס מטעם 'תעשידע' במעמד זה רצינו לציין שבית הספר,אבל הכי אהבנו את הקורס הזה.

ספיר אקר: כאן אנחנו רוצות להציג בפניכם את התהליך שעברנו הקורס ולאחר מכן את הקמפיין שהכנו.

ספיר אקר: תכנים חדשים שלמדנו בקורס: "במהלך הקורס למדנו אודות מוצרים תוצרת הארץ אשר לא ידענו כי הם פרי המצאתם של ישראליים, ועל החשיבות הרבה שבהעדפתם על פני תוצרת חוץ.

ספיר אקר: הבנו איך לחשוב כמו אנשי פרסום, מהו קהל היעד, איך נכוון את הקמפיין לפלח מסוים מהאוכלוסייה, איך למשוך לקוחות, אילו רעיונות מקוריים אפשר להוסיף ולבדוק עד כמה הרעיונות שלנו רלוונטיים לפי סקר השוק"

חן יצחייק: במהלך הקורס למדנו אודות חשיבות העדפת מוצרים תוצרת הארץ, עברנו סדנא בנושא כחול לבן, בה למדנו אודות מוצרים תוצרת הארץ והחשיבות שבעדיפותם, לאחר מכן למדנו אודות מאפייני השיווק.

חן יצחייק: צפינו במגוון פרסומות וניתחנו אותם לפי קהל יעד וסוג המסר הפרסומי.

חן יצחייק: בהמשך התהליך למדנו את נושא המיתוג והמיצוב והבנו כי כאשר המוצר הוא ממותג האנשים מאמינים כי המוצר איכותי יותר ולכן הם משלמים הרבה יותר.

חן יצחייק: לאחר שלמדנו אודות מוצרים תוצרת הארץ, ותהליך השיווק, התחלקנו לקבוצות והתחלנו לעבוד על הקמפיין להעדפת מוצרים תוצרת הארץ.

ספיר אקר: ראינו את החשיבות של מוצרים כחול לבן, ולמדנו איך עובד עולם השיווק.

ספיר אקר: היום אנו מודעות יותר ומשתדלות לקנות תוצרת הארץ.

ספיר אקר: מאותה סיבה אנחנו מנסות לשווק ולקדם מכירות למוצרים כחול לבן.

חן יצחייק: בקורס אהבנו לבחון פרסומות לנתח אותם, הראו לנו סרטונים של פרסומות והיינו צריכים להגדיר קהל יעד ולהבין מהו המסר הפרסומי שהועבר.

חן יצחייק: פעילות זו העשירה האת הידע שלנו ובנוסף לכך גם נהנינו.

ספיר אקר: באופן אישי, ממש נהניתי בשלב היצירתי של הפעילות, והיה לי כיף להתנסות בחשיבה שיווקית.

ספיר אקר: הקורס העלה בי את הרצון לעסוק בתחום הפרסום והשיווק בעתיד.

חן יצחייק: לפני הקורס לא התעניינתי באופן מיוחד בתחום השיווק והפרסום, בעקבותיו גיליתי שתחום זה מעניין אותי מאוד, ואפילו עלתה בי מחשבה לעסוק בזה בעתיד.

ספיר אקר: ערכנו סקר בקרב בני נוער, וגילינו שהם לא מיחסים חשיבות למקום הייצור של המוצרים, שהם רוכשים, בדגש על מוצרים תוצרת הארץ.

ספיר אקר: עקב כך החלטנו לצאת בקמפיין אינטנסיבי להגברת המודעות לקנית מוצרים תוצרת הארץ בקרב בני נוער בישראל.

ספיר אקר: הקמפיין כלל פרסומת לטלוויזיה, שלט חוצות, פרסומת לעיתון ובאנר לאינטרנט.

ספיר אקר: הרעיון שעליו התבססנו בפרסומת זו תוכנית הריאליטי החדשנית 'היפה והחנון' .

ספיר אקר: "ספיר ישנה את שנת היופי לפני בית הספר.

ספיר אקר: שבע בבוקר, ספיר מתעוררת ליום חדש.

ספיר אקר: איזו משחת שיניים לבחור?

ספיר אקר: תוצרת חו"ל או תוצרת ישראל?

ספיר אקר: ספיר בוחרת בתוצרת חו"ל, נוסף לה גשר לשיניים שקצת התכערו.

ספיר אקר: איזו חולצה לבחור תוצרת חו"ל או תוצרת ישראל?

ספיר אקר: ספיר בוחרת בתוצרת חו"ל והופכת לחנונית.

ספיר אקר: מה נאכל לבוקר?

ספיר אקר: קורנפלקס קראנץ' תוצרת חו"ל.

ספיר אקר: ספיר אוכלת ומופיעים כמה פצעונים.

ספיר אקר: אוי ואבוי ספיר חנונית ומחוצ'קנת.

ספיר אקר: מוכנה לבית הספר?

ספיר אקר: הילדים צוחקים עליה והיא בודדה ועצובה.

