הוועדה המשותפת לוועדת החינוך ולוועדה למעמד האישה לדיון בהצעות חוק בנושא זכויות הסטודנט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1, 2011-06-27 11:00

אלכס מילר: בוקר טוב.

אלכס מילר: אנחנו בוועדה משותפת עם הוועדה לקידום מעמד האישה ואנחנו בשתי הצעות חוק, הצעת חוק ממשלתית והצעת חוק פרטית; הצעת חוק ההתאמות וזכויות לסטודנטיות בהיריון ואחרי לידה (תיקוני חקיקה), התשע"א-2011, של חברת הכנסת רונית תירוש, והצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 4) (התאמה עקב טיפולי פוריות, היריון, לידה, אימוץ או קבלת ילד כהורה מיועד או כהורה במשפחת אומנה), התשע"א-2011.

אלכס מילר: רבותיי, לפני שאנחנו פותחים דיון אנחנו צריכים לעשות הצבעה על איחוד שני החוקים, ולתת לחברת הכנסת רונית תירוש לעבור על השלב של הצבעה טרומית ולהגיע ישר להכנה לקריאה שנייה ושלישית יחד עם החוק הממשלתי.

אלכס מילר: זאת אומרת אחרי ההצבעה של איחוד שני החוקים, אנחנו מכינים הצעת חוק לקריאה שנייה ושלישית ובכך אנחנו נתקדם.

אלכס מילר: אני מתכוון לעשות היום דיון להוראות הכלליות כלפי החוק.

אלכס מילר: במידה ותהיה אפשרות ונספיק להתחיל בהקראה של החוק, נעשה את זה.

אלכס מילר: באופן כללי אני רוצה להגיד שוועדת החינוך התחילה בחקיקת החוק הראשי, זכויות הסטודנט בכנסת ה-17, זו היתה הצעת חוק שלי ושל חברי כנסת נוספים שחוקקו חוק גדול שהיום אנחנו כבר עושים תיקונים שונים.

אלכס מילר: התיקון הראשון היה הטבות לסטדונטים המשרתים במילואים, אחר כך היתה הגדרת הזכויות של סטודנטים הלומדים במוסדות קולנוע, תרבות ומוסדות מסוג זה, והיום אנחנו בחוק שהוא חוק חשוב מאוד, שלדעתי באמת הגיע הזמן, אני חושב היום על איך ב-60 שנה שאנחנו במערכת ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל עדיין צריכים לחוקק חוקים מסוג זה.

אלכס מילר: אבל אין מה לעשות ואנחנו מברכים כל חבר כנסת וכמובן את הממשלה על כך שראו לנכון לקדם את העניין הזה.

אלכס מילר: אני רוצה להעביר את זכות הדיבור גם ליושבת ראש השותפה שלי לנושא הזה, חברת הכנסת חוטובלי, אחר כך אנחנו נצביע ואז ניתן לחברת הכנסת רונית תירוש להציג את הצעת החוק לאחר האיחוד של שני החוקים וכמובן כאשר סגנית השר, חברת הכנסת גילה גמליאל, תצטרף אלינו אנחנו ניתן גם לה להתייחס, וכמובן, רבותיי, כל מי שרוצה להתייחס לנושא הזה באופן כללי, נא להירשם.

ציפי חוטובלי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

ציפי חוטובלי: אני מודה לך מאוד על שיתוף הפעולה בחוק החשוב הזה שבהחלט נוגע לשתי הוועדות שאנחנו כרגע משתפים בהם פעולה.

ציפי חוטובלי: מדובר במהפכה תפיסתית ביחס לסטודנטיות.

ציפי חוטובלי: למעשה האקדמיה התעלמה, ראתה באופן עיוור את המציאות הנפוצה מאוד במדינת ישראל, שבה סטודנטיות יולדות במהלך תקופת לימודיהן.

ציפי חוטובלי: הדבר הזה הערים קשיים רבים על כל אותן נשים שכל חטאן היה בזה שהן הביאו ילדים לעולם בתקופה שבה הן ביקשו להשלים את התואר הראשון, התואר השני, התואר השלישי שלהן, ובמדינת ישראל שבה אנשים מגיעים למערכת ההשכלה הגבוהה מלכתחילה כאנשים נשואים בדרך כלל, שזה דבר שקורה, דבר מאוד מאוד נפוץ, ודבר שהוא חלק מההתמודדות היומיומית, למה ייגרע חלקן של הסטודנטיות מאותם אנשים שמשרתים את המדינה ועושים מילואים ומקבלים התאמות על פי האקדמיה, על פי חוק המילואים?

ציפי חוטובלי: למה ייגרע חלקן של אותן נשים מחברותיהן שנמצאות בשוק הפרטי וזכאיות לחופשת לידה?

ציפי חוטובלי: זה בעצם מה שעומד מאחורי הרעיון של הצעת החוק הזאת.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לומר שחברת הכנסת רונית תירוש הביאה בפנינו את הצעת החוק הפרטית שבה יש ציון מפורש של תקופה, של פרק הזמן שבה נשים תוכלנה ליהנות מחופשת לידה, לעומת הצעת החוק הממשלתית שאין בה אזכור של העניין הזה.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה נושא שחשוב שניכנס אליו.

ציפי חוטובלי: באופן כללי מה שחשוב בהצעת החוק, שיש השוואת תנאים בין נשים שיולדות לבין נשים שמאמצות או לוקחות ילד במסגרת של אומנה.

ציפי חוטובלי: זה דבר נוסף שהוא מאוד חשוב.

ציפי חוטובלי: וגם נשים שנמצאות בטיפולי פוריות.

ציפי חוטובלי: שלום לסגנית השר, ברכות על הצעת החוק החשובה שאנחנו דנים בה היום.

ציפי חוטובלי: את דוגמה אישית, גילה, לנושא הזה.

ציפי חוטובלי: הדבר החשוב באמת, לדעתי, כשאנחנו דנים בהצעת החוק הזאת, זה בסופו של דבר לייצר מציאות שבה האקדמיה נותנת אפשרות לנשים לקחת חופשת לידה, האקדמיה נותנת אפשרות לנשים להתאים את מועדי הבחינות.

ציפי חוטובלי: שמענו על מקרים מזעזעים שבהם לא אפשרו לנשים להיבחן במועד ג', כי לידה זה דבר שהיא היתה צריכה לתכנן ומה פתאום היא לא הצליחה לגשת למבחן במועד ב'.

ציפי חוטובלי: אלה דברים שאנחנו לא רוצים לשמוע, אנחנו רוצים אקדמיה שמפרגנת לנסיבות החיים ונסיבות החיים כוללות לידה, כוללות מילואים, כוללות את כל הדברים שמדינת ישראל זקוקה להם ולכן הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק כל כך חשובה וכל כך משמעותית והיא תהיה בשורה לכל הסטודנטיות במדינת ישראל.

ציפי חוטובלי: אני מודה לכל מי שידו היתה בנוסח הצעת החוק, לשר החינוך וסגנית השר גילה גמליאל ולחברת הכנסת רונית תירוש שמביאה בפנינו את הצעת החוק הפרטית.

אלכס מילר: רבותיי, חברת הכנסת וסגנית השר, גילה גמליאל.

אלכס מילר: אנחנו עכשיו עושים הצבעה פורמלית על איחוד שני החוקים ואז את וחברת הכנסת תירוש תציגו בעצם את הצעת החוק ואנחנו נפתח בדיון כללי.

אלכס מילר: במידה ונגיע להקראה של החוק אחרי הדיון הכללי, אנחנו נתקדם כמובן לפי הזמן.

אלכס מילר: גברתי היועצת המשפטית, אם תוכלי---

מירב ישראלי: צריך להצביע על זה לפי הכוכבית שמאפשרת שילוב של הצעת חוק שעברה בקריאה טרומית עם הצעת חוק ממשלתית שעברה קריאה ראשונה.

אלכס מילר: רבותיי, חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על איחוד שני החוקים.

אלכס מילר: מי בעד?

אלכס מילר: הצבעה על איחוד שתי הצעות החוק החוקים אוחדו בבקשה, גברתי סגנית השר.

גילה גמליאל: אז באמת יש פה סגירת מעגל, כי הכל התחיל בהיריון הקודם של הבת שלי.

גילה גמליאל: למדתי את התואר השני הנוסף שלי במשפטים באוניברסיטת בר אילן, הגעתי יומיים לפני הלידה שלי ואז התיישבתי על הכיסא עם השולחן שאמור להיסגר לי על הבטן ואני אמורה לכתוב מבחן, ועוד עם חומר פתוח.

גילה גמליאל: ואז התחילו התהיות, באמת מה הזכויות של נשים בהיריון, והתחלתי לבחון את זה לאחר הלידה עם התאחדות הסטודנטים בישראל ונחרדנו לגלות אטימות מצד המוסדות האקדמיים.

גילה גמליאל: בעקבות הפרסומים גם הגיעו אלינו הרבה מאוד פניות, גם של נשים, אבל לא פחות חשוב גם של סטודנטים, ועל כן החוק המוצע אכן כולל גם את הזכויות של סטודנטים וסטודנטיות.

גילה גמליאל: לסטודנט, בשבוע הראשון לאחר הולדת בנו/בתו, תהיה חופשת לידה, שזה מאוד חשוב בהיבט של הורות שוויונית, וגם במהלך שלושה השבועות הראשונים מתום---

יהודית גידלי: אולי לקרוא לזה חופשות הורות?

גילה גמליאל: נכון.

גילה גמליאל: כאן מדובר לא רק על הלידה, מדובר גם על אימוץ, מדובר על היבטים אחרים.

גילה גמליאל: גם המלה חופשה היא בעייתית, כי לאחר הלידה זה לא--- היו"ר אלכס מילר: זה לא בדיוק חופשה.

גילה גמליאל: גם זה ישתנה בעתיד, אבל אלה באמת הדברים הסמנטיים שגם הם חשובים.

גילה גמליאל: מה שחשוב לציין, ששר החינוך הרים את הכפפה והיו גם דיונים במועצה להשכלה גבוהה ולבסוף החלטנו לעגן את זה בהליך חקיקתי בחוק זכויות הסטודנט/סטודנטית שבו הדברים יעוגנו.

גילה גמליאל: מה שאני מציעה, יושב ראש הוועדה, שבאמת נצמצם בדיבורים ונתחיל להקריא את החוק, שנוכל כבר להעלות אותו בשבוע הבא לשנייה ושלישית.

גילה גמליאל: חברת הכנסת תירוש הגישה גם הצעת חוק פרטית שהסכמנו בעבר לאשר אותה ולאחד אותה ביחד עם הצעת החוק הממשלתית, על מנת לקדם את הדברים.

אלכס מילר: יש שינויים מהותיים בנוסחים?

גילה גמליאל: ההתניה היתה שבאמת יתאימו את ההצעה, כך שלא צריכה להיות בעיה.

מירב ישראלי: שני ההבדלים המרכזיים; אצל חברת הכנסת תירוש יש פירוט של הנושאים שצריכים להיות.

מירב ישראלי: בהצעת החוק הממשלתית בעצם נקבע שיהיו כללים שייקבעו על ידי המועצה להשכלה גבוהה ועל בסיס הכללים האלה כל מוסד יקבע הוראות.

מירב ישראלי: זו המסגרת של הצעת החוק הממשלתית, אבל לא נקבע מה יהיה בכללים האלה.

מירב ישראלי: הוועדה צריכה להחליט מה הנוסח.

