ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 452, 2011-07-13 10:00

אלכס מילר: טוב, רבותי, אנחנו בתאריך 13.7.2011, י"א בתמוז, תשע"א.

אלכס מילר: חברת הכנסת יחימוביץ', אם תתני לי לפתוח, אני אשמח, כי אני שומע אותך ברקע.

אלכס מילר: אנחנו בנושא סגירת המכינה הקדם אקדמאית באוניברסיטת בן גוריון.

אלכס מילר: פרוטוקול 452.

אלכס מילר: בוקר טוב לכולם.

אלכס מילר: רבותי, אני רואה שיש כאן מצגת.

אלכס מילר: אני רק יכול להגיד לכם שבסך הכל הישיבה הזאת מתנהלת עד השעה 11:00.

אלכס מילר: אין לנו יותר מדי זמן ואנחנו גם צריכים לתת פתרון.

אלכס מילר: אז אני מציע, אני חושב שכל מי שנוכח כאן מכיר את העניין, מכיר את הנושא ואני לא חושב שאנחנו צריכים כאן הצגה של העניין הזה בצורה מפורטת.

אלכס מילר: אני רק מבקש שכל צד וכמובן חברי כנסת שנמצאים כאן, יתייחסו לנושא הזה, כמובן כל אחד מצדו ואז אנחנו נחשוב במה אנחנו יכולים לסייע ונתקדם הלאה.

אלכס מילר: אז אנחנו נתחיל קודם כל עם ---

זבולון אורלב: יש לי הצעה אגב, לקצר מאד את הדיון, להחליט כבר שהמכינה לא תיסגר.

אלכס מילר: בסדר, אין בעיה, אבל את זה אתה יודע, חבר הכנסת אורלב, הייתי יכול לעשות גם בטלפון.

זבולון אורלב: אבל נדמה לי שיש לך פה רוב, פה אחד.

אלכס מילר: בסדר, אתה יודע ואז בסופו של דבר לגלות שההחלטה שלנו לא יושמה.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: צריך לומר מילת שבח למל"ג לות"ת ולמוסדות להשכלה גבוהה, שמעולם לא היה תקדים שוועדת החינוך קיבלה החלטה ולא היתה התחשבות מרבית בהחלטה של ועדת החינוך ואני אומר את זה רק לשבחם.

אלכס מילר: טוב.

אלכס מילר: בואו נתחיל עם הסגל המייצג את המכינות, מי מדבר מטעמם?

ירון דישון: בוקר טוב, ירון דישון, סגן יושב ראש ארגון הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטת בן גוריון.

ירון דישון: לפני הדברים שלי אני רק רוצה לומר תודה לחבר הכנסת אלכס מילר, שיזם את הדיון וכמובן לשאר חברי הכנסת וחברות הכנסת שהביעו תמיכה ומסייעים ומסייעות לנו במאבק.

ירון דישון: אז אני אקצר ברשותך, חבר הכנסת מילר.

ירון דישון: במצגת בקצרה, נעבור על כמה מהשקפים העיקריים.

ירון דישון: קודם כל, הדו"ח שעומד ברקע הדיון הזה הוא דו"ח ועדת אריאב שנכתב בדצמבר 2010 ואושר במלואו, על ידי שר החינוך במרס השנה.

ירון דישון: כמו שאפשר לראות, לפי הדו"ח המכינות הקדם אקדמאיות ממלאות תפקיד חשוב בהרחבת הנגישות להשכלה גבוהה לכל חלקי האוכלוסייה ולצמצום הפערים החברתיים וכן הדו"ח קובע שממליצים לשמר את המכינות הקדם אקדמאיות ואף להגביר את פעילותן, תוך שימת דגש על תלמידים מאוכלוסיות חלשות.

ירון דישון: שוב, זה הדו"ח שאושר במלואו על ידי שר החינוך במרס.

ירון דישון: עכשיו כמה מילים על נושא הדיון שלנו, המכינה הקדם אקדמאית באוניברסיטת בן גוריון.

ירון דישון: זו מכינה שקיימת כבר עשרות שנים, משנת תשכ"ז.

ירון דישון: במכינה לומדים בין 400 ל-600 סטודנטים בכל שנה, שהם לומדים לקראת לימודים אקדמאיים – עושים גם השלמת של בגרויות וגם הכנה ייעודית - ללימודים אקדמאיים בתחומים השונים.

ירון דישון: כמו שכתוב במצגת, הלימודים במכינה הם לא זהים ללימודים תיכוניים וגם לא למוסדות להשלמת בגרויות כאלה ואחרות, כיוון שהם מיועדים ומכוונים ספציפית ללימודים אקדמאיים.

ירון דישון: נדלג על המצגת הזאת, למרות שאני חשבתי שזה נכון גם לראות שמנהלת המכינה עצמה, באתר האינטרנט, מכירה בכל התרומה הייחודית של המכינה ואומרת שהמכינה מסייעת לגשר על פערים וכו'.

ירון דישון: תנאי ההעסקה של מורי המכינות, אני אעשה את זה בקצרה.

ירון דישון: 40 אנשי סגל אקדמאים מועסקים במכינות, רובם בעלי תואר שני, חלקם בעלי תואר דוקטורט.