ספיר אקר: כדי לשפר את מצב הרוח, ספיר הולכת לקניון ונכנסת לחנות הבגדים TNT תוצרת ישראל.

ספיר אקר: ספיר שמה עין על שמלה תוצרת ישראל, ספיר יוצאת מתא המדידה והיא מהממת.

ספיר אקר: תודות לשמלה תוצרת ישראל.

ספיר אקר: תמיד תזכרו, זה כבר לא קול לקנות תוצרת חו"ל!" בקשו מאיתנו להעביר, שאנחנו מודעות לכך שהפרסומת מכילה מקרים קיצוניים.

ספיר אקר: ואף לא הגיוניים לפעמים, אך מטרתה אמורה להמחיש את האירועים הרגילים בסדר היום הישראלי אלא לעבוד על התודעה של בני הנוער בישראל ולגרום להם להאמין שהמוצרים תוצרת הארץ יותר טובים מהמוצרים תוצרת חו"ל ולראותם בעין חיובית.

ספיר אקר: על הבסיס של הרעיון העיקרי של הפרסומת יצרנו גם את הבאנר לאינטרנט: "כנסו לאילים תהיו ישראליים, זה כבר לא קול לקנות תוצרת חו"ל".

ספיר אקר: זה בפרסומת לעיתון: חשפנו את היכנסו לפייסבוק שלנו ותמליצו על מוצרים כחול לבן כדי שיוכלו לראות דוגמאות למוצרים כחול לבן.

ספיר אקר: וגם שיראו שיש לזה ביקוש.

ספיר אקר: זה שלט החוצות שלנו:

ספיר אקר: עוד פעם "זה כבר לא קול לקנות תוצרת חו"ל".

ספיר אקר: שיראו במבט מהיר מהמכונית, ישר.

ספיר אקר: חד משמעית.

אלכס מילר: כל הכבוד.

אלכס מילר: רבותי, אנחנו ממשיכים.

אלכס מילר: בסדר הדוברים יש לנו דוקטור רון תומר, בקשה.

רון תומר: תודה רבה.

רון תומר: שלום, אני יושב ראש מטה מיצהר בישראל מטעם התאחדות התעשיינים.

רון תומר: אני תעשיין בעצמי.

רון תומר: כעשר שנים אני חבר המטה, ובשנה וחצי האחרונות היושב ראש שלו.

רון תומר: והמטה בעצם עובד בשני מישורים.

רון תומר: המישור הראשון זה בנושא החינוך.

רון תומר: סביב עזרה וקידום הנושא של 'תעשידע'.

רון תומר: הדבר השני זה פעילות עכשווית, לשכנע את האזרחים הבוגרים של מדינת ישראל לקנות תוצרת הארץ.

רון תומר: אנחנו משקיעים הרבה כסף ומשאבים לעשות את זה.

רון תומר: ואני רק יכול להגיד, שמניסיוני, שאם היינו משקיעים בחינוך מה שמשקיעים היום, ואף יותר, לפני עשר, עשרים שנה, לא היינו צריכים לעמוד במצב הזה היום.

רון תומר: כי בעשר שנים האחרונות היינו צריכים להסביר לאזרחי ישראל את הקישור בין התעסוקה והאבטלה לבין הנושא של רכישה והעדפתם של מוצרים ישראליים.

רון תומר: היינו צריכים לשכנע בעבר שמוצרים ישראליים הם טובים, היום כבר אנשים אולי מבינים את זה.

רון תומר: אבל התחלנו במקום כזה, והיינו צריכים לבנות את הגאווה הישראלית סביב העניין הזה.

רון תומר: העבודה היום בחינוך היא מאוד חשובה, כי היא תחסוך מאיתנו את הקמפיינים האלו לדור הבא.

רון תומר: אבל מה?

רון תומר: היום אנחנו עובדים מאוד קשה, ו'תעשידע' עושה עבודה נפלאה בסדנאות האלה לבתי הספר.

רון תומר: אני עדיין חושב שהנושא הזה של חינוך לתעשייה וחינוך לאהבת תוצרת הארץ הוא אידיאולוגי לא פחות מאהבת הארץ עצמה, ואני חושב שזה דבר שצריך להיכנס לתכנית הלימודים באופן רציף ולא משנה לשנה כל פעם לנסות ולהשיג תקציבים ולעבוד על זה.

רון תומר: אני חושב שזה צריך להיות אחד מאבני היסוד של החינוך הישראלי.

רון תומר: דבר שבו בסופו של דבר כולנו נרוויח מזה.

רון תומר: אין ספק ש'תעשידע' עושה עבודה נפלאה.

רון תומר: אני הייתי, במקרה, השופט באותו היום שציינה אביבה, ובמקרה, שפטתי את העבודה שזכתה פה, שממש הורידה לי דמעות מהעיניים.

רון תומר: ואני מוכרח להגיד, כשנשאתי דברים בסוף היום הזה, התרגשתי יותר מאשר אני מתרגש אי פעם בכל כנס או כל דבר אחר.