אלכס מילר: אנחנו עוד נגיע לזה, יש דברים שהם שונים וחברת הכנסת רונית תירוש, לפי מה שאני מבין, מחויבת לפי---

קריאה: היא מחויבת להתאים את זה לממשלתית.

מירב ישראלי: אני רק רוצה להגיד, אם כבר שאלת, הצעת החוק הממשלתית קובעת רק מסגרת, כשהצעת החוק של חברת הכנסת רונית תירוש גם מציינת נושאים שצריכים להיות בכללים.

מירב ישראלי: הדבר השני, בכללים האלה גם נזכר, כפי שנאמר פה, הנושא של חופשת הלידה, ואני מבינה שהנושא של דמי הלידה, לפי מה שאמרת במליאה, זה משהו שוויתרת עליו?

גילה גמליאל: שיורד.

אלכס מילר: עוד לא פתחנו וכבר ויתרנו?

מירב ישראלי: לא, אלה הנושאים ששונים.

מירב ישראלי: זה מה ששונה.

גילה גמליאל: לא, זאת היתה ההתניה על מנת לקבל את ההצעה.

אלכס מילר: אין בעיה, אנחנו נגיע לכל סעיף וסעיף, נעבור על כל סעיף וסעיף ואם יהיה צורך אנחנו כמובן גם נכריע.

אלכס מילר: בבקשה, חברת הכנסת רונית תירוש.

רונית תירוש: תודה, אדוני היושב ראש, שני יושבי הראש.

רונית תירוש: ראשית, אני מודה קודם כל לסגנית השר, חברת הכנסת גילה גמליאל, על כך שהיא באמת אפשרה את העברת הצעת החוק שלי בוועדת שרים.

רונית תירוש: אני מודה גם לשר החינוך וכמובן לשני יושבי ראש הוועדות, קידום מעמד האישה והחינוך.

רונית תירוש: שתי ההצעות באמת דינן להתאחד.

רונית תירוש: מאחר וגב' אסתר דומיניסיני, המנהלת הכללית של הביטוח הלאומי, בזמנו לא כל כך אהבה את נושא המענק, אז כדי לקדם את החוק ולאפשר דיון ראוי בו כמובן אמרתי שאם זה התנאי, אז אני מוותרת על התנאי, אבל אני חושבת שיש מקום לדון בעניין הזה, משום שנוצרת איזה שהיא אפליה ביחס לגברים שיוצאים למילואים ועדיין מקבלים את המענקים שלהם.

רונית תירוש: שם מדובר עד שלושה חודשים יציאה למילואים, כאן אני מדברת על לפחות שישה שבועות-חודש וחצי חופשה או פגרה לטובת הנושא של לידה.

רונית תירוש: החוק שלי מייחד את עצמו בעיקר או רק לסטודנטיות בהיריון ואחרי לידה, כאשר החוק הממשלתי מרחיב אותו, בצדק, גם למשפחות אומנה, לאימוץ וכל מה שקשור בגידולו של ילד רך בשנים.

רונית תירוש: אני רוצה להציע שבמהלך הדיונים הללו נסמן לוועדה או למועצה להשכלה גבוהה, או לכל מי שאמור להתאים ולתת את ההתאמות, אל"ף, הייתי רוצה שתהיה אחידות בהתאמות ושלא כל מוסד אקדמי יחליט על התאמות משלו, כי פה זה לא כל כך ברור בנוסח, כשהצעת החוק הממשלתית משאירה את זה לדיון בכל אוניברסיטה ובכל מכללה או מוסד אקדמי.

רונית תירוש: ודבר נוסף, הייתי באמת שמחה אילו הוועדה היתה מנחה את המוסדות להשכלה גבוהה ואת המועצה להשכלה גבוהה לקחת את הפירוט שאני נותנת בהצעת החוק שלי כמתווה שיאפשר פירוט גם בהתאמות שבסוף תינתנה במסגרת המועצה להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: זה קצת מזכיר לי את חוק ההטבות לשירות במילואים.

מירב ישראלי: נכון, בחוק סטודנטים למילואים יש את אותה מסגרת של כללים והוראות במוסדות, אבל שם יש איזה שהוא פירוט גם של הנושאים שהכללים צריכים להתייחס אליהם.

אלכס מילר: ומבחינת החיוב של כל המוסדות, ברגע שזה בחוק אין פה בעיה, כולם יהיו מחויבים, נכון?

מירב ישראלי: הם יהיו מחויבים לפי הכללים שהמועצה להשכלה גבוהה ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה---

אלכס מילר: גם מוסדות שהם מוסדות לא מתוקצבים?

מירב ישראלי: כן, חוק זכויות הסטודנט חל על כולם.

אלכס מילר: יש לנו כמה אנשים שנרשמו.

אלכס מילר: גב' מעין גולדהירש, מסגל זוטר, בבקשה, גברתי.

מעין גולדהירש: החוק כולו עיוור לקבוצה אחת מאוד מאוד חשובה של סטודנטיות והן המלגאיות.

מעין גולדהירש: מלגאיות הן הסטודנטיות לתארים מתקדמים, הן מקבלות מלגה לא גבוהה, בדרך כלל של 2,000 עד 4,000 שקלים לחודש והן עובדות 9 שעות ביום במעבדה, מה שאומר שהן לא זכאיות כשהן יולדות לדמי לידה והן לא זכאיות לכל ההגנות ש---

רונית תירוש: זה היה בחוק ש... הם דיברו על זה, הם לא אהבו את זה.

מעין גולדהירש: אבל אפילו אם לא פותרים את זה דרך הביטוח הלאומי, אפשר לפתור את זה דרך זה שמחייבים את המוסדות לשלם להם מלגה גם במהלך חופשת הלידה שלהם, וגם אם נגמרה המלגה שלהם בחודש השמיני והן עכשיו בחודש שמיני ובחודש תשיעי בלי שום הכנסה, ובמשך כל חופשת הלידה שלהם בלי שום הכנסה, לחייב את המוסדות להמשיך את המלגה עד תום חופשת הלידה.

אלכס מילר: או בעצם עד תום ההתחייבות, או עד תום התואר.

מעין גולדהירש: אבל תום התואר, אם היא בחודש שמיני, היא לא---

רונית תירוש: זה כמו שממשיכים העסקה ולא מפטרים.

ציפי חוטובלי: זה עניין מאוד חשוב, העניין של תארים מתקדמים.

אלכס מילר: אנחנו מעבירים את העניין הזה לממשלה.

אלכס מילר: תבדקו את הסוגיה הזאת, מי שאחראי על כך, כי אני מבין שזה לא חלק מהחוק.

אלכס מילר: יש עוד מישהו מסגל זוטר שביקש.

אלכס מילר: בבקשה.

ערן חכים: רק להוסיף דבר אחד למה שמעיין אמרה כרגע.

ערן חכים: ברגע שאתם מגלגלים את האחריות למועצה להשכלה גבוהה, אז אתם בעצם משאירים איזה שהוא פתח לאנשים שאני לא בטוח שעליהם צריך לסמוך בהקשר הזה.

ערן חכים: המועצה להשכלה גבוהה הקימה ועדה ויש לה מסקנות, אבל נניח בדיוק המקרה הזה של מישהי שמסיימת את הלימודים שלה בחודש שמיני לא מוסדר שם.

ערן חכים: השאלה אם לא ראוי ל...

ערן חכים: אם גם ככה זה מוטל על המוסדות---

גילה גמליאל: עכשיו זו תהיה חובה על פי חוק, זה לא נתון לשיקול דעת.

גילה גמליאל: הם יהיו מחויבים לקבוע את ההוראות.

ערן חכים: זאת הנקודה, כשהמועצה להשכלה גבוהה קובעת את ההוראות, אז יש הוראות של המועצה להשכלה גבוהה ואנחנו רואים מה היא מפספסת.

ערן חכים: זאת אומרת, ברגע שמפילים את זה על המועצה להשכלה גבוהה לוקחים פה סיכונים ובאמת היום---

רונית תירוש: אבל אם נדון בזה בחוק הזה אז זה יחייב גם את המועצה להשכלה גבוהה.

רונית תירוש: ההערה שלה תיבדק על ידי הממשלה.

ערן חכים: הדבר היחיד שאני מוסיף פה, זה שלתקנות של המועצה להשכלה גבוהה צריך לשים לב שמי שמסיימת את התואר בזמן היריון לא מוגנת, שלא יגידו לכם שיש תקנות והכל בסדר.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: מור, התאחדות הסטודנטים.

מור אפרת: אני רוצה קודם כל להודות לסגנית השר וחברת הכנסת גילה גמליאל, שעשינו דרך מאוד ארוכה יחד ובשיתוף פעולה מאוד פורה בנושא הזה.

מור אפרת: אנחנו מאוד מעריכים את זה ושמחים על התוצאות של המאמצים האלה.

מור אפרת: אני כמובן רוצה גם להודות לחברי הכנסת המארחים.

מור אפרת: אני רוצה לומר שלפי דעתי יש מקום להתייחסות כללית בחקיקה, כי בוועדה של המועצה להשכלה גבוהה, כמו שאנחנו יודעים היתה ועדה של המועצה להשכלה גבוהה שדנה בנושא, יש פירוט מאוד מאוד מאוד ספציפי לגבי מה ההנחיות של המוסדות כלפי זכויות סטודנטיות הרות ואחרי לידה, וכדי לאפשר להנחיות האלה באמת להתממש לפי ההוראות של המועצה להשכלה גבוהה, יש מקום שהחקיקה תהיה יותר כללית, כמובן עם התייחסות ספציפית למה שלא נכנס לשם, אבל כדי שלא ייווצרו סתירות בין החקיקה לבין ההוראות של המועצה להשכלה גבוהה, כן יש מקום---

אלכס מילר: כשיש חוק, ההוראות של המועצה להשכלה גבוהה הן כבר...

מירב ישראלי: לא יכולה להיות סתירה.

אלכס מילר: כן, יש חוק, החוק הוא קצת מעל הוראות.

מור אפרת: לא, ברור שהחוק מעל, אני אומרת שהתהליך הזה הוא תהליך משלים לתהליך שהתחיל במועצה להשכלה גבוהה וכן התכנסה ועדה מקצועית שדנה---

אלכס מילר: תאמיני לי, ברגע שיש חוק אנחנו מדברים כבר במה שכתוב בחוק ו---

גילה גמליאל: המועצה להשכלה גבוהה התכנסה רק לאחר שהם ידעו שאני הולכת להגיש את הצעת החוק.

גילה גמליאל: זה לא היה קודם.

אלכס מילר: אנחנו גם נקבל את הדיווח מהמועצה להשכלה גבוהה, אנחנו נעשה כאן ישיבת מעקב, אנחנו עושים את זה כבר כמה שנים, אחרי שחוק זכויות הסטודנט חוקק באופן כללי, בודקים איך הדברים מתנהלים בפועל.

אלכס מילר: תאמיני לי, לא תהיה בעיה.

גילה גמליאל: אבל לדעתי מה שכן אפשר לקחת מהדברים שנאמרו זה שבחוק המועצה להשכלה גבוהה תצטרך לתת את הדיווח לוועדה, לוועדת החינוך, על מנת לבחון וגם להגביל אותם מבחינת הזמן שהם יצטרכו שהכללים ייצאו לפועל.

גילה גמליאל: גם את האוניברסיטאות, את המוסדות, לחייב אותם תוך פרק זמן, כי אם לא נגביל אותם בזמנים, אז באמת עלולה להיות אותה סחבת שלא סטודנטים וסטודנטיות ייהנו ממטרות החוק, וגם שיתנו דיווח.