ירון דישון: מועסקים שנים רבות, רובם מספר שנים, יותר מעשור, חלק מהם גם יותר מ-20 שנה.

ירון דישון: מועסקים על תקן - מי שמכיר את עולם ההעסקה באקדמיה – מועסקים על תקן מורים מן החוץ, אלא שהם מקבלים שכר פחות ממורים מן החוץ בדרגה מקבילה ביחידות אחרות באקדמיה והנתון החשוב ביותר מבחינתנו - והוא גם הנושא העיקרי שאנחנו מולו פנינו לאוניברסיטה – הוא נושא ההעסקה למשך 8 חודשים.

ירון דישון: כל מורי המכינה מועסקים במשך 8 חודשים ובכל שנה ושנה מפוטרים, נשלחים ללשכת האבטלה וחוזרים בדלת מסתובבת להיות מועסקים שנה לאחר מכן.

ירון דישון: כמובן פנסיה רק לפי צו הרחבה, אין צבירת ותק וכו'.

ירון דישון: עוד מילה אחת על איך מועסקים, כי זה חשוב, כי זה נוגע לנתונים שונים שהסתובבו בתקשורת בשבועות האחרונים, שנאמרו כל מיני מספרים על כאילו מורי מכינה מרוויחים X שקלים לשעה .

ירון דישון: בכל מקרה, מורים של מכינה לא מועסקים בש"ח לשעה, אלא דרך יחידת העסקה קבלנית שנקראת יחידת הוראה, שהיא כוללת בעצם את שעת ההוראה בכיתה, את זמן ההכנה לשיעור, את זמן בדיקות העבודות, את שעות הקבלה, ייעוץ תלמידים, הכנה לשאלוני בחינה, נוכחות בבחינות, כל המטלות האלה – גם כאשר הם מתרחשות אחרי תקופת המינוי – כלומר, מורה מכינה לא מקבל משכורת ועדיין בודק מבחנים של הסטודנטים שלו, אחרי שהם הסתיימו.

ירון דישון: נתוני השכר מופיעים, שכר חודשי למשרה מלאה, שזה 12-14 יחידות הוראה, הוא 9,100 ₪, שמשולמים במשך 8 חודשים.

ירון דישון: אם את זה מחלקים ל-12 חודשים, יוצא שמורה במכינה בעל תואר שני ושלישי ממוצע, מרוויח 6,000 ₪ וגם זה טוב, כי מרבית המורים לא מקבלים משרה מלאה, אלא מקבלים מינוי של כ-8 יחידות הוראה ואז השכר הפרוש לשנה, הוא הנתון כפי שהוא מופיע, כ-4,000 ₪.

ירון דישון: זה החלק שאני מניח שחבר הכנסת מילר ירצה שאני אעשה יותר במהרה, אבל כמו שאפשר לראות, מינואר 2011 אנחנו פנינו – ארגון הסגל האקדמי הזוטר – להנהלת האוניברסיטה בבקשה להסדיר את תנאי ההעסקה של המורים במכינה, עם הדרישה הפשוטה הבאה: תשלום תנאים סוציאליים מלאים, פנסיה וקרן השתלמות, בדומה לחברי סגל אקדמי זוטר אחרים.

ירון דישון: פתרון לבעיית הרצף התעסוקתי, אותם פיטורים חוזרים על 8 חודשים וההעסקה מחדש.

ירון דישון: אלה גם הדרישות שלנו נכון לעכשיו, שום דבר לא השתנה, אין כאן דרישות מופרזות.

ירון דישון: אלה הדרישות שלנו בינואר, אלה הדרישות שלנו עכשיו.

ירון דישון: בפברואר 2011 הכרזנו על סכסוך עבודה, שביתה.

ירון דישון: במאי יצאנו לשביתה בעצם שנמשכה עד סוף השנה, שבמהלכה, כמו שמופיע, האוניברסיטה גם שכרה סטודנטים כמורים מחליפים, לשבירת השביתה והגענו בעקבות זה לדיון בבית הדין לעבודה.

ירון דישון: כמו שאפשר לראות, בעצם יש פה תיאור כללי יותר של המשא ומתן.

ירון דישון: מחודש ינואר אנחנו מנסים להגיע למשא ומתן, כאשר המשא ומתן ה זה מתאפיין בגרירת רגליים, קודם כל.

ירון דישון: פגישות בתדירות מאד נמוכה, למשל מרגע שנקבעה הפגישה – יצאנו לשביתה ב-5 במאי - פגישת המשא ומתן העוקבת היתה במרחק שבועיים ימים, בטענה שאחד מהסמנכ"ליות נמצאת בחו"ל.

ירון דישון: אז זאת היתה הטענה במשא ומתן.

ירון דישון: משא ומתן מסתיים בעצם בפגישת גישור שהתקיימה בסוף חודש יוני, לפני שבוע וחצי-שבועיים, שבה האוניברסיטה בעצם מעלה את הדרישה שהיא בעצם הגורם שהביא אותנו לדיון הזה.