רון תומר: החינוך זה יופי והחינוך משיג את המטרה שלו, אבל זה לא שנה ולא שנתיים וגמרנו.

רון תומר: ובקשתי וקריאתי לוועדה הזו ככל שהיא יכולה, לבוא ולקדם, ולהפוך את החינוך לתוצרת הארץ, כאחד מאבני היסוד של מערכת החינוך הישראלי.

רון תומר: תודה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: דוד, בבקשה.

דוד ארצי: אני תעשיין, גם מה שנקרא תעשייה מסורתית וגם תעשיית היי טק.

דוד ארצי: אני הייתי מנהל כחול לבן לפני כמה שנים, שש שנים, ואני יכול להגיד לכם דבר אחד, הכול תלוי ברצון הטוב.

דוד ארצי: באמת זה מתחיל בחינוך בכיתה א', אפילו בגן הילדים, אני זוכר שבכל שנותי קנאתי במה שקורה בארצות הברית, ששמה כשהילד מתחיל להבין את השפה אומרים לו ''buy American product תקנה ראשית כל ותהיה גאה במוצרים שלך.

דוד ארצי: אבל אני רוצה ברשות

דוד ארצי: כם להגיד עד כמה זה תלוי בכולנו ובהרבה מאוד בחברי הכנסת, וחברי הממשלה ושרי הממשלה.

דוד ארצי: אני רוצה לתת שתי דוגמאות מהיותי כחול לבן, עד כמה היה הקשר בין הפרנסה ובין כחול לבן.

דוד ארצי: הדוגמאות, היה טרמינל בן גוריון שבנתה מדינת ישראל שהושקעו בו מיליארדי שקלים.

דוד ארצי: יום אחד בהיותי מנהל כחול לבן התגלה לי שבגלל שהמתכננים שתכננו את הטרמינל היו קבוצה אמריקאית, הם קבעו סטנדרטים אמריקאיים, למשל השטיחים היו אמורים לקנות ממשרד אמריקאי, מערכת מיזוג האוויר, לא רוצה למנות רשימה שלימה.

דוד ארצי: מי שהיה אז אחראי על זה - שר התשתיות - היה ליברמן.

דוד ארצי: אני נדנדתי לו, קיבל אותי.

דוד ארצי: השינוי היה שבמפעל אור עקיבא שעושה שטיחים .

דוד ארצי: שלוש שנים.

דוד ארצי: מאה חמישים עובדים היה להם פרנסה, ומפעל ירושלמי למיזוג, מאה חמישים עובדים.

דוד ארצי: זה שתי דוגמאות.

דוד ארצי: היו עשרות דוגמאות ובסופו של דבר הטרמינל שהיה מתוכנן שמונים אחוז לקנות בארצות הברית הפך להיות שמונים אחוז לקנות בארץ.

דוד ארצי: ובמחיר טוב, ובעיקר לאלפי עובדים פרנסה.

דוד ארצי: אני מביא פה את הדוגמאות האלה כי זה מאוד מאוד חשוב מה עושים חברי הכנסת.

דוד ארצי: כי זה קצת רצון טוב והשרים, שיכולים להשפיע המון בנושא זה של קניות תוצרת הארץ, וכמובן זה מביא את הפרנסה.

דוד ארצי: לכן, המודעות הזאת והרצון הזה להקפיד לקנות תוצרת הארץ יוצר כל שנה מאות אלפי משרות שאנחנו כל כך שמחים להם.

אלכס מילר: תודה אדוני, הדוגמא מצוינת, דרך אגב.

דורון קמפלר: בוקר טוב, אני מנכ"ל כרמל מיכלים, מנהל קבוצה של חמישה מפעלים, מנתיבות בדרום דרך נתניה ושני מפעלים בפארק תעשיה בקיסריה ומפעל בכרמיאל, וחלק מקבוצת נייר חדרה, שאחד המאפיינים שלה זה שמיצרים מוצרים בארץ.

דורון קמפלר: ממרכיב חומר הגלם, שזה לא דבר מובן מאליו, ועד למוצר הסופי.

דורון קמפלר: אני רוצה לדבר על ה'טכנודע' בגבעת אולגה.

דורון קמפלר: בשבע שנים האחרונות, אנחנו מנהלים פעילות שוטפת.

דורון קמפלר: מאות תלמידים מדי שנה מחקרים במפעל בקיסריה – פארק התעשייה בקיסריה – ונותנים להם לגעת במוצרים, לגעת בתעשייה.

דורון קמפלר: פיתחנו קו מיני ב'טכנודע' בגבעת אולגה ומי שלא ביקר בו מוזמן לבקר ב'טכנודע', מקום מקסים, כשהרעיון העיקרי הוא לחשוף את התלמידים האלו מגיל בית ספר יסודי לתעשייה.

דורון קמפלר: זה מתחבר לכחול לבן, כי המשולש הזה הוא בלתי נפרד.