אלכס מילר: אין בעיה, אנחנו נגיע לזה ונראה איך אפשר להסדיר את זה.

אלכס מילר: לילך בן עמי, האוניברסיטה העברית.

לילך בן עמי: מהמסמך שכתבתם לא ראיתי התייחסות לנושא של הקצאת משאבים.

לילך בן עמי: יש במסמך של המועצה להשכלה גבוהה התייחסות לתפקיד של רכזת מגזר והורות, שאני מאיישת אותה באוניברסיטה---

אלכס מילר: רגע, סליחה, את מתייחסת לנוסח של החוק?

לילך בן  עמי: אני מתייחסת לחוק כשבחוק אין לי---

אלכס מילר: אז תתייחסי פורמלית.

אלכס מילר: הנושא שאת מדברת עליו הוא הנוסח של החוק, זה לא מסמך, זה חוק.

אלכס מילר: זה דבר ראשון.

אלכס מילר: דבר שני, אם את מדברת על סעיף מסוים, אז אנחנו נתייחס לסעיף וסעיף, כל אחד וההערות שלו על הסעיפים המסוימים האלה.

אלכס מילר: אם יש לך הערות כלליות---

לילך בן עמי: יש לי שלושה דברים.

אלכס מילר: כרגע אנחנו בדיון כללי, אנחנו לא מתייחסים לסעיפים ספציפיים.

אלכס מילר: כשאנחנו נגיע לסעיפים, כל אחד יקבל זכות דיבור ויתייחס לסעיף סעיף.

לילך בן עמי: מהניסיון שלי באוניברסיטה העברית, אנחנו עושים הרבה מאוד, עצם זה שיש את התפקיד שלי, יש לנו גם את התינוקיות של האוניברסיטה העברית שמאפשרות לאמהות לשים את התינוקות שם ולשלב בין ההורות ללימודים, שזה מודל שאנחנו פיתחנו ומעתיקים אותו במכללות ואוניברסיטאות בכל הארץ.

לילך בן עמי: למשל הנושא של התינוקיות, הוא לא מתוקצב.

לילך בן עמי: כלומר יש יוזמות יפהפיות בשטח, ואני אומרת לכם, אלה דברים שממש מצילים שנות לימודים של סטודנטיות, גם דוקטורנטיות, שהן יולדות ואין חופשת לידה או שיש חופשת לידה מצומצמת, בעצם זה מאפשר לשלב, לבוא להניק בהפסקות וכן הלאה.

לילך בן עמי: אז הנושא של התקצוב הוא משמעותי גם מהמקום של התינוקיות שגם הוא אינו נמצא באף אחד מהמסמכים.

לילך בן עמי: דבר אחרון, הביטוח הלאומי שעלה כאן.

לילך בן עמי: אני חושבת שאסור בשום אופן לוותר, כפי שיש באמת למילואימניקים.

לילך בן עמי: הנושא של הביטוח לאומי, לא צריך לתלות את זה באוניברסיטאות, בהמשך להצעה שאת הצעת, מהסיבה שאם החוקרת או החוקר צריכים לממן מכספם את חופשת הלידה של אותה סטודנטית, זה יכול גם לגרום לבעיה בלהתקבל.

לילך בן עמי: כלומר חוקר, כשעומדת לפניו סטודנטית וסטודנט, והוא צריך לבחור את מי לקבל למעבדה, הוא מסתכל על אותה סטודנטית ואולי היא גם דתייה ואולי היא עתידה ללדת שלושה ילדים ו'היא תעלה לי יותר כסף', כי בשלושה חודשים האלה.

לילך בן עמי: ..

לילך בן עמי: כלומר הנושא של הביטוח הלאומי, אותן סטודנטיות פנו אליי, הן אומרות 'אני משלמת ביטוח לאומי מדי חודש'...

לילך בן עמי: ולתלות את זה שהאוניברסיטה או החוקרים ישלמו לדוקטורנטיות את חופשת הלידה בחופשת הלידה זה נושא מאוד בעייתי שיש לו המון השלכות, גם השלכות שקשורות למערכת היחסים בין החוקרת או החוקר לבין הדוקטורנטית, שפתאום היא תלויה.

לילך בן עמי: .. בקיצור זו מערכת יחסים מאוד, אני לא אכנס אליה כאן, היא יכולה להיות בעייתית.

לילך בן עמי: דבר נוסף, יש את העניין של התקציב.

לילך בן עמי: למשל במכון וייצמן החוקרות והחוקרים היולדות מקבלות את זה מהמכון.

לילך בן עמי: אצלנו למשל החוקרים צריכים לשלם, אז זה יכול ליצור בעיה מהבחינה הזאת בעצם הקבלה של חוקרות, וזה עומס על החוקרים והחוקרות כשהם מקבלים יותר נשים למעבדה.

לילך בן עמי: ובאמת יש מעבדות שיש בהן יותר נשים.

לילך בן עמי: דבר נוסף, באות הדוקטורנטיות, שבאמת עושות עבודה כמו שאת תיארת, מהבוקר ולפעמים עד הערב, והן משלמות ביטוח לאומי, למה שהן לא יהיו זכאיות בדיוק כמו נשים עובדות לכסף בתקופת חופשת הלידה?

לילך בן עמי: זה נושא שמאוד מתבקש ואני חושבת שאסור לוותר עליו, הוא משמעותי, יש לו הרבה השלכות.

לילך בן עמי: תודה.

פפי יקירביץ: אני רוצה קצת לאזן את התמונה.

פפי יקירביץ: אני מדברת פה מטעם ועד ראשי האוניברסיטאות ולא מטעם המוסדות האחרים, אני לא מייצגת את המכללות, אני מייצגת את האוניברסיטאות.

פפי יקירביץ: ברובן ככולן יש בהחלט כללים.

פפי יקירביץ: באוניברסיטה העברית יש כללים, כבר מספר שנים, שבאים להקל על סטודנטיות בהיריון, יש התחשבות, יש זכאות למועד ג'.

פפי יקירביץ: זה פשוט לצורך התמונה שהוגשה פה, שהיא קצת מעליבה, אני חושבת, מבלי לבדוק לגופו, אם אכן יש פה איזה שהיא מגמה של התעלמות ואטימות כלפי הסטודנטיות בהיריון, או סטודנטיות עקב הורות.

פפי יקירביץ: זה במישור העובדתי.

פפי יקירביץ: אנחנו רוצים להדגיש שהדברים האלה נמצאים על סדר היום של האוניברסיטאות, ולהציג את הדברים כאילו פתאום אחרי 60 שנה קמה ועדת החינוך והוועדה למעמד האישה ונזכרה שיש סטודנטיות בהיריון ולנער את האוניברסיטאות האטומות מאדישותן, אני חושבת שזה קצת עושה לנו עוול וחבל.

פפי יקירביץ: זה דבר שאנחנו רואים שחוזר על עצמו, גם בוועדה למעמד האישה בנושא של הטרדות מיניות, נזרקים לחלל האוויר דברים מבלי לבדוק.

אלכס מילר: שנסגור את הוועדה?

פפי יקירביץ: לא, אני רוצה לאזן את הדברים.

רונית תירוש: ננזפנו ברגע זה, אני רגילה.

פפי יקירביץ: לעניין הצעת החוק הממשלתית, אנחנו בעיקרון מברכים על הדבר הזה, כי אני מבינה שיש מוסדות, אולי מוסדות אחרים, יש היום עשרות מוסדות להשכלה גבוהה, יש מעל 50, אני מבינה, אני לא יודעת אם בכל המוסדות הדבר הזה קיים באופן מסודר כפי שהוא קיים ברוב האוניברסיטאות.

פפי יקירביץ: יש לנו השגות לעניין סעיפים ספציפיים שאנחנו נביא, אבל רציתי להדגיש דבר אחרון, שהזכות של הסטודנטיות להיריון, כמו הזכות של נשים בהיריון בעבודה, אין זכויות מוחלטות, כל הזכויות צריכות לקחת בחשבון גם את האיזון.

פפי יקירביץ: כמו שיש זכויות של נשים בעבודה, לדוגמה, יש זכות, למרות שאסור לפטר אישה בהיריון, יש תמיד זכות לפנות למשרד העבודה, לשר העבודה, ובמקרים ראויים וחריגים ניתן.

פפי יקירביץ: גם בנושא של סטודנטיות להיריון צריך לקחת בחשבון שהתפקיד שלנו כמוסדות שמכשירים בעלי מקצוע ושצריכים להעמיד את דור העתיד של מדינת ישראל, אתם בוודאי לא תרצו להיבדק אצל רופאה שקיבלה פטור מקורס באותה מחלה שאתם בדיוק---

גילה גמליאל: אף אחד לא דיבר על פטורים, לא מצוין פה פטורים, רק מצוין שאישה שהיא בהיריון בסיכון ולא יכולה לממש את הזכות שלה ללימודים ומשלמת על סמסטר, אני לא רואה שום הצדקה שהיא תשלם שוב על סמסטר מכיוון שהיא לא יכלה לממש אותו.

גילה גמליאל: וזה קרה בפועל, גם בהרבה אוניברסיטאות.

פפי יקירביץ: אני מסכימה איתך לחלוטין, אצלנו הסטודנטית הזאת לא משלמת.

פפי יקירביץ: אני חושבת, אבל, שברמה העקרונית של החקיקה, הצעת החוק הממשלתית שקובעת מסגרת כאשר אותם הכללים נקבעים על ידי המועצה להשכלה גבוהה, כשלדעתי צריכים אותם הכללים להיקבע גם בהתייעצות איתנו, זאת המסגרת הראויה.

פפי יקירביץ: אני לא חושבת שהחוק ברמה עקרונית צריך להיכנס לפרטי פרטים של חקיקה, מה גם בואו נזכור בכל זאת את סעיף 15 לחוק המועצה להשכלה גבוהה, שמשאיר בידי האוניברסיטאות את החופש האקדמי וצריך לאזן בין שני הדברים.

פפי יקירביץ: הצעת החוק הממשלתית, לדעתי, כפי שהיא מוגשת פרט לתיקון קטן שיש לנו, לדעתנו עושה את האיזון הראוי.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: אנחנו ממשיכים הלאה, עורכת דין מאירה בסוק.

מאירה בסוק: אנחנו צריכים פה להפריד בין שני עניינים בחוקים האלה.

מאירה בסוק: יש את העניין של ההתאמות והדברים שלא עולים כסף, ויש דברים שעולים כסף.

מאירה בסוק: אני בהחלט מברכת את סגנית השר ואת חברת הכנסת על הנושא הזה, על הנושא של להתאים את כל הנושא של חופשת לידה, הורות, כל הדברים האלה, מאוד יפה, אבל צריך להפריד בין סטודנטים של בי.

מאירה בסוק: איי, שהם משלמים ביטוח לאומי כסטודנט ובין אנשים שהם כבר עם תארים מתקדמים, שבדרך כלל מקבלים מלגות או שיש להם גרנטים, זאת אומרת הם לא נחשבים כעובדים, אבל, כמו שאמרה מעין, הם מקבלים שכר מינימום, או קצת יותר, והם לא נחשבים כעובדים לצורך, למשל, חופשת לידה.

מאירה בסוק: כמו שהיא אמרה, קורים דברים.

מאירה בסוק: אנחנו פה חייבים אחרי כל כך הרבה שנים להביא לאיזה שהוא מצב של לעגן את הזכויות ואת החובות של האם לפי חוק.