ירון דישון: ההצעה האחרונה אומרת שיתנו משהו, כלומר יתנו תוספת פנסיה קטנה, שגם מי שככה זוכר את חוק הרחבת הפנסיה, ממילא צו ההרחבה ירחיב ויגיע לתוספת הזו ובתנאי שהארגון יסכים להעסקת מורים חדשים בתנאים נחותים עוד יותר מהקיים היום.

ירון דישון: האוניברסיטה מכנה את זה מבנה העסקה חדש.

ירון דישון: גם פרופסור רבקה כרמי, נשיאת האוניברסיטה, אתמול בראיון ברשת ב', אומרת: אכן מה שאנחנו מבקשים זה דור ב'.

ירון דישון: לא רק שזו דרישת האוניברסיטה, גם היא מציבה לזה תנאי: אם לא נקבל – ארגון הסגל האקדמי הזוטר – את התנאי שמעתה והלאה יועסקו מורי מכינה בדור ב', תיסגר המכינה הקדם אקדמאית בשנת הלימודים הבאה.

ירון דישון: האיום הזה נשמע ב-28 ביוני, בפגישת הגישור וב-3 ביולי נשלחים מכתבים למורי המכינות על סגירת המכינה בשנה הקרובה.

ירון דישון: הנימוק: הנסיבות שנוצרו בשל אילוצים כלכליים.

ירון דישון: אני מניח שגם נציגי המל"ג והות"ת יתייחסו לנושא הזה, כי הם מבהירים ב-8 ביולי בכתבה בארץ: סגירת המכינה בבאר שבע לא קשורה ליכולת הכספית של אוניברסיטת בן גוריון, אלא למערכת יחסי העבודה בין האוניברסיטה למרצי המכינה.

ירון דישון: פרופסור רבקה כרמי בריאיון, לפני 3 ימים, אומרת אותו דבר בעצם בראיון.

ירון דישון: היא אומרת: סגירת המכינה היא לא דבר בלתי הפיך, זה תלוי במורים.

ירון דישון: כך לפי פרופסור רבקה כרמי, נשיאת אוניברסיטת בן גוריון, בריאיון בגלי צה"ל.

ירון דישון: הנה, אני מגיע לסיכום, זה לא לקח הרבה זמן.

ירון דישון: בעצם, כמו שתואר פה במהירות, אבל מדובר בתהליך מתיש ומייגע של שישה חודשים של ניסיון למשא ומתן, תוך כדי גם שהארגון והמורים היו צריכים להתמודד עם הפעלה של כל מיני אמצעים לנסות להדוף ולמנוע מהמורים לשבת ולדרוש את שלהם.

ירון דישון: למשל, הייתה תקופה שחברי ועד - אנחנו - חברי ועד הסגל הזוטר, כל פעם שנכנסנו לאוניברסיטה קיבלנו ליווי של מאבטחים חמושים בכניסה לקמפוס, דברים ש---

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת?

ירון דישון: ממש כך.

שלי יחימוביץ': למה?

ירון דישון: היתה טענה שאנחנו פוגעים במשהו, חברי ועד נכנסו לקמפוס וממש נצמד אליהם מלווה צמוד, מאבטח חמוש.

שלי יחימוביץ': מאבטח שמרוויח 20.92 ₪ לשעה.

ירון דישון: נכון ואגב מאבטח שארגון הסגל האקדמי הזוטר הביע תמיכה גם במאבק של המאבטחים באוניברסיטת בן גוריון.

ירון דישון: הנקודה שלנו המרכזית לסיכום, יש כאן סכסוך עבודה, יש כאן משא ומתן, אבל המשא ומתן הזה, הלגיטימי, שאנחנו חושבים שהוא על דרישות לגיטימיות ומתקבלות על הדעת – הפך למשבר במערכת ההשכלה הגבוהה בפריפריה – רק בגלל דבר אחד.

ירון דישון: בגלל ההכנסה הזאת של הפקטור החדש לתוך משא ומתן, שאין לו אח ורע ביחסי עבודה, על אחת כמה וכמה ביחסי עבודה בעולם הציבורי, של להגיד אם לא תקבלו את ההצעה שלנו וזו בלבדה, מקום העבודה ייסגר.

ירון דישון: מדובר פה בעוול, קודם כל ולפני הכל ל-40 המורים במכינה.

ירון דישון: תארו בדמיונכם שהיום יגיעו לרופאים במחלקה כלשהי - שאם הם עכשיו לא יסיימו את השביתה שלהם – תיסגר מחלקה בבית חולים.

ירון דישון: אין לזה אח ורע, אבל כמובן, חוץ מהפגיעה ב-40 המורים יש כאן גם פגיעה פוטנציאלית באלפי צעירים וצעירות בנגב, שאני שמח שחלק מהם גם הגיעו לדיון כאן, להשמיע את דבריהם.

ירון דישון: סגירת מכינה קדם אקדמאית באוניברסיטת בן גוריון תפגע באלפי צעירים וצעירות בנגב ובסיכויים שלהם לנגישות להשכלה גבוהה וכל פתרון אחר לא יהיה אותו פתרון.

אלכס מילר: תודה.

ירון דישון: תודה רבה.

אלכס מילר: פרופסור צבי הכהן, בבקשה.