דורון קמפלר: תעשייה וכחול לבן הם הולכים ביחד.

דורון קמפלר: אנחנו מוצאים אצל התלמידים את הביקור במפעל, ואנחנו כשהדרכנו את המדריכים שלהם, אנחנו מוצאים הזדמנות פז להראות להם, גם מה זה תעשייה אבל גם מה זה מוצר, מה זה כחול לבן, מה זו עבודת ידיים, מה שהרבה כבר לא יודעים.

דורון קמפלר: רוב הילדים היום, עבודת ידיים, זו עבודה על המקלדת.

דורון קמפלר: ואנחנו מנסים להראות להם שהן שוות משהו חוץ מזה.

דורון קמפלר: התגובות הן יוצאות מן הכלל, כשאתה מקבל חיוך מילד שביקר.

דורון קמפלר: בשבילם זה ביקור, יציאה מבית הספר.

דורון קמפלר: אנחנו אחד המקומות שיוצאים אליהם כיציאה החוצה.

דורון קמפלר: כמו שיוצאים למוזיאון, אנחנו משתדלים גם, שהביקור הזה לא ייגמר כמוזיאון.

דורון קמפלר: אני חושב שצריך לקחת קצת יותר יוזמה, ולחשוף את התלמידים קצת יותר לתעשייה.

דורון קמפלר: זה נעשה היום, ברובו תרומות, זאת אומרת אני מממן כחברה את הסעת התלמידים מבית הספר לביקור במפעל, כי אני חושב שזה גם אינטרס שלי בין השאר כישראלי.

דורון קמפלר: אבל זה נעשה היום בעזרת תרומות, אני חושב שזה צריך להיות חלק מתכנית הלימודים, פשוט להוציא אותם החוצה לא רק מוזיאונים.

דורון קמפלר: זה חלק מהחיים.

דורון קמפלר: תודה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת נחמן שי, בקשה.

נחמן שי: תודה רבה ליושב ראש, ותודה רבה לכולכם.

נחמן שי: אנחנו, מבחינת הכנסת שותפים מלאים ליום הזה, שנועד למקד עניין ציבורי ולעודד כחול לבן.

נחמן שי: הקמנו בכנסת שדולה, שתכליתה לשלב את הנושא הזה בעבודת הכנסת.

נחמן שי: היום זה אירוע ציבורי פומבי, אבל גם בחקיקה, על מנת שנוכל באמצעות הכלי העיקרי שנתון בידינו לסייע בתוצרת הארץ.

נחמן שי: שותפים איתנו משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, וההתאחדות, רון וחברים, ואנחנו, נדמה לי מגויסים כולם לעניין.

נחמן שי: אני רק מאוד מקווה שזה לא יסתכם רק ביום כזה, או בפעילות בבית, אלא גם במרבד הציבורי הרחב.

נחמן שי: ומה שראינו פה, קצת ממה שראינו, בפעילות בבתי הספר, הוא בעיני התקווה הגדולה.

נחמן שי: כי אם באמת תלמידי בתי ספר ישתכנעו שזה לא פשוט, כי הולכים לחנות ששמה TNT ולפי מיטב ידיעתי זה שלוש אותיות באנגלית.

נחמן שי: אני חיפשתי את השם העיברי של החנות, אחת המכות הידועות זה שמות לועזיים.

אביגדור ליברמן: 'הוניגמן' זה עברית.

נחמן שי: 'הוניגמן' זה עברית, 'שניידמן' זה עברית, TNT זה הוניגמן?

נחמן שי: אז הם עברו TNT ,שלא ידעו כולם שזה תוצרת כחול לבן.

נחמן שי: אין ספק שהמימד של החינוך הוא הכי חשוב, כי הוא יוצר את האוכלוסייה גם בהווה וגם בעתיד של צרכנים, שייקחו איתם הרגלי צריכה, שבמוקדם ובליבם תהיה כחול לבן.

נחמן שי: אנחנו לא אנשים נאיביים.

נחמן שי: אנחנו יודעים שהעולם הוא גלובלי, אנחנו יודעים שיש סחר בינלאומי, ואנחנו יודעים שהדור הזה, הצעיר, נחשף אולי יותר מדורות אחרים, בגלל התקשרות, למוצרים לא ישראליים.

נחמן שי: ולכן, התחרות היא יותר קשה וצריך לעמוד גם בסטנדרטים, ואת זה צריכים לעשות האנשים שמייצרים את תוצרת הארץ.

נחמן שי: בסופו של דבר, יש גם כמובן מודעות והבנה, אני מקווה, למשמעות של כחול לבן, שזה משמעות של עזרה הדדית.

נחמן שי: שאתה קונה כחול לבן, אני מאוד אוהב את זה, אתה מסייע למישהו אחר, למקום העבודה שלו או למשפחה, לאח, לחבר, לפרטנר שלך.