מאירה בסוק: מה שקורה היום, אין לאם חופשת לידה, היא ממשיכה לעבוד, היא לא מקבלת כסף.

מאירה בסוק: אני חושבת שלצורך העניין, כמו שלא מפטרים אישה בהיריון שעובדת, אסור לגרום לזה שהיא תפוטר, כי למעשה אם היא לא מקבלת כסף בחודש השמיני והתשיעי כי היא לא עובדת, או לחילופין בחופשת לידה, היא כאילו מפוטרת.

מאירה בסוק: איפה שהוא צריכים להתאים את החוק של עבודת נשים גם למלגאיות.

מאירה בסוק: הן למעשה עובדות.

מאירה בסוק: זה שהן מקבלות מלגה ממקום מסוים, הן למעשה עובדות, הן עובדות בשכר.

רונית תירוש: הן גם לא רשאיות, נדמה לי, לעבוד.

ציפי חוטובלי: אבל אני לא בטוחה שנכון להתייחס אליהן כאל עובדות, כי הן סטודנטיות.

מאירה בסוק: בסדר, אבל הן לא סטודנטיות, כי הן לומדות, הן עובדות במעבדה, הן מקבלות.

מאירה בסוק: ..

מאירה בסוק: אני אומרת בפירוש שיש פה בעיה שצריכים להתייחס אליה, לא יכולים להתעלם ממנה.

אלכס מילר: טוב, כשנגיע לבעיות נמצא את הפתרון.

מאירה בסוק: דבר שני, הנושא של חופשת לידה.

מאירה בסוק: אני מבינה שביטוח לאומי מתנגד וכולי, צריך להגיע לאיזה שהוא---

אלכס מילר: עוד לא הגענו לזה, גברתי.

מאירה בסוק: לגבי חופשת לידה, כמו שאנחנו היום נותנים חופשות לידה לגברים שעובדים, אפשר להביא למצב שאם אישה היא מלגאית, לצורך העניין, אז שהגבר יקבל את חופשת הלידה במקומה, כי בכל אופן היא משלמת ביטוח לאומי, זה לא שהיא לא משלמת ביטוח לאומי, אז שבן הזוג שלה יקבל את חופשת הלידה.

מאירה בסוק: מוכרחים להגיע לאיזה שהוא מצב שהם לא ייפלו בין הכיסאות.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהנושא של תארים מתקדמים ברור לכולם.

גילה גמליאל: אבל יש פה גם סוגיה שהיא לא פשוטה ואני לא הייתי מאחדת אותה עם החוק הזה מסיבה אחת פשוטה, שבהיבט של התפיסה האם מלגאים הם עובדים או לא עובדים, יש לזה השלכות מרחיקות לכת בהרבה מאוד היבטים, גם מבחינת המיסוי במלגות הרבה יותר גבוהות.

גילה גמליאל: יש עוד הרבה פרמטרים ואני לא חושבת שזה בדיוק המקום לנגוע בחוק.

גילה גמליאל: ההערה במקומה, הנושא צריך להיבחן, אבל כדבר שעומד בפני עצמו ולא---

ציפי חוטובלי: רק אם אפשר בכל זאת לשאול את היועצת המשפטית של הוועדה, מבחינת היכולת שלנו להכניס לחוק הזה את הנושא של מלגאיות.

מירב ישראלי: בעיקרון, אנחנו לקראת שנייה ושלישית, אז עלול להיטען שזה נושא חדש, וגם דבר נוסף, אנחנו נידרש לשאלת התקציביות.

מירב ישראלי: כרגע האוצר הודיע לנו שההצעה---

גילה גמליאל: אני מציעה, וכך גם מקדמים חוקים בהליך יותר מהיר, מה שכבר מקובל ומוסכם על כולם, להעביר את זה כהליך חקיקה, כדי שהרוב המכריע, שלצערנו הם לא כולם בתארים מתקדמים, בתואר ראשון ושני כבר יוכלו ליהנות מהזכויות שהם יקבלו.

גילה גמליאל: לאחר מכן אפשר תמיד לבצע תיקונים לחקיקה ואם נצליח לקדם את זה כהליך של תיקון חקיקה, אז זה בטח לא יגרע ממה שכבר קיים כאן.

אלכס מילר: אני מבקש ממשרד האוצר, אם אפשר לישיבה הבאה שתהיה לנו, להביא אומדן תקציבי לתוספת המלגאים.

אלכס מילר: אני רוצה לדעת כמה זה יעלה במידה ואנחנו---

ציפי חוטובלי: הנושא של מלגאיות לתארים מתקדמים.

דני גלושנקוב: מהביטוח הלאומי יש פה כרגע---

מירב ישראלי: זה רק מלגאיות, לא כל הסטודנטיות.

ציפי חוטובלי: אני חייבת להעיר הערה, בתור דוקטורנטית לשעבר.

ציפי חוטובלי: הנקודה שבעצם התשלום יהיה על ידי מתן מלגה, אני חושבת שזה דבר נכון כי דוקטורנט במסגרת התפקיד שלו הוא לא מביא תפוקה פר חודש, הוא מביא תפוקה כוללת ולכן מלגה היא בדרך כלל מלגה גלובלית לתקופת המחקר שלו, ולכן כאן לא מבקשים להוציא תקציב נוסף, כי המלגה היא מלגה והיא ניתנת לו על המחקר.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שהנושא של המשך מתן המלגה לתקופת ההיריון, זה פשוט עניין של החלטה, זה לא דורש מקור תקציבי.

אלכס מילר: אני אסביר לך איפה הבעיה.

אלכס מילר: יש תקופה שהעניין אמור להתבצע, בתקופה מסוימת.

אלכס מילר: בתקופה הזאת נותנים תקציב מסוים שזה המלגות.

אלכס מילר: ברגע שאת מקפיאה את התקופה הזאת ואז את צריכה אחר כך להשלים אותה, זו בעצם תוספת של עוד שלושה חודשים בסכום מסוים, אם תהיה כזו.

אלכס מילר: העניין הזה צריך להיבדק, קודם כל אלה שנותנים את המלגות, הקרנות הן קרנות אוניברסיטאות שפטרנו אותם ממסים, זה בעצם היה חוק שלי ושל חברת הכנסת רונית תירוש, וזה חלק מהעניין.

אלכס מילר: אני חושב שאם תעשו איזה שהוא נוסח שנותן פתרון, אולי לא פתרון מלא במאה אחוז, אנחנו רוצים שיהיה גם רציונל מאחורי הדבר הזה, אבל אם יהיה פתרון שניתן יהיה לעבוד איתו גם בהמשך הדרך, נשמח לקבל אותו, אבל כמובן ביטוח לאומי והאוניברסיטאות, תעשו כמה שנים אחורה, כמה היו מקרים כאלה, שבמשך תקופת המחקר היתה בקשה או היתה הקפאה של המחקר בגלל שהסטודנטית או החוקרת נכנסה להיריון, על איזה כמות אנחנו מדברים, אם בכלל קיים דבר כזה.

אלכס מילר: אם לא קיים, אז לנו אין פה מה להוסיף, אבל אם קיים דבר כזה, מה היו ההשלכות.

אלכס מילר: זו לא בעיה לעשות את זה, תעשו את זה.

אלכס מילר: במידה ואנחנו נראה שיש צורך בתוספת, נראה כמה זה עולה, אנחנו כבר נדאג שהנושא הזה יקבל את הפתרון הטוב ביותר.

קריאה: זה קיים, כל הזמן.

ציפי חוטובלי: בואו נקבל הערכה תקציבית של העניין.

אלכס מילר: אני מבין את העולם הכללי, אבל אנחנו צריכים להבין כמה זה עולה, אם זה עולה בכלל, על איזה כמות מדובר ומה בעצם השלכות הרוחב של הדבר הזה.

אלכס מילר: ברגע שאנחנו רואים את כל הסיפור הזה, אפשר להתקדם.

אלכס מילר: אם בכלל.

אלכס מילר: אבל אי אפשר לדבר בכלליות, יש בעיה, אבל לא יודעים מה מהותה.

מירב ישראלי: השאלה אם מטילים את זה על הביטוח הלאומי או על המוסדות.

אלכס מילר: מר ניר ויינר, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, בבקשה.

ניר ויינר: קודם כל אני מברך את כולכם על הטיפול בחוק ובקידום הנושא הזה.

ניר ויינר: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה קשור לזה מכיוון שיש מכללות של המכון הממשלתי להכשרה וטכנולוגיה ובמדע, זה לא שייך למועצה להשכלה גבוהה, זה שייך למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אלכס מילר: נכון, כי חוק זכויות הסטודנט מדבר גם על כל המוסדות ההנדסאים והטכנאים.

ניר ויינר: אכן.

ניר ויינר: יש פה שתי הצעות שבעיקרון עומדות בפנינו, אחת משאירה את האפשרות גם למועצה להשכלה גבוהה וגם לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה לקבוע את הכללים ואחת נכנסת יותר לפרטים.

ניר ויינר: הפרטים הללו, חלקם לא מתאימים, הם פשוט לא ישימים במכללות של התמ"ת, ולכן מבחינתנו אנחנו מבקשים, אנחנו חושבים שזה נכון, שהחוק יהיה ברמה הכללית ואם רוצים וחוששים מאיזה שהיא אפשרות אחר כך שלא יטופלו כל הנושאים, אפשר שהכללים והתקנות יובאו בחזרה לוועדה ואז יתקיים הדיון, כי פשוט יש דברים ונושאים שהם אולי מתאימים לגוף אחד, אבל לא מתאימים לגוף אחר, ולקבוע אותם בחוק יכול ליצור בעייתיות.

אלכס מילר: ברור.

אלכס מילר: אנחנו מכירים את המנגנון של המבחנים של התמ"ת, שאלה מבחנים ממשלתיים שנערכים בתקופה מסוימת וכמובן שהגמישות שם היא קצת יותר קשה מבחינת העניין הזה.

אלכס מילר: מה שאנחנו נעשה, אנחנו נתקדם עם הצעת החוק ובמידה ויהיו שם דברים מהותיים, ובאמת אנחנו כוועדה וכחברי כנסת נראה שאלה דברים מהותיים מבחינתנו בביצוע השינוי, אז בסעיף מסוים אנחנו נחריג אתכם ונבקש שתביאו תקנות לוועדת החינוך המשותפת עם קידום האישה בנושא שקשור למוסדות שלכם.

אלכס מילר: אין בעיה, אבל כמובן הכל בפרופורציות ולא להתחיל כאן על כל דבר לבקש החרגה, בסדר?

אלכס מילר: אנחנו עם המועצה להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: בבקשה.

נדב שמיר: אני מעדיף שעורך דין אייל רק יתחיל---

אייל רק: אם אנחנו הגענו להצעת החוק, להציג---

אלכס מילר: אנחנו כרגע מדברים על הצעת החוק בצורה כללית ועוד מעט נתחיל בהקראה וכל אחד יכול להתייחס לסעיף.

אלכס מילר: אם אפשר גם להתייחס לנושא שעלה כאן, שזה לא חלק מהחוק, הנושא של תארים מתקדמים, אם נעשתה איזה שהיא בדיקה כשהייתם בנוסח של הצעת החוק, אם עשיתם גם בדיקה על תארים מתקדמים, כי לא יכול להיות שזה לא עלה בדיונים הפנימיים.