רונית תירוש: אדוני יושב הראש, אפשר רק לדבר מה לוח הזמנים של שני הלימודים במכינה?

אלכס מילר: שבוע.

רונית תירוש: מה?

אלכס מילר: שבוע, משהו כזה, לא?

אלכס מילר: אם עוד שבוע היא לא נפתחת ---

רונית תירוש: לא, מה לוח הזמנים של שנת הלימודים, מאיזה חודש על איזה חודש.

אלכס מילר: אה, המכינה עצמה?

אלכס מילר: חשבתי כמה זמן נשאר לפתרון.

רונית תירוש: לא, לא.

רונית תירוש: זה יופי שהקדמת ואמרת.

אלכס מילר: בסדר, תיכף.

רונית תירוש: לא, רק שיגידו מתי.

קריאה: הם אמרו 8 חודשים, כך הבנתי.

קריאה: בערך 8 חודשים בשנה, מאוקטובר.

אלכס מילר: סליחה, רבותי, זה שחברת הכנסת רונית תירוש שאלה שאלה, זה לא אומר שכולכם צריכים לענות ביחד עליה.

רונית תירוש: אני לא קיבלתי תשובה.

אלכס מילר: תיכף, גברתי.

אלכס מילר: רק הסגל דיבר.

אלכס מילר: פרופסור צבי הכהן יתייחס עכשיו לנושא הזה ואני אשמח אם תוכל לענות גם לחברת הכנסת רונית תירוש, מה משך המכינה.

צבי הכהן: טוב.

צבי הכהן: לפני שאני אשכח אני אענה לחברת הכנסת.

צבי הכהן: משך המכינה הוא 8 חודשים, עם דברים נוספים של בדיקת בחינת וכיוצא בזה ---

רונית תירוש: ממתי עד מתי, חשוב.

צבי הכהן: זה מגיע ל-9 חודשים.

צבי הכהן: זה מתחיל בספטמבר או באוקטובר.

אלכס מילר: רק למען סדר הדוברים: אחריך תדבר חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אחריה ידבר המל"ג ואחרי המל"ג חבר הכנסת זבולון אורלב.

אלכס מילר: זה בינתיים מי שנרשם אצלי.

רונית תירוש: אני גם ארשם.

אלכס מילר: בסדר, אנחנו עושים אחד אחד.

צבי הכהן: הסיפור התחיל בזה שלפני כמה שנים, משום מה, המורים במכינות קיבלו מעמד של מורים מן החוץ, שמעמד שלא ---

זבולון אורלב: אין הסכם ארצי לעובדי הסגל הזוטר באוניברסיטאות?

צבי הכהן: יש הסכם ארצי לעובדי הסגל הזוטר.

צבי הכהן: חבר הכנסת אורלב, אני מיד, בדיוק בשניים שלושה משפטים אני אגיד לזה.

זבולון אורלב: סליחה.

צבי הכהן: לפני כמה שנים, מורים במכינה קיבלו מעמד של מורים מן החוץ.

צבי הכהן: באותו זמן לא היה לזה שום השלכות כאלה או אחרות וניתן להם.

צבי הכהן: באותה מידה היה יכול להינתן להם כל מעמד אחר, לא היה לזה שום משמעות.

צבי הכהן: בשלב יותר מאוחר, הסגל הזוטר חבר עם המורים מן החוץ והיום המורים מן המחוץ מיוצגים על ידי הסגל הזוטר, כארגון אחד.

צבי הכהן: כתוצאה מזה, כל ההסכמים שחלו עליהם, חלו גם על המורים של המכינה.

צבי הכהן: השכר של המורים במכינה עלה בשנים האחרונות ב-24% והוא צפוי לעלות ב-10% נוספים, כתוצאה מהסכמי השכר שמתגלגלים כרגע בצנרת - כששכר הלימוד במקביל – לא עלה אפילו באגורה אחת.

צבי הכהן: בהינתן הנתון הזה ולאחר שאנחנו בדקנו מה קורה בשכר של מורים במכינה - ואני רוצה להזכיר - זה לא מורים באוניברסיטה.

צבי הכהן: זה מורים שנמצאים פיזית באוניברסיטה, הם לא מורים של האוניברסיטה.

צבי הכהן: מי שרוצה להיות מורה – הדרך פתוחה לפניו – שילך ויעשה דוקטורט, שעשה פוסט דוקטורט, שיתקבל להיות מרצה באוניברסיטה, יקבל אותם תנאים ואותו שכר ואני אחתום לו על המינוי בשמחה ובששון.

צבי הכהן: אלה לא מורים באוניברסיטה.

צבי הכהן: חלק מהאנשים הם אנשים עם תואר ראשון בלבד, מה שהם עושים זה עבודה שהיא מקבילה כמעט לחלוטין למה שעושה מורה בתיכון, בהבדל אחד שבתנאים הרבה הרבה יותר טובים, כי זה לא כיתה שמפריעה להם, אין אסיפות הורים, אין כל מיני הפרעות אחרות.

צבי הכהן: השכר של המורים הקיימים הוא עשרות אחוזים מעבר ל---

אלכס מילר: הסברתי לחבר הכנסת זבולון אורלב שאתה הגעת לכאן בכובע אחר, הוא עדיין מסתכל עליך בכובע של הסגל הבכיר במאבקים האלה.