נחמן שי: אתה גם מקדם את המדינה שלך ביחסי החוץ שלה, אתה גם מחזק את מעמדה הבינלאומי, או במילים אחרות אתה מטפח את מה, שאני מאוד אוהב להשתמש, את העוצמה הרכה שלנו כמדינה.

נחמן שי: כוח כלכלי הוא כוח במובן הקשה של המילה, אבל עוצמה רכה - במובן של טיפוח ערכים, של הזדהות, של הבנה, של סולידריות וכדומה.

נחמן שי: כל אלה נמצאים בתוך הכחול לבן הרבה יותר מהמוצר המסוים שבו מדברים.

נחמן שי: אכן, אני מאמין שיש חשיבות גבוהה לעיסוק בנושא הזה ודרך העיסוק בזה להנחיל את זה לצבורים רחבים.

נחמן שי: אני מודה שוב לכולכם שבאתם ובאמת 'זה לא קול לקנות בחו"ל'.

אלכס מילר: תודה לחבר הכנסת נחמן שי, שהוא יושב ראש השדולה כחול לבן בכנסת.

אלכס מילר: חברת כנסת שמאלוב ברקוביץ', בקשה גברתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה רבה אדוני היושב ראש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האמת אחרי דבריו של נחמן שי קשה להוסיף דברים כי אני חושבת שאתה תמצת את זה, אני נמצאת כאן ומתרגשת, באמת לראות גם לשמוע את מנאל וכשקראתי את מה שחולק פה, ראיתי רק מגזר יהודי, ורציתי כבר לקפוץ, רגע, מה עם מגזר ערבי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחר כך קראתי ונרגעתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חייבת לומר לך, שממש התרגשתי לשמוע אותך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: התרגשתי לראות שעל אף שאנחנו שומעים את צורת וסגנון הדיבור ועל אף שאומרים שהדור הזה הוא לא דור כמו שהיה, כנראה ששום דבר לא משתנה אצלנו.

אלכס מילר: כמו שהיה מתי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יודע, תמיד אומרים פעם זה היה אחרת.

אלכס מילר: אני לא יודע, אני אולי בדור אחר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אצלך הכול אותו דבר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שום דבר לא השתנה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רואים למה אני אוהבת את העלייה מחבר המדינות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האנשים יציבים, לא משתנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רציתי באמת לחזק יותר את הנושא שאתה דברת עליו, את הערכים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רואה בקניית כחול לבן, מעבר לעובדה, שאנחנו עוזרים למשפחות להתפרנס, אני חושבת שדבר החשוב פה הוא הנושא הערכי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת המדינה, כאן אני חי, אני צריך לחזק אותה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני צריך לעזור לזולת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאנחנו יודעים, וכל פעם שאנחנו קוראים על איזשהו מפעל שנסגר, ובעיקר בתחום התפירה, שכולם נסעו לסין, וכולם יודעים שהמוצרים בסין הם לא איכותיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולנו יודעים את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו יודעים שכשמישהו קונה מוצר סיני כולם אומרים 'טוב, נו זה מסין' אז אני חושבת שאנחנו צריכים לחזק את הגאווה הישראלית, כי אני חושבת שמה שעושים בדרך כלל במדינת ישראל אנחנו עושים את זה באמת טוב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין דבר יותר נכון מאשר לעשות את זה דרך החינוך, ואני רציתי לברך אותך אדוני היו"ר על הדיון הזה שאתה עושה, והוא משודר עכשיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הרייטינג לא כל כך נמוך, אני בטוחה שעל אף שזה ערוץ הכנסת רואים אותנו, ואני שמחה שהציבור הרחב רואה שבכנסת, כמו שאמר יושב ראש השדולה כחול לבן חבר כנסת נחמן שי, אנחנו איתכם ואנחנו נקדם ותמיד נתמוך באותם החוקים, שיקדמו את המדינה הזאת ויהפכו אותה לאור לגויים ואנחנו כאן בשביל זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: משרד החינוך, בבקשה.

נירה קושינסקי: אני הנציגה של משרד החינוך, מינהל מדע וטכנולוגיה.

נירה קושינסקי: אני רוצה לספר על משרד החינוך, שמחבק, ובקשר ממש יומיומי עם ה'תעשידע' עם מישאל והמדריכות.

נירה קושינסקי: יש לנו מדריכות של משרד החינוך, יש לנו מטמיעות שמגיעות לבתי הספר, משהו כמו מה שדורון אמר.

נירה קושינסקי: מבקרים במפעלים, עושים עבודות חקר במפעלים, גם בחטיבת הביניים.

נירה קושינסקי: כמאה בתי ספר, עשרים אלף תלמידים, שמגיעים לתעשייה.

נירה קושינסקי: ואנחנו רוצים כמובן להגדיל את זה כמה שיותר.

נירה קושינסקי: אנחנו רואים בזה למידה אותנטית, אנחנו רואים בזה באמת באמת להכיר את המגזר הזה, שחשוב לנו.