אייל רק: קודם כל אני אתייחס ספציפית לשאלה שלך, שכן עלה הנושא של סטודנטיות וסטודנטים, במקרה הרלוונטי, לתארים מתקדמים, וההחלטה בתיאום עם משרד המשפטים והמוסד לביטוח הלאומי היתה שהנושא אינו ממין המאטריה של ההתאמות בלימודים, שזה נושא תיקון החוק ששר החינוך מבקש להביא---

אלכס מילר: לא הבנתי, משרד המשפטים והביטוח לאומי החליטו בשביל שר החינוך שזה לא מתאים?

אייל רק: לא, אמרתי בתיאום עם משרד המשפטים, אדוני היושב ראש, ולאחר שקיבלנו את חוות דעתם, שר החינוך ביקש לצמצם את הצעת החוק רק להתאמות שנדרשות לצורך הלימודים, בחינות, לא זכויות כספיות מעבר לכך הקשורות לחוקים אחרים, כמו חוק הביטוח הלאומי, פקודת מס הכנסה וחוקים ודינים אחרים שדנים בזכויות של סטודנטים לתארים מתקדמים.

אלכס מילר: בסדר גמור.

אלכס מילר: משרד המשפטים פחות מעניין אותי בעניין הזה, אבל מה היו הטיעונים של הביטוח לאומי בסוגיה הזאת?

אייל רק: יש פה ביטוח לאומי, שידברו בשמם.

אלכס מילר: אנחנו נגיע אליכם.

אייל רק: לעניין האיזון של הצעת החוק הממשלתית, בין הצורך לקבוע בחוק את החובה של המועצה להשכלה גבוהה לקבוע כללים, שלפיהם כל מוסד ומוסד, לאחר התייעצות עם אגודת הסטודנטים באותו מוסד, יקבע את ההוראות שיחולו בנושא הזה, אנחנו מבקשים לתקן את החוק כך שתתאפשר קביעת הכללים לפי שיקול הדעת, קודם כל של המועצה להשכלה גבוהה.

אייל רק: הכללים האלה, דרך אגב, הם כבר נקבעו ויעברו כמובן הליך של אשרור לאחר שהחוק יתקבל בכנסת, כדי שהם יהיו כללים מכוח החוק, אבל הם כבר קיימים היום והנציג של המועצה להשכלה גבוהה יוכל להרחיב לגבי התוכן שלהם, אבל הממשלה לא חושבת שצריך להיכנס בחקיקה ראשית לנושאים ספציפיים, בוודאי לא לקבוע זכויות ספציפיות, שזה גם לא קיים לגבי סטודנטים במילואים---

אלכס מילר: אני יכול לקבוע מסגרות.

אייל רק: אנחנו חושבים שההצעה של הממשלה קובעת את המסגרות.

אייל רק: מעבר לכך אפשר גם לבחון את זה מול הכללים שכבר נקבעו, כבר אושרו על ידי המועצה להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: אני כבר אומר לכם שאנחנו נעשה זאת בצורה כזאת שגם העניין של שיקול דעת יהיה במסגרת מסוימת.

אלכס מילר: זאת אומרת שלא ניתן פה עכשיו שכל מוסד ישתולל ובמוסד הזה נוח, במוסד הזה פחות נוח, במוסדות מסוימים יש יחסי עבודה של אגודת הסטודנטים והנהלת המוסד ברמה טובה מאוד, במוסדות מסוימים פחות, ואני לא יכול להשאיר את הנושא הזה להתייעצויות פנימיות בתוך המוסדות עד כדי כך פרוץ שאחר כך יהיה לי מוסד אחד שנותן הרבה ומוסד אחד שנותן את המינימום של המינימום.

אלכס מילר: צריכה להיות פה מסגרת מסוימת, וגם אתה בעצמך מכיר מה אפשר לעשות משיקול הדעת.

אלכס מילר: היינו כאן בישיבות אחרות על שיקול דעת, ותאמין לי, אם שיקול הדעת של אוניברסיטת חיפה לא להכניס את ראאד סאלח לתוך המוסד, זה שיקול דעת שלהם, ובאוניברסיטת תל אביב שיקול הדעת כן להכניס, לפי המלצה שלכם, לפי שיקול הדעת, אז מה שאני אומר, שגם שיקול דעת צריך להיות במסגרת של דבר שאנחנו קובעים כאן והמשחק צריך להיות מאוזן ואפשר, כמובן לפי צרכים, אם זה פקולטות מסוימות ששם יש בעיה כזו אחרת, מעבדות ששם צריך להיות משחק מסוים, אני יכול להבין את זה, אבל לבוא ולהגיד ש'אנחנו הפעלנו שיקול דעת ואנחנו רואים לנכון שכל הסטודנטיות שלנו צריכות להבין שבזמן שהן לומדות אצלנו, שישכחו מהמשפחה'... זה גם יכול להיות שיקול דעת של דיקן.

אלכס מילר: צריך להיות פה מאוד זהיר בהגדרה של מה שרוצים לקבוע לשיקול דעת של אגודות הסטודנטים והנהלת המוסד.

אלכס מילר: כמו שאתה מכיר את היחסים ביניהם, בוא נגיד שמערכת היחסים שלהם נותנת להם איזה שהוא מנגנון של משא ומתן על מה מובילים, על מה מוותרים, ואני לא רוצה שהנושא הזה יהיה קלף של משא ומתן בתוך המוסד האקדמי.

אייל רק: אני אסביר אולי, אדוני היושב ראש, את המנגנון---

ציפי חוטובלי: אני צריכה לצאת להצבעה, אני רק אומר שאני כאן שותפה לדעתו של היושב ראש בעניין של מסגרת קשיחה שבמהלכה תהיה כמה שיותר אחידות בין המוסדות האקדמיים השונים.

ציפי חוטובלי: אני חושבת שזה הכרחי, זה חלק מהרצון שלנו לייצר מדיניות שוויונית בין הסטודנטים והסטודנטיות השונות.

אלכס מילר: גם אם אתם קובעים כללים, הכללים הם לכולם.

אלכס מילר: אנחנו יכולים לתת לכם חופש בעצם שיקול דעת והגדרת כללים, אבל אם קבעתם משהו, זה לכולם.

אייל רק: אני חושב שהמנגנון הזה קיים בהצעת החוק, דהיינו לא כל מוסד יכול, בהתייעצות עם אגודת הסטודנטים, לקבוע איזה שהן התאמות שמתאימות לאותו מוסד, אלא לשם כך נקבע שהמועצה להשכלה גבוהה תקבע את הכללים והמוסד יצטרך, כמו שנאמר פה, 'המוסד יהיה, לאחר התייעצות עם נציגי אגודת הסטודנטים באותו מוסד, ולפי כללים שתקבע המועצה להשכלה גבוהה'.

אייל רק: דהיינו ההוראות שכל מוסד קובע לעצמו, לאחר התייעצות עם אגודת הסטודנטים, כפופות לכללים שתקבע המועצה להשכלה גבוהה ולכן המסגרת שאליה התייחסת בעצם תתקיים פורמלית לאחר חקיקת החוק, אבל היא אפילו קיימת כבר היום כיוון שהכללים כבר נקבעו על ידי המועצה להשכלה גבוהה.

אייל רק: הם מחייבים את כל המוסדות להשכלה גבוהה, וכשכל מוסד בא לקבוע את ההוראות ולהתייעץ עם אגודת הסטודנטים, הוא כפוף לכללים שקבעה המועצה להשכלה גבוהה.

אייל רק: כך מצד אחד מושגת האחידות שמוסכם עלינו שדרושה, ומצד שני נשמר בכל זאת הנושא של החופש האקדמי והמנהלי של המוסדות להשכלה גבוהה ושל המועצה להשכלה גבוהה, שהיא אמונה על הנושא, היא המוסד הממלכתי שאמון על ההשכלה הגבוהה ולכן היא זאת שמנחה את המוסדות להשכלה גבוהה בנושא זה, כמו בנושאים אחרים, ולא בחקיקה ראשית לקבוע למוסדות.

אלכס מילר: הבנתי.

אלכס מילר: לא שכנעת אותי יותר מדי, אבל הבנתי.

אלכס מילר: כן, נדב, בבקשה.

נדב שמיר: אני רק אוסיף שצורת המבנה הזה הוא גם המבנה שחל בהתאמות שנעשו לסטודנטים במילואים.

נדב שמיר: יש איזה שהיא מסגרת שהמועצה להשכלה גבוהה מתווה, על פי זה יש---

אלכס מילר: לא בדיוק.

אלכס מילר: גם בהטבות לסטודנטים המשרתים במילואים, יש שם מסגרות.

אלכס מילר: כתוב שם שהנושא של הצילום יהיה חלק מזה, כתוב שם ש---

נדב שמיר: יש את הנושאים הכלליים ועל פי זה המועצה להשכלה גבוהה קובעת את הכללים.

אלכס מילר: יפה, בדיוק כך זה יהיה גם פה.

נדב שמיר: המועצה להשכלה גבוהה למעשה במאי 2010 הקימה ועדה לצורך קביעת ההתאמות, באפריל 2011 כבר התקבלה החלטה שהיא מפרטת את כל הכללים.

אלכס מילר: אז יש לכם כבר נושאים?

נדב שמיר: יש לנו כבר כללים.

אלכס מילר: עשיתם לנו את העבודה.

אלכס מילר: תביאו לנו את הכללים, נכניס את זה לחוק וקדימה לעבודה.

אייל רק: אני חושב שאם להכניס, כמו בזכויות הסטודנטים, איזה שהן כותרות, דהיינו נושאים שבין היתר המועצה רשאית להתקין בהם כללים, הייתי לוקח את הכותרות של הכללים שכבר קיימים, שהם מסדירים כבר.

אלכס מילר: אז מה שאנחנו נעשה, רבותיי, בעניין זה, תתחילו להתכנס לכיוון הנוסח שהוא הנוסח שמאחד את שני החוקים, כי כמו שהחוק הממשלתי הוא מצומצם מדי, החוק של חברת הכנסת רונית תירוש הוא רחב מדי, אז תיפגשו באמצע בכותרות ולפי זה אנחנו גם נשאיר סעיף אחד שהוא יהיה גמיש.

אלכס מילר: נשאיר לכם סעיף שאתם תוכלו גם להרחיב, זאת אומרת שלא נגביל, זה לפי אותן הכותרות שנכניס לחוק, ניתן לכם אפשרות גם לעדכן את הכללים בישיבות הפנימיות.

אלכס מילר: זאת אומרת, אם קבעתם שיש עוד עניין שעליתם עליו והוא לא מופיע בחוק, אז אנחנו ניתן לכם סעיף מיוחד בחוק שייתן לכם אפשרות להרחיב את ההטבות המגיעות לסטודנטיות שהן בזמן היריון.

אלכס מילר: המוסד לביטוח לאומי, בבקשה.

שרית דמרי: אני רוצה קודם כל להסביר כאן כמה מושגים.

שרית דמרי: סטודנטיות משלמות דמי ביטוח לאומי כמו כל אזרח במדינת ישראל שמחויב לשלם דמי ביטוח לאומי.

שרית דמרי: הן משלמות דמי ביטוח לאומי בשיעור מינימלי שהוא אפילו פחות מדמי ביטוח לאומי של מישהו שאינו עובד.

שרית דמרי: זה אישור מיוחד לסטודנטים והוא לא כולל את דמי הביטוח הלאומי בעבור גמלאות מחליפות שכר.

שרית דמרי: זה לא רק דמי לידה שזו גמלה מחליפת שכר, אנחנו מדברים גם על גמלאות אחרות, כמו נפגעי עבודה וכאן חייבים להדגיש את זה, שהן לא משלמות, זה לא שמחייבים סטודנטים במיוחד בדמי ביטוח לאומי, זה כמו כל אזרח מדינת ישראל ובשיעור מיוחד.