זבולון אורלב: אני חי שאתה עדיין- אתה יכול להחליף כיפה רגע?

צבי הכהן: אני לא חושב שיש שום ניגוד אינטרסים.

צבי הכהן: אם היית ---

זבולון אורלב: כבר שלחו להיות רקטור את הרשקוביץ לכנסת, מה קורה פה?

צבי הכהן: אם היית מביא לפה את מחליפי, הוא היה אומר לך שהוא תומך בכל מה שאני אומר פה.

צבי הכהן: לכן זה לא- מי שמחליף אותי כיושב ראש ארגון הסגל האקדמי הבכיר באוניברסיטת בן גוריון, הוא חושב שהאוניברסיטה צודקת ולא המורים במכינות.

צבי הכהן: אז אפשר לשאול אותו גם כן.

צבי הכהן: זה לא בגלל שהחלפתי צד, אלא בגלל שאלה הדברים כהווייתם.

זבולון אורלב: כלומר, מה שאתה אומר, אלה עובדים שהם באוויר, הם לא שייכים לארגון המורים התיכוניים, הם לא שייכים לסגל הזוטר ---

צבי הכהן: לא, הם כן שייכים לסגל הזוטר.

צבי הכהן: הם מאורגנים ---

זבולון אורלב: אתה אומר הם לא מורים באוניברסיטה.

צבי הכהן: הם מאורגנים בארגון.

צבי הכהן: תראה, הסגל הזוטר יכול לארגן בפנים כל מיני אנשים.

צבי הכהן: הם מאורגנים בארגון של הסגל הזוטר.

גם מורים מהתיכון אתה יכול להכניס שם?

צבי הכהן: הם לא מורים באוניברסיטה.

צבי הכהן: הם מורים במכינה של האוניברסיטה.

צבי הכהן: אם מחר, לצורך הדגשת הנקודה, אם מחר באוניברסיטה אנחנו נפתח גן ילדים ---

שלי יחימוביץ': הם לא מבקשים להיות כמו מרצה מן המניין.

צבי הכהן: הם כן רוצים.

שלי יחימוביץ': הם מבקשים להיות כמו מרצים אחרים מן החוץ.

זבולון אורלב: אז אתה תצטרך, אם תפתח גן ילדים, תצטרך לשלם לגננת את שכר ההסכם הקיבוצי של המורים.

צבי הכהן: של גן ילדים, לא של מורים באוניברסיטה.

צבי הכהן: לא תנאים של מורים.

צבי הכהן: הם באו ודרשו תנאים, הם אמרו לנו, אנחנו מורים באוניברסיטה.

צבי הכהן: אמרתי להם: אתם עובדים באוניברסיטה, אתם לא מורים באוניברסיטה.

צבי הכהן: לא כל מי שנמצא פיזית באוניברסיטה מקבל תנאים של מרצה.

צבי הכהן: יש לי טבלה פה, שות"ת פרסם, של מורים מן החוץ במכינה, של מכללות.

צבי הכהן: עכשיו, נכון שמכללות ואוניברסיטאות זה לא אותו דבר, אבל מכינה של מכללות ומכינה של אוניברסיטאות, זה פחות או יותר כן אותו דבר והתנאים, אני אתן לך את המספרים.

צבי הכהן: תואר בוגר עם ניסיון בהוראה זה 98 ₪, אנחנו משלמים 200 ₪; תואר שני מוסמך, הם משלמים 125 ₪ ואנחנו נותנים 200 ₪; מרצה בכיר ומרצה הם נותנים 177 ₪, אנחנו משלמים 259 ₪.

צבי הכהן: עכשיו, אני חושב שאלה מספרים, זה non sustainable אי אפשר להחזיק מעמד בתנאים כאלה, זה לא קביל, זה לא ישים.

ירון דישון: מספרים של מה?

ירון דישון: של שעה?

ירון דישון: של יחידת הוראה?

צבי הכהן: זה מספרים ליחידת ---

אלכס מילר: אני מנסה להסביר את תפקידך.

שלי יחימוביץ': כן, כן, שנדע, כי זה קצת מבלבל.

צבי הכהן: אלה מספרים ליחידת הוראה.

אלכס מילר: רבותי, פרופסור צבי הכהן הבין כבר שהוא עדיין מזוהה כאן עם הכובע האחר.

אלכס מילר: אני מציע שאנחנו ניתן לו לסיים את דבריו.

צבי הכהן: אם אנחנו נעשה את זה בהשוואה לשכר של מורה בתיכון, המורים מהמכינות על אותו היקף מקבלים משהו בין 13 ל-17,000 ₪, כשאנחנו יודעים כמה מקבלים מורה בתיכון.

צבי הכהן: הרבה הרבה פחות מזה.

אלכס מילר: השאלה עכשיו, לפני שאתה מתקדם, פרופסור הכהן, מבחינת הדירוג שאתם עושים, דירוגי שכר למורים שהם מבחוץ, אתם עושים את זה על פי ההשכלה או על פי איזה שהוא הסכם כללי?

צבי הכהן: על בסיס ההשכלה.