נירה קושינסקי: וחשוב לנו כמובן שיישארו, ואני מדברת גם על קניה של כחול לבן, אבל גם בתלמידים שבוחרים במקצועות טכנולוגיים, במקצועות מדעים טכנולוגיים והולכים לתעשייה.

נירה קושינסקי: אז גם במינהל מדע וטכנולוגיה, גם הורים, גם מנהלים מחוברים לתעשייה באמצעות השתלמויות.

נירה קושינסקי: תלמידים מבצעים בחטיבה העליונה עבודות לתעשייה כמעט בכל המקצועות הטכנולוגיים.

נירה קושינסקי: ואנחנו מקוים שזה רק יגדל, ושהילדים האלה בנים ובנות - יש פרויקט שלם של עידוד בנות לתעשייה עידוד בנות לבחירה במקצועות מדעים טכנולוגיים כמובן עם כל הסטריאוטיפיים- הם מכירים את התעשייה הרבה מאד באמצעות הקשר שלנו עם ה'תעשידע' ואנחנו באמת מקוים שגם יבחרו בקניה של כחול לבן וגם יבחרו בתעסוקה של התעשייה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: מה קורה עם תוכניות לימודים?

נירה קושינסקי: כפי שאמרנו, יש לנו מדריכות שעובדות בתוך בתי הספר וזה מתחיל בחטיבת הביניים.

אלכס מילר: אין תוכנית מסודרת של משרד החינוך?

נירה קושינסקי: יש מדריכות.

אלכס מילר: במקצוע כמו אזרחות?

נירה קושינסקי: לא, לא באזרחות אלא במדע וטכנולוגיה.

אלכס מילר: כולם במדע וטכנולוגיה?

נירה קושינסקי: בודאי, בחטיבת הביניים כולם לומדים מדע וטכנולוגיה, בתוך מדע וטכנולוגיה יש היבטים של טכנולוגיה, יש היבטים של תעשייה יש היבטים של מדע וטכנולוגיה.

אלכס מילר: יש נושאים של כחול לבן?

נירה קושינסקי: יש, בהחלט.

אלכס מילר: מצוין.

נירה קושינסקי: בחטיבה העליונה במקצועות מדעים וטכנולוגיה, עכשיו יצאנו בקמפיין גדול לעידוד של בחירה במקצועות הטכנולוגיים.

נירה קושינסקי: היו"ר אלכס מילר: מה עם רכישה של משרד החינוך?

נירה קושינסקי: אתה מדבר על רכישה של כחול לבן למשרדים?

נירה קושינסקי: אני לא מצויה בזה כל כך, אבל אני מאמינה ומקווה מאוד שכן.

אלכס מילר: כמו שדברתי עם השר, יש המלצה בנושא של תלבושת אחידה שזה של כחול לבן, השאלה היא עד כמה אתם יודעים שזה מבוצע?

נירה קושינסקי: אני מוכנה לבדוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם יש חובה למשל לשים דגל ישראל בכל כיתה במדינת ישראל?

נירה קושינסקי: כן, בודאי, דגל ומפה.

אלכס מילר: יש, אבל לא בכל כיתה.

נחמן שי: אבל זה לא אומר שהדגל יוצר בארץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, זאת השאלה הבאה.

נחמן שי: ברוב המכריע של המקרים, גם הדגל שהיה מונח אצל סגן שר החוץ, בזמן שהוא השפיל את טורקיה היה דגל סיני.

נחמן שי: ההשפלה היתה חלקית, זאת אומרת, עשינו את זה בדגל סיני, כי הוא אמר הנה דגל ישראל - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בכל אופן, זאת באמת השאלה הבאה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי אני מסתובבת קצת בבתי ספר ואני חייבת לומר שאני לא רואה בכל כתה, ואם רואה אז כמו שאתם אומרים זה לא תמיד כחול לבן.

אלכס מילר: אם אני לא טועה, החוק מחייב בכל בית ספר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש סנקציה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אתם אוכפים את הנושא הזה?

נירה קושינסקי: את יכולה לענות איך אוכפים?

תמיר בן משה: המשרד כמשרד חינוך, לא מתעסק בכשל ציוד ותכולת הכיתות, זו הרשות המקומית.

תמיר בן משה: השאלה 'האם הדגל עצמו, הוא רכש מתוצרת ישראל?

תמיר בן משה: ' היא לא שאלה למשרד החינוך.

תמיר בן משה: אנחנו יכולים לבדוק עם הרשויות, אבל זה לא נעשה על ידי המשרד באופן ישיר.

אלכס מילר: בפתיחה אמרתי, שהצעת חוק שלי ושל חברת כנסת שלי יחמוביץ' "חוק הדגל" שאנחנו קראנו לזה, מחייבת אחוז מסוים של רכישה, התקבלה בקריאה שלישית.

אלכס מילר: אנחנו מקווים, שגם כל שאר החוקים, שבעצם הולכים ומחזקים את התעשייה כחול לבן יוכלו להתקדם במהירות.