שרית דמרי: לעניין דמי לידה, זה כאן עניין עקרוני בחוק הביטוח הלאומי.

שרית דמרי: דמי לידה זו גמלה מחליפת שכר.

שרית דמרי: אישה שאינה עובדת, או גם היום גברים שזכאים לדמי לידה, לא זכאית, כי אין לה אובדן הכנסה שהיא מפסידה.

שרית דמרי: לגבי המלגאים, אני יודעת שכאן יושבת איתי מנהלת תחום אימהות בביטוח לאומי שבמקומות מסוימים, כאשר מלגאיות משלמות דמי ביטוח לאומי באופן קבוע ומופרש להם, הם יהיו זכאיות לדמי לידה כי הם שילמו את הביטוח.

שרית דמרי: מאחר ומלגאיות שלא משלמות את הביטוח לא יהיו זכאיות לדמי לידה---

קריאה: אבל זה לא לבחירתן.

שרית דמרי: זה לא לבחירתן וכאן זו שאלה אם זה צריך להיות מחויב בחוק הביטוח הלאומי.

שרית דמרי: שוב, אנחנו עומדים על זה שזה לא צריך להיות בחוק הביטוח הלאומי, כי כאן זו עמדה אידיאולוגית עקרונית וגם זו שאלה מה ההבדל בין סטודנטית שאינה עובדת לאישה אחרת שאינה עובדת.

אלכס מילר: מה העלות?

אלכס מילר: כמה זה יכול לעלות?

שרית דמרי: העלות התקציבית לסטודנטים, אנחנו צריכים לדעת מה המספר של נשים בתארים מתקדמים.

שרית דמרי: אנחנו עשינו עלות תקציבית שמחושבת על בסיס של 12,000 סטודנטיות בשנת 2010 שילדו.

שרית דמרי: לפי החישובים אצלנו, 4,500 מהן כן קיבלו דמי לידה, זה אומר שהן כן עבדו באותה תקופה---

אלכס מילר: לתארים מתקדמים?

שרית דמרי: זה לא תארים מתקדמים, כי אין לנו נתונים.

שרית דמרי: אם יתנו לנו נתונים נוכל לעשות חישוב מדויק, נעביר את הנתונים למינהל המחקר שלנו לעשות חישוב מדויק.

שרית דמרי: אם אנחנו מדברים באופן כללי, אז 7,500 סטודנטיות אחרות, שלא קיבלו דמי לידה, והן תהיינה זכאיות לפי הנוסח הכללי היום, זו הצעה שנאמדת ב-48 מיליון שקלים בשנה.

שרית דמרי: שוב, אני חושבת שההתנגדות שלנו היא גם התנגדות---

אלכס מילר: זה חלק מהחוק, כן?

שרית דמרי: כן, מה שכרגע בנוסח הנוכחי שלא מבחין בין---

אלכס מילר: ולזה אתם מסכימים, אין עם זה בעיה, נכון?

שרית דמרי: לא, אנחנו מתנגדים.

רונית תירוש: הם לא מסכימים ל-48 מיליון.

שרית דמרי: אנחנו מתנגדים וזו גם התנגדות משפטית, כי אנחנו חושבים שיש כאן נשים שהן לא עובדות שיהיו זכאיות לדמי לידה, למרות שהן לא---

אלכס מילר: הבנו, הבנו שאתם מתנגדים.

אלכס מילר: השאלה היא כזו, אם אנחנו באמת הולכים על המהלך הזה ואתם מעלים את הגבייה של הסטודנטים באופן כללי, זה מקזז לכם את העניין?

שרית דמרי: שוב, זה לא עניין של גבייה, זה עניין של עיקרון.

שרית דמרי: אם אנחנו עכשיו גובים---

אלכס מילר: את העקרונות תשאירי לנו.

אלכס מילר: אנחנו מדברים על כסף.

שרית דמרי: לא, יש כאן גם שאלה של אפליה.

שרית דמרי: מה ההבדל בין נשים כאלה שהן סטודנטיות, לבין אישה אחרת בבית שלא עובדת, עקרת בית שיולדת ולא תהיה זכאית?

שרית דמרי: איך אפשר להסביר את הפער הזה?

אלכס מילר: אפשר להסביר את הפער בצורה מאוד פשוטה, כי יש מטרה למדינה, כאשר היא מקדמת לימודים לתארים מתקדמים .

אלכס מילר: זה העיקרון, מפה אנחנו יוצאים הלאה.

אלכס מילר: אני יכול להביא לך גם את המחקרים על החשיבות של צמיחה כלכלית של המדינה לבוגרים של תארים מתקדמים בישראל.

אלכס מילר: יש הוכחה, יש עיקרון, יש מספר מצומצם של אנשים.

אלכס מילר: אני מדבר כרגע על העניין שהוא מתמטי פשוט מאוד.

אלכס מילר: במידה ואתם מעלים את הביטוח הלאומי לכלל הסטודנטים, האם זה מקזז לכם את העניין הכספי?

אלכס מילר: אני לא בא כרגע לממשלה לבקש מכם הוצאה נוספת, תוספת תקציבית.

אלכס מילר: את כרגע אמרת שהסטודנטים משלמים פחות ממה שמשלמים כלל האנשים, נכון?

שרית דמרי: הם משלמים פחות ממה שמשלמים אנשים שאינם עובדים.

אלכס מילר: תעלי את זה לשם.

אלכס מילר: אני שואל מתמטיקה.

שרית דמרי: זו הלשכה המשפטית, אני לא יכולה להגיד לך, אין לי כאן ממישהו ממינהל המחקר שיכול לעשות חישוב.

אלכס מילר: רבותיי, אני מבקש מכם, לישיבה הבאה תביאו לי נתונים.

אלכס מילר: תביאו לי נוסחה, אם אנחנו באמת רואים שיש פה איזה שהוא עניין רציונלי ויהיה פה קיזוז כספי, זאת אומרת אם כלל הסטודנטים ישלמו סכום מסוים שהוא שווה לכלל העובדים, ואם זה ישחרר לנו את ה-7.5, שאר הסטודנטים, לדעתי זה יהיה מהלך יפה שגם הסטודנטים יקבלו אותו בסופו של דבר.

אלכס מילר: אבל על זה נדבר כאשר יהיו לנו נתונים.

אלכס מילר: אני חושב שאם תעשו מחשבה קצת יותר גדולה על העניין הזה, זה יכול לעבוד.

רונית תירוש: אדוני היושב ראש, אני לא בטוחה שכלל הסטודנטים ישמחו שמעלים להם את דמי הביטוח הלאומי כדי ש-7,500 סטודנטיות---

מירב ישראלי: השאלה בכמה.

אלכס מילר: חברת הכנסת רונית תירוש, אי אפשר לשבת על שני כיסאות.

אלכס מילר: מצד אחד אפשר לבוא ולהגיד, 'אני רוצה' ו'אני צריך'---

רונית תירוש: אבל אני ירדתי מזה ואני אומר לך מדוע.

רונית תירוש: אני ירדתי מזה כי הוסבר לי, צריכים גם להיות הגיוניים, שמדובר בגמלה מחליפת שכר, אין פה שכר.

רונית תירוש: אין פה שכר, אז אין מה להחליף אותו, לכן אני גם השתכנעתי.

קריאה: סטודנטים במילואים מקבלים.

קריאה: צריכים להפריד, סטודנטיות שנה א' עד ג' באמת לא עובדות, ואז זה סיפור אחר.

קריאה: אנחנו מדברים על מלגאיות שהן---

רונית תירוש: לא דיברתי על מלגאיות, מלגה זה שכר.

רונית תירוש: על מלגה אני מוכנה להילחם, כי זה שכר.

רונית תירוש: הן גם לא רשאיות לעבוד, אם הן תעבודנה הן לא תקבלנה את המלגה.

רונית תירוש: לא עליהן אני מדברת.

אלכס מילר: רבותיי, את הנושא הזה מיצינו עד שאני אקבל נתונים.

פפי יקירביץ: מלה אחת בנושא הזה.

אלכס מילר: יש לוועד ראשי האוניברסיטאות כסף למלגות הסטודנטים?

פפי יקירביץ: יש אולי פתרון מסוים.

פפי יקירביץ: אני מסכימה שצריכים להפריד בין סטודנטיות לתארים מתקדמים שמקבלות מלגות והן לא עובדות.

פפי יקירביץ: מי שעובד מקבל שכר, זה מלגה.

רונית תירוש: אבל זה כמו שכר, בעיניי.

פפי יקירביץ: זה ויכוח אחר, אנחנו סבורים שזה לא שכר.

פפי יקירביץ: לגבי אותן הסטודנטיות, ניסינו לפנות למוסד לביטוח לאומי וביקשנו לבטח.

פפי יקירביץ: המוסד לביטוח לאומי לא מסכים לבטח מי שאינו עובד או מתנדב, אין מעמד של מלגאים.

פפי יקירביץ: אם אפשר היה ליצור מעמד של מלגאים, אנחנו מוכנים לשתף פעולה ולהפריש מהמלגה לצורך הזכויות בביטוח לאומי.

פפי יקירביץ: את הכפפה הזאת אנחנו נרים, מהמלגה אנחנו נפריש, האוניברסיטה תשלם---

רונית תירוש: ואז יהיה לנו מס הכנסה על זה.

פפי יקירביץ: לא חייב להיות.

פפי יקירביץ: כלומר אנחנו לא רוצים את המשוואה שאם אנחנו באים ואומרים שמדובר במלגה---

אלכס מילר: טוב, ביטוח לאומי יצטרך לבחור בין שתי האופציות.

חלי גיא אלדר: לחדד קודם כל את הנקודה שאמרה חברת הכנסת תירוש לעניין דמי לידה בכלל, לא רק לתארים מתקדמים.

חלי גיא אלדר: התכלית של דמי הלידה זה לפצות על אובדן השתכרות, כשאין לנו את זה פה, וההתנגדות של הממשלה היא לא בראש ובראשונה התנגדות תקציבית, שזה גם כמובן, כי זה לא סכום מבוטל, אבל ההתנגדות היא התנגדות מהותית שמדברת על יצירת פער בין קבוצות מסוימות שלא משתכרות, קבוצות שונות שלא משתכרות ולתת רק לאחת מהן, השאלה אם יש הצדקה לעשות את זה, ואם כן, למה לבחור בקבוצה אחת על פני אחרות.

חלי גיא אלדר: יש פה שאלה שהיא באמת שאלה מהותית ומשפטית שהיא מעבר לתקציב.

חלי גיא אלדר: לעניין בחינת המלגה.

חלי גיא אלדר: זה משהו שאנחנו נצטרך לבחון באופן הרבה יותר כולל, כי השאלות הן שאלות רוחביות מעבר רק לעניין הסכום.

חלי גיא אלדר: זו באמת שאלה של הסדרה בכלל של הנושא הזה והיחסים שלהם מול המעסיק.

חלי גיא אלדר: כלומר אלה שאלות משפטיות שעולות מזה, לא בהכרח רק מהתחום הזה.

קריאה: אתה לא יכול להגיד שמלגה זה כמו שכר רק לצורך---

חלי גיא אלדר: יכול להיות, אבל ההצעה שעל השולחן.

חלי גיא אלדר: ..

חלי גיא אלדר: יכול להיות שהגיע הזמן, אני לא נוקטת עמדה כרגע, זה לא משהו ש---

אלכס מילר: הבנתי.