אלכס מילר: על בסיס ההשכלה.

צבי הכהן: היו חריגות.

צבי הכהן: נתנו לאנשים עם תואר ראשון, נתנו להם כמו תואר שני, כל מיני חריגות נעשו במשך הזמן.

אלכס מילר: וכרגע משכורתם של 40 מורים היא על פי ההשכלה או על פי הסכם כזה או אחר?

צבי הכהן: על פי ההשכלה שלהם.

ירון דישון: אחוז מופחת אבל, ממורים מן החוץ.

צבי הכהן: על פי ההשכלה שלהם.

אלכס מילר: זאת אומרת מורה מבחוץ, רק שאני אבין, היום מורה מבחוץ שמגיע לעבוד אצלך ---

צבי הכהן: במכינה?

אלכס מילר: לא משנה, באוניברסיטה, מרצה עם תואר ראשון ---

צבי הכהן: לא, באוניברסיטה אין כזה דבר.

צבי הכהן: אין דבר כזה מרצה עם תואר ראשון שילמד באוניברסיטה.

אלכס מילר: אז בגלל זה אני שואל.

צבי הכהן: רק במכינה יש.

ירון דישון: אתה טועה.

ירון דישון: יש.

ירון דישון: יש.

זבולון אורלב: תגיד לי ובלימודי תעודה של האוניברסיטה, לא לתואר.

צבי הכהן: לא יכול להגיד לך.

צבי הכהן: אולי פה ושם יש אחד.

אלכס מילר: תשמע, אני בטוח שאם תחפור אתה תמצא כמה אנשים אצלך באוניברסיטה, שהם מורים מרצים מבחוץ, שיש להם רק תואר ראשון ואתה יודע מה השכר שלהם ---

צבי הכהן: כן, אבל אלה יש להם כישורים מיוחדים.

צבי הכהן: אם יבוא למשל איזה שהוא סופר בעל שם עולמי ואין לו תואר ראשון, גם ניתן לו שכר גבוה, מפני שיש לו כישורים מיוחדים.

ירון דישון: בלי לזלזל במורי המכינה, כמובן.

צבי הכהן: אם יבוא רואה חשבון ללמד בתוכנית לחשבונאות ויש לו רק תואר ראשון, אז הוא יקבל כמו רואה חשבון, לא כמו מורה שיש לו תואר ראשון.

אלכס מילר: השאלה אם יש לו הסכם/חוזה עבודה, או שמגיע להרצאה.

צבי הכהן: כן, בוודאי.

אלכס מילר: אז אתה לא נותן את זה לפי ההשכלה שלו, אתה נותן את זה לפי כישוריו.

צבי הכהן: לפעמים כן.

צבי הכהן: אם יש כישורים מיוחדים, אז וודאי שכן.

אלכס מילר: אז בבקשה, אנא ממך, תשמע, אתה ---

צבי הכהן: אבל אולי תיתן לי לסיים.

אלכס מילר: אני אעזור לך.

אלכס מילר: אתה לא יכול מצד אחד לבוא ולהציג כאן טבלה שעובדת לפי ההשכלה של עובדים במקום כזה או אחר ומצד שני אתה סותר את עצמך ואומר שיש כאלה ש---

צבי הכהן: לא.

אלכס מילר: אז בוא נתמקד.

צבי הכהן: אף אחד ממורה המכינות הוא לא סופר מפורסם, לא מדען דגול ולא רואה חשבון בעל שם עולמי, אז זה לא רלבנטי בכלל.

אלכס מילר: תקשיב, אני לא נכנס לעצם האיש.

ירון דישון: אבל הם מורים מצוינים.

אלכס מילר: סליחה.

אלכס מילר: למה ככה?

צבי הכהן: ברשותך, תן לי לסיים, אחר כך תשאל אותי כמה שאלות שאתה רוצה.

אלכס מילר: אני פשוט רוצה לכוון אותך לכיוון שאתה צריך להבין.

אלכס מילר: אתה לא יכול לצפות מאיתנו מצד אחד ללכת בכיוון שדרג השכר הוא על פי ההשכלה, כמו אמרת לפי הות"ת ומצד שני, אתה בעצמך אומר שאני יכול לעשות גמישות בלי שום קשר להשכלה.

צבי הכהן: אם יש כישורים מיוחדים, לא סתם.

אלכס מילר: יפה.

אלכס מילר: בסדר.

צבי הכהן: בין מורי המכינות אנשים עם השכלה תואר ראשון או תואר שני, אולי יש כאלה עם תואר שלישי, אבל מקבלים לפי זה בהתאם.

אלכס מילר: אז עדיין יש לך אנשים ---

צבי הכהן: אבל לא, אין אף אחד מהם שיש הצדקה לשלם להם יותר.

אלכס מילר: אז הטענה שאין לך מרצים שהם בחוזים, שיש להם רק תואר ראשון, היא טענה שהיא לא נכונה.

אלכס מילר: יש כאלה.

צבי הכהן: בסדר.

צבי הכהן: אוקי.

צבי הכהן: יש.

אלכס מילר: אין בעיה.