אלכס מילר: ורק בנושא שאת ציינת, על דגל בכל כיתה, אני בחרתי לעשות את זה בדרך אחרת.

אלכס מילר: אני פניתי לכמה ראשי ערים דרך חברי מועצות, והיוזמה היתה דרך מועצת העיר.

אלכס מילר: זאת אומרת באר שבע, היתה יוזמה וזה התקבל בהצבעה במועצת העיר, שלא רק בכל בית ספר, כמו שזה היום מחייב בחוק, אלא גם בכל כיתה יהיה דגל ישראל.

אלכס מילר: אני מקווה מאוד, שבשאר הרשויות המקומיות תהיה איזושהי יוזמה מסוג זה, אבל כמובן שאם אנחנו מדברים על החינוך וחינוך לצרכנות נבונה וחינוך לרכישה של כחול לבן, חובה על כל מי שמחנך הוא צריך לתת דוגמא.

אלכס מילר: לא מדבר על המורים של מה הם רוכשים ואיפה הם רוכשים.

אלכס מילר: אני מדבר ברמה של משרדים, אם משרדים מחליטים לבוא ולחזק אז לדעתי ה'פוש' צריך לבוא גם מתוך המשרד, והדגשה על כל דבר שנכנס, אם זה הטושים ועד לכל דבר ודבר.

אלכס מילר: שיהיה הדגשה שזה בעצם נרכש בתוך ישראל, כמוצר ישראלי.

אלכס מילר: וזה לדעתי גם אחד מהקמפיינים, שיכול להיות חלק מאוד יעיל, כאשר ילדים נכנסים לכיתות והם רואים שעל כל ספסל יש דגל ישראל שזה נרכש בארץ ולא נרכש בחו"ל.

רון תומר: אדוני היו"ר, אם אפשר רק הערה קטנה, משרד החינוך כל שנה בוחרים נושא לשנת לימודים כבר כמה שנים אנחנו מנסים ולא מצליחים להשפיע, שיבחרו שנה אחת, שהנושא המרכזי במערכת החינוך יהיה התעשייה ואני חושב שאולי עכשיו יש בהחלט מקום.

אלכס מילר: אני חושב שאולי השנה, שאולי שנה הבאה נחשוב על זה.

אלכס מילר: אני חושב, שחבר כנסת נחמן שי, כיושב ראש השדולה, אולי יפנה לוועדה בצורה מסודרת בתחילה, כך שאנחנו נוכל להתכונן לשנה הבאה.

דן אלמן: אני רוצה, כתעשיין, להתריע על מקום שהוא מאוד פרוץ, והוא יכול להיות, אולי זה מה שדוד ארצי אמר.

דן אלמן: אני הייתי תשע שנים דירקטור בחברת חשמל, ושמונה שנים יושב ראש וועדת מכרזים.

דן אלמן: אפשר לעשות ניסים ונפלאות, כשרוצים, בנושא של קניות גומלין ורכש גומלין.

דן אלמן: הצלחנו לכופף, כשהיה מי שהוביל את זה, חברות שלא רצו.

דן אלמן: ואני אתן דוגמא אחת, שתראה את הכל.

דן אלמן: היה מכרז גדול של הטורבינות.

דן אלמן: ידוע לשמצה.

דן אלמן: בקיצור, היו שם ארבעה מתמודדים שבצד הטכני לא היה ספק בכלל שכולם מאה.

דן אלמן: זה היה מיצובישי, טאצ'י, ז'יהי, וסימנס.

דן אלמן: שתי החברות המזרח אסייתיות, סירבו לרכש גומלין בצורה שקבענו במכרז, וחד וחלק הוצאתי אותם מהשתתפות במכרז חברת חשמל.

דן אלמן: ג'יהי וסימנס עמדו ב35% רכש גומלין בארץ.

דן אלמן: יש המון חברות ממשלתיות, שאין פיקוח, לא שמים לב.

דן אלמן: עם כל הכבוד לוועדות ועם כל הכבוד לכולם, שם מונח כסף ענק.

דן אלמן: אם קונים כבלים במזרח, אפשר טיסות באל על, ואפשר תפוזים, ואפשר היי טק, ואפשר אלקטרוניקה.

דן אלמן: וכשיש יד מכוונת, וכשעושים את זה בצורה מסודרת, יש כאן נתח ענק שאנחנו מזניחים אותו.

דן אלמן: תודה.

אלכס מילר: תודה רבה.

צביקה ליברמן: שלום, אני מנהל את איגוד הטקסטיל והתאחדות התעשיינים.

צביקה ליברמן: אני רוצה להודות ליו"ר על החוק, חוק הדגל.

צביקה ליברמן: ואני רוצה ליידע אותך, שהדגלים של יום העצמאות שעבר, לפני חודשיים, היתה הצלחה גדולה מאוד.