אלכס מילר: יש לנו כמה דקות להתחיל בהקראה של החוק ואנחנו נתחיל בהקראה.

אלכס מילר: אני מבקש לישיבה הבאה, ביטוח לאומי ומשרד המשפטים, לבדוק את האופציה של הגדרת המלגאיות לעניין של גבייה מהם, האוניברסיטאות ייתנו ואז אתם תוכלו בעצם לתת את הגיבוי במידה ומישהו מקבל מלגה ולא מוגדר כעובד.

רונית תירוש: אולי למלגאיות יעלו את הביטוח הלאומי.

אלכס מילר: כן, רק למלגאיות.

פפי יקירביץ: אנחנו ניתן את החלק שלנו והם יתנו.

אלכס מילר: טוב, רבותיי, ההתייעצויות במשרדים שלכם, לא כאן.

אלכס מילר: יש לכם זמן, תוכלו לשבת ולבדוק את העניין הזה.

אלכס מילר: לדעתי זה יכול להיות אחלה בשורה, גם מבחינתכם, ביטוח לאומי, וגם מבחינת הסטודנטים.

רונית תירוש: אנחנו נשיג שתי ציפורים במכה, זה יעודד אותן להיכנס להיריון.

יהודית גידלי: לתפארת מדינת ישראל.

מירב ישראלי: אני מקריאה את הממשלתית .

קריאה: אפשר להגיב על העניין של הביטוח הלאומי?

אלכס מילר: בישיבה הבאה, להירשם מראש.

רונית תירוש: את שלי לא מקריאים מהרגע ואילך?

אלכס מילר: יש סעיפים, ברגע שבאים ומגיעים להסכמה בין שני הסעיפים, אז הסעיף שהוא בהסכמה נכנס לנוסח הכללי.

מירב ישראלי: אני קוראת מהממשלתית.

מירב ישראלי: (מקריאה): "תיקון סעיף 8.

מירב ישראלי: 1.

מירב ישראלי: בחוק זכויות הסטודנט, התשס"ז-2007 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 8(א), במקום "לפי סעיף 19א" יבוא "לפי סעיפים 19א ו-19ב".

מירב ישראלי: סעיף 8(א) אומר: 'מוסד יפרסם את הוראותיו של חוק זה וכן הוראות שקבע לפי סעיף 19א', אז צריך יהיה לפרסם גם את ההוראות האלה.

מירב ישראלי: (מקריאה): "התאמות עקב טיפולי פוריות, היריון, לידה, אימוץ, או קבלת ילד כהורה מיועד או כהורה במשפחת אומנה.

מירב ישראלי: 19ב.

מירב ישראלי: (א) מוסד יקבע הוראות בדבר התאמות שיינתנו לסטודנטים ולסטודנטיות עקב טיפולי פוריות, היריון, לידה, אימוץ, קבלת ילד למשמורת כמורה מיועד או קבלת ילד כהורה במשפחת אומנה; הוראות לפי סעיף קטן זה ייקבעו לאחר התייעצות עם נציגי אגודת הסטודנטים באותו מוסד, ולפי כללים שתקבע המועצה להשכלה גבוהה, ואולם הוראות כאמור לעניין התאמות במוסד המנוי בפסקה (5)" -אלה של משרד התעשייה המסחר והתעסוקה- "להגדרה "מוסד", לרבות מכינה במסגרת מוסד כאמור, ייקבעו לפי תקנות שיקבע שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

מירב ישראלי: "(ב) הכללים, התקנות או ההוראות לפי סעיף קטן (א), לפי העניין, יהיו בין השאר, בעניין התאמות לסטודנטים ולסטודנטיות הנעדרים מבחינות או מלימודים בשל אחת הסיבות המנויות בסעיף קטן (א) ובכלל זה - "(1) היעדרות לצורך שמירת היריון; "(2) היעדרות לצורך נסיעה למדינת חוץ למטרת אימוץ בין ארצי כמשמעות בסעיף 28א לחוק אימוץ ילדים, התשמ"א-1983; "(3) היעדרות בתקופה הסמוכה לאחר לידה, אימוץ, קבלת ילד למשמורת כהורה מיועד או קבלת ילד כהורה במשפחת אומנה.

מירב ישראלי: "(ג) בסעיף זה - "הורה במשפחת אומנה" – הורה במשפחה שאושרה לשמש משפחת אומנה, בידי מי ששר הרווחה והשירותים החברתיים הסמיכו לכך; "הורה מיועד" – כהגדרתו בחוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד), התשנ"ו-1996".

אלכס מילר: הקראנו את הממשלתית.

אלכס מילר: אני מבין שבחוק של חברת הכנסת רונית תירוש, אנחנו בסעיף---

מירב ישראלי: למעשה סעיף קטן (ב), פסקאות (1) עד (9) קובעים נושאים שהכללים אמורים להתייחס אליהם.

אלכס מילר: זאת אומרת אנחנו יכולים להישאר בכותרת.

אלכס מילר: ..

אלכס מילר: אם אנחנו מרחיבים את זה, ייקבעו כללים להטבות לעניין של הזכות לחופשת לידה אקדמית, אחר כך נכתוב זכות לבחינה במועד מיוחד, אחר כך נכתוב זכות לדחיית מועד הגשת עבודה, השלמת חומר ומטלות, היעדרות משיעורים .

מירב ישראלי: בעיקרון בשירות מילואים זה 'הכללים, התקנות או ההוראות לפי סעיף (א), לפי העניין, יהיו בין השאר', ואז זה גם משאיר את מה שאמרת, שיהיו עוד דברים 'בעניינים אלה', ואז אנחנו מפרטים את העניינים.

אייל רק: אדוני היושב ראש, אני רק מבקש שזה יהיה לפי ההצעה שלך, שזה ייעשה בתיאום עם חברת הכנסת תירוש, אותן הכותרות, כמו שקראנו להם, או שמות הנושאים, בחלקם הם לא נכללים בכלל בכללים של המועצה.

אלכס מילר: הבנתי, אז אנחנו נתחיל עכשיו להיכנס בכל העניין שבהסכמה.

אלכס מילר: כל מה שלא בהסכמה, יש לכם שבוע-שבועיים, תשבו, תדברו ומקסימום מה שייצא, ייצא.

אייל רק: אבל לצורך כך אנחנו צריכים לעבור לכללים של המועצה להשכלה גבוהה, לראות מה הם הנושאים, לנסח מה הם הנושאים של הכללים.

אלכס מילר: אין לכם את זה כאן?

אלכס מילר: אז קדימה.

אלכס מילר: תעשה לי טובה, יושבים פה נציגים של המועצה להשכלה גבוהה, הכללים אצלם, אנחנו יכולים להתחיל עכשיו לעבור.

אלכס מילר: מה שבהסכמה, נכנס, מה שלא בהסכמה, לא נכנס.

אלכס מילר: תפסיקו למרוח את זה.

רונית תירוש: אני רוצה, ברשותך, להעיר הערה, אולי להקל עלינו.

אייל רק: אני חושב שגם נציג המועצה להשכלה גבוהה רוצה לומר---

אלכס מילר: אתה מנהל אותי כאן?

אייל רק: לא, אני שואל .

אלכס מילר: שאלת.

אלכס מילר: תעשו לי טובה, משרד החינוך, אני הבנתי, קיבלתי, אנחנו כרגע עוברים על הכללים, אני לא מצביע ואני לא סוגר את הישיבה, אבל אם תמשיכו להתנהל בצורה כזאת אני גם אצביע.

אלכס מילר: אז אני מציע שאנחנו נעבור עכשיו על כל דבר שהוא בהסכמה, ואני אתחיל עכשיו עם העניין הזה: הזכות לחופשת לידה אקדמית.

אלכס מילר: זה בהסכמה?

קריאה: לא.

אלכס מילר: ממשיכים הלאה.

אלכס מילר: הזכות לבחינה במועד מיוחד.

אלכס מילר: בהסכמה?

קריאות: כן.

ניר ויינר: משרד התעשייה, המסחר ותעסוקה, יש לנו בעיה עם זה.

אלכס מילר: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה מוחרגים, התקנות יבואו לוועדת החינוך.

מירב ישראלי: רק התקנות, או גם הכללים?

אלכס מילר: כן, הכללים בעניין זה.

אלכס מילר: אני אסביר לכם למה, כי אם במידה ואדם נרשם לבחינה שהיא בחינת שלכם, נרשם ושילם.

אלכס מילר: הרי אתם רושמים את זה, כמה זמן לפני הבחינה?

קריאה: גם היום הסטודנטיות כבר מזוכות וניגשות עוד פעם.

אלכס מילר: בסדר.

מירב ישראלי: אז למה יש לכם בעיה עם זה?

ניר ויינר: כי אין מועד מיוחד.

אלכס מילר: אז אנחנו נעשה שבעצם יהיה פטור מתשלום על המועד.

קריאה: מועד מיוחד לא קובעים.

קריאה: ..

מירב ישראלי: אם היא מקבלת מועד נוסף, אתם בעצם נכנסים לזה.

קריאה: ההגדרה של מועד נוסף זה מועד נוסף שקיים והיא מצטרפת אליו ועם זה אין לנו בעיה.

מירב ישראלי: ואם זה לא קיים?

קריאה: הוא תמיד קיים.

קריאה: אבל לא תמיד הוא קיים חודשיים אחרי זה, לפעמים קיים חצי שנה אחרי זה.

רונית תירוש: לא, היא לא רוצה לתת מועד אקסטרה, מעבר למועדים שהם מפרסמים מראש.

קריאה: היא תוכל ללכת למועד נוסף, לכשיהיה.

קריאה: זה יכול להיות אחרי שנה.

רונית תירוש: אבל זה לא משנה, אם הם מחזירים את הכסף, היא יכולה לשלם---

מירב ישראלי: אבל זה לא מועד מיוחד.

קריאה: בוודאי, זה קיים גם היום.

אלכס מילר: בסדר, אז אנחנו נסדיר גם את ההיבט הכספי.

אייל רק: אדוני היושב ראש, אני חושב שיש אי הבנה, גם של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אייל רק: כל הכללים והנושאים שנקבעים פה כפופים להתקנת תקנות של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אייל רק: זאת אומרת אין צורך בהחרגה של נושא ספציפי, בין היתר בנושאים האלה.

אייל רק: אבל התוכן שלהם ייקבע בתקנות.

מירב ישראלי: אבל לכאורה אם אתה אומר שיהיה מועד מיוחד, הם חייבים לקבוע מועד מיוחד.

מירב ישראלי: הם לא יכולים לא לקבוע אותו.

אייל רק: אני חושב שזה כמו בסטודנטים במילואים.

אייל רק: זאת אומרת הם חייבים להתייחס להקלה הזאת.

מירב ישראלי: אבל הם לא יכולים להגיד שלא יהיה מועד מיוחד.

אלכס מילר: אתה מייצג את משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה?

אייל רק: להיפך, אני מקל.

אלכס מילר: עזוב, תייצג את משרד החינוך.

אלכס מילר: אנחנו הבנו.

אלכס מילר: תשמע, אם הייתי רוצה לאשר את כל החוק ולכתוב בסוף על כל סעיף וסעיף 'ההתייחסות תהיה לכל הסעיפים בתקנות של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה', הייתי כותב את זה.

אלכס מילר: מה שאני עושה פה זה משהו אחר.