אלכס מילר: העניין הוא שזה לא חובה היום לחתום על חוזה להיכנס למוסד אקדמאי, אם אין לך נגיד תואר שני או דוקטורט.

אלכס מילר: זה משהו שנמצא בגמישות שלכם וזה לאו דווקא חייב להיות כפוף לעניין של ההשכלה מבחינת דרג ההעסקה.

צבי הכהן: לא, לא.

צבי הכהן: זה לא מנדטורי.

צבי הכהן: אם יש למישהו כישורים מיוחדים, יקבלו אותו גם כן.

אלכס מילר: בסדר, בסדר.

צבי הכהן: אבל תן לי להמשיך.

אלכס מילר: בבקשה.

צבי הכהן: לכן, מה שאנחנו חשבנו, לאחר שהתבררו לנו כל תנאי השכר באוניברסיטאות אחרות, במכללות, מה שות"ת אומר – אנחנו אמרנו לאנשים – אנחנו לא נפגע בשכר שלכם, אנחנו לא נוריד מהשכר שלכם אגורה אחת, אבל אנחנו רוצים שאתם, כדי שאנחנו נמשיך להתנהל בצורה שהיא הגיונית וסבירה ושיכולה להחזיר מעמד, שתאפשרו לנו לקבל אנשים חדשים בתנאים שמקובלים היום באוניברסיטאות אחרות.

צבי הכהן: בכל האוניברסיטאות האחרות התנאים השתנו וקולטים אנשים בתנאים אחרים לגמרי.

צבי הכהן: אנחנו לא יכולים, עם אותו שכר לימוד, פחות או יותר בהבדלים של באמת שקלים בודדים מאוניברסיטאות אחרות, לשלם פי שניים מאשר אוניברסיטאות אחרות.

צבי הכהן: זה פשוט לא ---

רונית תירוש: פרופסור כרמי אמרה 20,000 ₪ הם מקבלים, זה נכון?

צבי הכהן: יש פה ---

רונית תירוש: יש?

רונית תירוש: יש מישהו שם שמרוויח 20,000 ₪?

צבי הכהן: לא, לא, לא.

צבי הכהן: יש אנשים שמרוויחים ---

רונית תירוש: אז כדאי שהיא תדייק בתקשורת.

צבי הכהן: לא.

צבי הכהן: יש אנשים שמרוויחים 22,000 ₪.

רונית תירוש: אה.

קריאה: היא פשוט לא אמרה שזה על שתיים וחצי משרות.

אלכס מילר: סליחה.

קריאה: או ארבע.

אלכס מילר: לא להתפרץ.

צבי הכהן: זה לא משנה.

צבי הכהן: אנחנו הגענו בסופו של דבר, אני לא רוצה לתאר את כל הנושא הזה כאן.

אלכס מילר: גם על הרופאים צעקו שהם מקבלים משכורת גבוהה, אחרי שהם עובדים איזה 19 משמרות ביום.

צבי הכהן: אני לא רוצה, חברת הכנסת תירוש, בשלב האחרון, לאחר שממש כבר בלית ברירה הודענו על סגירת המכינות, היתה ישיבה במשרד שלי .

צבי הכהן: ישבתי עם נציגי המורים - באו אלי המורים ואמרו – אנחנו רוצים, בתנאים האלה אנחנו מוכנים לחזור לעבודה.

צבי הכהן: מי שהתנגד לחזרתם לעבודה זה חברי הוועד שלהם, שאמרו לנו במפורש – הם רוצים להגן על 7 אנשים שיש להם 300 אחוז משרה – בלי הכנסות נוספות ---

ירון דישון: נפגשת עם ארבעה מרצים

צבי הכהן: ומקבלים 22,000 ₪ בחודש.

אלכס מילר: סליחה.

אלכס מילר: אני לא מרשה לכם לפתוח כאן ויכוח.

אלכס מילר: לא הפריעו לכם, נכון?

זבולון אורלב: פה זה לא אוניברסיטה, פה יוציאו אתכם.

צבי הכהן: אז כדי שאנשים יוכלו לשמור על היקף הכנסה כזה, כי הם חששו שאולי בעתיד יורידו להם מ-300 ל-250, על זה הם היו מוכנים לסגור את כל המכינה.

אלכס מילר: טוב.

אלכס מילר: פרופסור הכהן, אני מציע שאנחנו ---

צבי הכהן: שנייה, לא, לא, לא, עוד משפט, עוד דקה אחת.

אלכס מילר: תן לי לכוון אותך שתוכל להתקדם.

צבי הכהן: שנייה, שנייה, זה ממש חשוב.

צבי הכהן: כדי שלא ייצא מצב כאילו הפקרנו את התלמידים, אנחנו לא דואגים לנגב, לא דואגים להשכלה הגבוהה העתידית - כל הדברים שהשמיצו אותנו – אנחנו דיברנו עם כל המכללות בדרום, גם עם "אחווה", גם עם "ספיר" גם עם "סמי שמעון", כל המכללות האלה מוכנות לפתוח מכינות, לקבל לשם תלמידים ---

רונית תירוש: צריך להגיד לכם תודה באמת.

צבי הכהן: אנחנו ניתן ---

זבולון אורלב: אבל הם יעשו בשיטה שלכם, הם ילכו לספיר וספיר יעשו את אותו הדבר ---

רונית תירוש: אתה יודע מה?