צביקה ליברמן: אתם גרמתם לזה שהרבה, במיוחד בפריפריה, הרבה עובדים עבדו בנושא הזה, רק לדוגמא אחת, כולם מכירים את הסיפור של בנק הפועלים שבשנים האחרונות הוא רכש את הדגלים בסין והשנה הוא ייצר את זה בארץ.

צביקה ליברמן: חמש מאות אלף דגלים, אני הייתי בכפר דרוזי וראיתי איך מייצרים את זה.

צביקה ליברמן: אז זה לתפארת מדינת ישראל.

צביקה ליברמן: ואני מודה לך ולחברי הכנסת שיזמו את החוק הזה, ושלי יחימוביץ' וליו"ר, וכמובן לנחמן שי, שתמיד נמצא ברקע ונותן לנו גיבוי.

צביקה ליברמן: תודה.

אלכס מילר: תודה רבה.

נחמן שי: ברצוני לומר, שאנחנו ממשיכים באירועים האלה במשך היום, היום.

נחמן שי: הבוקר, היו שתי וועדות שעסקו בנושא של כחול לבן.

נחמן שי: אחר כך יש לנו מפגש גדול בכנסת כולל ראשי ההסתדרות והתאחדות התעשיינים.

נחמן שי: בארבע מליאת הכנסת תעסוק בכך, שרי תמ"ת לשעבר ידברו על הנושא, כך שאני מקווה שהמסר הזה באמת ייצא מהבית.

נחמן שי: ואני רוצה להודות עוד פעם לכל השותפים שלנו.

נחמן שי: והזכרתי קודם את חזי וצביה ואחרים, ובאמת כולם ממוקדים לעניין ומנסים לסייע ככל האפשר.

נחמן שי: תודה רבה לכם.

דוד ארצי: אנחנו יושבים בכנסת, אני רואה שיש עכשיו יוזמה חדשה.

דוד ארצי: אני חשבתי שאת ה- Buy American Love אפשר לתרגם לחוק ישראלי.

דוד ארצי: הוא ייתן הרבה הזדמנויות.

דוד ארצי: שהיום לא ניתנות לפי הכללים, שבעיקר מפעלים ממשלתיים עובדים.

דוד ארצי: אני נותן לכם חומר למחשבה.

דוד ארצי: אנחנו בזמנו הכנו במסגרת התאחדות התעשיינים, היתה טיוטת חוק.

דוד ארצי: היו שני חברי כנסת שדחפו את זה.

דוד ארצי: אחד מהם הוא מקדימה, שטרית, ואז נפלה הממשלה והעסק לא הלך קדימה.

דוד ארצי: חומר למחשבה.

דוד ארצי: אני חושב, שזה יכול להיות אניית דגל.

דוד ארצי: ואז גם יש הרבה הרבה לילדים ללמוד על חוק חדש שמדבר על תוצרת הארץ.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: רבותי אני רוצה להודות לכולם, אני חושב שקודם כל כמובן ברכות לכל אותם הפרויקטים שראינו.

אלכס מילר: אני מברך כמובן את התלמידות, ואת התעשיינים, וכל מי שעוסק במלאכה.

אלכס מילר: חבר הכנסת נחמן שי שהוא מוביל את השדולה, ובאמת נרתם לסיוע בנושא.

אלכס מילר: כן, אנחנו חושבים שיש חשיבות כאשר הנושא בא ממש מגיל קטן, במסגרת של הפעילות של מערכת החינוך של משרד החינוך אין ספק שאתם צריכים, חייבים, להדגיש כל דבר שהוא קשור לילד, הכחול לבן במערכת החינוך.

אלכס מילר: גם אם זה רכישות, כמו שציינתי קודם, עד לתכנית הלימודים המסודרת.

אלכס מילר: אני מניח, שבסופו של דבר, התלמידים והדור הבא, שדיברה עליו חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ', באמת יהיה יותר נבון, ויחשוב פעמיים לפני שהוא רוכש מוצר כזה או אחר.

אלכס מילר: אין ספק שכל הגופים הממשלתיים, אנחנו ממשיכים להמליץ, שידגישו ברכישה שכחול לבן.

אלכס מילר: גם מבחינת המוצרים באופן כללי, וגם מבחינת הפעילות שהם מבצעים אותה יומיומי.

אלכס מילר: גם הכנסת, אני מקווה מאוד, לוקח חלק פעיל בנושא של חיזוק כחול לבן.

אלכס מילר: אם זה רכישות, אני לא יודע איפה ייצרו את הדגל שהוא למעלה על הכנסת אבל, אני חושב, שכמו שבדקת את הדגל בחדרו של סגן שר החוץ, ככה תוכל גם לעלות למעלה ולבדוק את הדגל שנמצא על הכנסת.

אלכס מילר: אני לא בטוח בתוצאה, אבל תבדוק.

צביקה ליברמן: בטוח בטוח, אני יודע מי מייצר אותו.

אלכס מילר: רק תיזהרו על בטיחות, זה חשוב.

אלכס מילר: אני מודה שוב לכולם ובהצלחה, הישיבה נעולה.