אלכס מילר: איפה שאנחנו נחליט זה יהיה בהחלטה כאן וזה יהיה בתוך משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ואיפה שאנחנו נחליט זה יהיה מחוץ לחוק ובהחלטה של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

מירב ישראלי: או שנעשה להם סעיף אחר, תיכף נראה.

מירב ישראלי: יכול להיות שנעשה להם התאמה בנושא הזה.

אלכס מילר: טוב.

אלכס מילר: מועד הגשת העבודה?

אלכס מילר: בהסכמה?

רונית תירוש: כן, צריך להוסיף את זה.

מירב ישראלי: מה ההבדל בין (2) ל-(3)?

מירב ישראלי: הזכות לבחינה במועד מיוחד.

אלכס מילר: אנחנו עושים סעיף אחד, זכות לבחינה במועד מיוחד.

אלכס מילר: פה זה מופרד לשני סעיפים, אנחנו עושים אחד והם קובעים את הכללים אחר כך.

אלכס מילר: הזכות לדחיית מועד הגשת עבודה?

רונית תירוש: צריך להכניס את זה, כי בסעיף (ב) של הממשלתי רשום רק על בחינות והיעדרויות.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: השלמת חומר ומטלות בקורס?

אלכס מילר: זה בהסכמה, אני כבר אומר לכם שזה בהסכמה.

דני שוורץ: זה לא בהסכמה.

דני שוורץ: אם רוצים לחזור ולדבר על זה, אפשר לדבר.

דני שוורץ: כרגע זה לא סעיף פשוט בכלל.

דני שוורץ: איך אפשר להבטיח דבר כזה?

דני שוורץ: זה גם כרוך בשאלה---

אלכס מילר: כמו שזה מובטח בהטבות לסטודנטים שמשרתים במילואים.

אלכס מילר: איך אתה מבטיח את זה שמה?

מירב ישראלי: נקרא במילואים.

מירב ישראלי: במילואים יש ככה: זכות לבחינה במועד מיוחד, דחיית המועד להגשת עבודה, זה גם יש, ושהוא שירת בסמוך לפני מועד הגשתה, בהתחשב במהות ובהיקף העבודה.

מירב ישראלי: (4) השלמת חומר ומטלות בקורס לסטודנט שעקב שירות מילואים נבצר ממנו, בהתאם למהות הקורס ובתיאום עם המרצה.

מירב ישראלי: זה לא סתם.

אייל רק: רציתי להציע שנבחן את כל הכותרות של המילואים ונראה אם אפשר את כולן להחיל על ה---

אלכס מילר: אנחנו עוברים על כל אחד.

מירב ישראלי: היעדרות מבחינה, יש פה.

אלכס מילר: כל הנושא של היעדרות.

מירב ישראלי: ורישום מוקדם לקורסים וקביעת גורם.

אלכס מילר: הדבר היחיד שלא קיים כאן זה הנושא של חופשת לידה.

מירב ישראלי: ויש גם תנאים מסוימים, כמו התיאום עם המרצה, שצריך להכניס.

אלכס מילר: אנא מכם, תביאו לנוסח בנושא של הזכות לחופשת לידה אקדמית.

קריאה: מה המשמעות של חופשת לידה אקדמית?

אלכס מילר: תשבו ביחד.

מירב ישראלי: אולי רק צריך להסביר את זה.

נדב שמיר: אין את זה בכללים של המועצה להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: סליחה, חשבתם על זה?

אלכס מילר: בדקתם את זה?

אלכס מילר: זה היה חלק מהעניין?

נדב שמיר: כן, הדבר שנקבע בכללים זה שסטודנטית זכאית היא זכאית להיעדר מ-30% מכלל השיעורים בכל קורס בו חלה חובת נוכחות.

נדב שמיר: לא חופשת לידה.

אלכס מילר: אוקי.

אלכס מילר: רבותיי, כוונתי, אני חושב, מובנת כאן.

אלכס מילר: שבועיים מספיק לכם לסגור את כל הפינות האלה?

נדב שמיר: אני חושב שאין לנו צורך לסגור כמעט פינות, מכיוון שאנחנו פשוט ניקח את הכותרות של הסטודנטים במילואים---

גילה גמליאל: לא, אני לא אתן לזילות.

גילה גמליאל: .. סליחה, עם כל הכבוד להנחתה שהעבירו לכם כאן בחוק זכויות הסטודנט שחוזר ממילואים, יש הרבה דברים שאין התאמות בין יוצאי מילואים לבין חופשות לידה וצרכים אחרים על בסיס טיפולים.

גילה גמליאל: אני לא מוכנה לקבל את זה שייקחו את הקונספט הקיים היום במערך המילואים ולא יתאימו דברים שכן נבחנו.

גילה גמליאל: אני הייתי מאוד בהיבט בהצעת החוק הממשלתית להעביר למועצה להשכלה גבוהה לבחון את כל ההיבטים, כמובן כבוגרת אגודות סטודנטים, אז בשיתוף פעולה עם אגודות הסטודנטים, בהתייעצויות, מהסיבה הפשוטה שיש צרכים אחרים.

גילה גמליאל: אז אני לא מוכנה לקחת את המודל הקיים, אלא להתאים אותו.

אלכס מילר: ברור, ברור.

אלכס מילר: רבותיי, אני רוצה לעשות סדר.

אלכס מילר: אנחנו קבענו דברים שהם דברים מינימליים, שזה בעצם הבסיס של העניין הזה.

אלכס מילר: בנוסף לכך אנחנו נוסיף גם, כמובן, את הסעיף הממשלתי, (ב) שהוא הכללים, התקנות בעניין זה, הוא גם יהיה חלק וכמובן שהוא ינוסח בהתאם.

אלכס מילר: זאת אומרת, בלי שום קשר לאותן הכותרות שאנחנו קובעים, יהיה לכם למועצה להשכלה גבוהה את הסעיף שנותן להכניס את כל אותם הדברים, את כל המסקנות של הוועדה שאתם קובעים בלי שום קשר לדברים שאנחנו הגדרנו אותם כדברים מינימליים.

גילה גמליאל: כן, רק אם אפשר שזה יחזור, להגביל בזמן את המוסדות, כי אחרת אנחנו נפספס את המטרה.

אלכס מילר: רבותיי, מה שאני קובע זה ככה; אני מבקש מכם, אנחנו קובעים את הישיבה הבאה, בעוד שבועיים אנחנו נעשה כאן דיון.

אלכס מילר: בדיון הזה אנחנו נצביע.

אלכס מילר: לדיון הזה אני מבקש שני דברים.

אלכס מילר: קודם כל זה הנוסח שיהיה נוסח מוסכם בין המועצה להשכלה גבוהה, משרד החינוך, למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יש את התקנות שאתם תביאו, משרד המשפטים---

גילה גמליאל: מצביע שם האוצר בצד.

אלכס מילר: הצעת חוק ממשלתית זה בסדר, אני מבקש שעל הדברים שהם רלוונטיים במערכת ההשכלה הגבוהה, שהם יהיו במסגרת המצומצמת לגופים שקשורים למערכת ההשכלה הגבוהה וכמובן שהם מטעם הממשלה וכמובן המציע.

אלכס מילר: זה דבר ראשון.

אלכס מילר: לכל הנושא של ביטוח לאומי, כמובן שזה צריך להיות מוסכם בין משרד המשפטים, הביטוח הלאומי, משרד האוצר.

גילה גמליאל: וכמובן למציעת החוק.

גילה גמליאל: היה מיותר לציין, אבל כל המשרדים ורציתי לוודא שזה ברור.

אלכס מילר: רבותיי, על הנושא של הכללים והכותרות, כמו שגם היועצת המשפטית של הוועדה הקריאה אותם, שכבר חלק מהם קיימים ככותרות וכמובן הסעיף שהממשלה תמכה בו, סעיף (ב), על זה אין לי שום עניין שהאוצר יהיה מעורב וכמובן גם משרד המשפטים, מסיבה מאוד פשוטה, כי זה כבר קיים בחוק שהוא מתייחס לנושא אחר.

אלכס מילר: תנו את ההערות שלכם, אני מבקש בעוד שבועיים להגיע, רבותיי, המועצה להשכלה גבוהה עם כל הגופים הרלוונטיים, עם הכותרות וביטוח לאומי, תביאו לי עניין מספרי, אם בכלל אנחנו יכולים לחיות עם זה.

אלכס מילר: אני מציע גם שביטוח לאומי, אתם תעשו איתי ועם חברת הכנסת תירוש ישיבה, נעשה פגישה מוקדמת על העניין הזה---

שרית דמרי: אדוני, זה לא רק ביטוח לאומי, יש כאן גם את משרד המשפטים.

שרית דמרי: יש כאן שאלה עקרונית.

אלכס מילר: גם משרד המשפטים, בכל מה שקשור לנושא של מלגות.

אלכס מילר: אנחנו נעשה עם כל הגופים הרלוונטיים, משרד המשפטים, משרד האוצר, ביטוח לאומי, ועד ראשי האוניברסיטאות, סגנית השר גילה גמליאל וחברת הכנסת רונית תירוש---

אייל רק: גם משרד החינוך והמועצה להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: מה אתם קשורים?

אייל רק: שר החינוך, זה שאתה מבקש להוסיף לו פה סעיף בנושא הזה.

אלכס מילר: בסדר, אין בעיה, אבל אם אני עכשיו נותן ל---

חלי גיא אלדר: העניין הוא שזה לא נושא שהיה בהצעת החוק.

אייל רק: ההסכמה היתה להצעת החוק ה---

אלכס מילר: אין בעיה, גם אתם בפנים.

אלכס מילר: על הנושא של ביטוח לאומי, אנחנו עם כולם נעשה מפגש---

רונית תירוש: זה נושא חדש, מקסימום נעשה תיקון לחוק.

אלכס מילר: רבותיי, אני אמרתי לכם, החוק הזה צריך לפגוע במטרה.

אלכס מילר: אם נפספס כאן את המטרה, אז הוא לא שווה את זה.

אלכס מילר: אני יודע וגם חברת הכנסת גילה גמליאל יודעת מה זה חופש הפעולה המלא כאשר המוסדות מקבלים אותם ובסופו של דבר אנחנו רואים אלה שלמעלה, ודרך אגב, היתה לנו כאן ישיבה על מילואימניקים במוסדות להשכלה גבוהה, הייתם כאן וראיתם שאפילו כשיש את הסעיפים, יש אחד למעלה ויש אחד למטה, יש לו שיקול דעת.

אלכס מילר: אז אני אומר שגם בעניין הזה אני עוד איכשהו יכול להכניס דברים לפרופורציה, אבל לבוא ולעשות את זה בצורה כללית, שכל אחד יעשה מה שבא לו, ואז אנחנו נתחיל לרדוף אחרי כל מוסד ומוסד, זה עשה פחות, זה עשה יותר, רבותיי, כך אנחנו לא עובדים.

אלכס מילר: אנחנו עושים פה חוק, חוק מסודר, אנחנו נקבע כאן כותרות שהן כותרות, אפילו שהן כלליות אבל עדיין באיזה שהיא מסגרת, ניתן לכם סעיף מסודר לחופש פעולה ולהרחבה, כפוף כמובן לוועדה שאתם עשיתם עם הכללים שאתם קובעים, עם כל אותם היבטים שחברת הכנסת גילה גמליאל, סגנית השר, העלתה אותם, שאנחנו לא מודעים להם והם לא מופיעים כאן, ועל זה אנחנו נצביע.

אלכס מילר: זה בעצם מה שיהיה בעוד שבועיים.

אלכס מילר: תודה רבה, הישיבה הזו נעולה.