רונית תירוש: הלוואי היית נלחם עליהם כמו שנלחמת על הסגל הזוטר.

זבולון אורלב: יקבעו להם באופן חד צדדי תנאים דרקוניים והכל יהיה אותו דבר.

צבי הכהן: אלה התנאים שמשלמים חלק מהאנשים ---

זבולון אורלב: מה מפריע לספיר לעשות - אם נסכים לתקדים שלך - מה מפריע מחר לכל אחד לעשות את אותו דבר?

צבי הכהן: היום חלק מהמורים, שמלמדים אצלנו, כשהם חוצים את הכביש, עובדים במכללת "סמי שמעון", מרוויחים חצי ממה שמקבלים אצלנו ---

זבולון אורלב: אני לא נכנס למשא ומתן, אני נכנס לתקדים המסוכן, שבמוסד ציבורי, כמו אוניברסיטה, לא מסכימים, אז הפתרון זה סגירה.

זבולון אורלב: זה תקדים שאנחנו לא יכולים לקבל אותו.

צבי הכהן: חבר הכנסת אורלב, אני רוצה להתייחס לנקודה שהאשימו אותנו שאנחנו לא דואגים לתלמידים.

צבי הכהן: ובכן, דאגנו לתלמידים, מבחר המכללות של התלמידים גדל, לא קטן.

צבי הכהן: יש להם גם "אחווה" גם "ספיר" גם "סמי שמעון", גם ---

אלכס מילר: אוקי, פרופסור צבי הכהן, תודה.

אלכס מילר: כרגע, לפי מה שאני מבין, המצב הוא כזה שאם לא תהיה איזו שהיא הברקה שתצא מכאן מהוועדה, אתם מבחינת

אלכס מילר: כם סוגרים את המכינה ומעבירים את העניין הזה ---

צבי הכהן: אנחנו סגרנו את המכינה.

צבי הכהן: זה לא, זה כבר, הסוסים כבר ברחו מהאורווה.

צבי הכהן: כבר התלמידים נרשמים במקומות אחרים.

צבי הכהן: המכללה כבר נסגרה.

אלכס מילר: סליחה, אתם מעבירים את זה כנראה ל"ספיר" או ל"סמי שמעון".

צבי הכהן: אנחנו לא מעבירים את זה, אנחנו לא מקיימים, זה לא מכינה שלנו, אנחנו לא מעבירים.

צבי הכהן: הם פותחים מכינה, אנחנו מוכנים לעזור להם וזה הכל.

אלכס מילר: אוקי, שאלה להבהרה.

אלכס מילר: מה קורה עם הסטודנטים שמסיימים למכינה, הם יתקבלו לאוניברסיטה ללא שום בעיה?

צבי הכהן: אז זה מתחלק לשניים.

צבי הכהן: הסטודנטים שסיימו את המכינה ואני רוצה להגיד, המורים של המכינה גרמו להם נזק, לחלקם, נזק בלתי הפיך לחלוטין.

צבי הכהן: היו"ר אלכס מילר: אנחנו פה בלחץ של זמן.

צבי הכהן: בוא, בלי מעטפת.

צבי הכהן: המשיכו בסנקציות גם אחרי שבעצם נגמרה שנת הלימודים, גרמו להם נזק חסר ---

רונית תירוש: ישמרו זכויותיהם או לא, שאל יושב הראש.

צבי הכהן: אני כבר אענה, אני לא מתחמק.

רונית תירוש: תענה.

צבי הכהן: לאותם תלמידים שרוצים להמשיך ללמוד בבן גוריון, אנחנו הבטחנו להם שאותו מספר תלמידים, שהתקבלו בשנה שעברה, לכל מחלקה מהמכינה יתקבלו גם השנה.

צבי הכהן: פשוט אנחנו נערבל את הציונים.

צבי הכהן: לתלמידים שרוצים ללכת למקומות אחרים, אנחנו בנוסף לציון ---

רונית תירוש: נערבל, מיקסר.

צבי הכהן: אנחנו ניתן גם את האחוזון, באיזה אחוזון הם היו, כדי שזה יסביר את זה.

רונית תירוש: אני לא הבנתי.

רונית תירוש: ייפגע או לא ייפגע?

רונית תירוש: זכויותיהם תפגענה או לא?

צבי הכהן: אני אומר, אצלנו בבן גוריון ---

רונית תירוש: לא, אני לא מבינה מהערבולים.

צבי הכהן: אני אומר, אצלנו בבן גוריון לא ייפגע, אבל אני לא יכול להכריח את הטכניון ---

רונית תירוש: המל"ג אומר שלא ייפגע.

צבי הכהן: אני לא יכול להבטיח שבטכניון יקבלו מישהו שקיבל אצלנו במכינה ציון של 60, שאני יכול להגיד שהוא היה בעשירון העליון.

צבי הכהן: אני לא יכול, אני לא יודע אם כן יקבלו אותו או לא יקבלו אותו.

עפרי רביב: סליחה, אפשר גם שאחרים ידברו, כי יש פה עוד גורמים שרוצים להגיד, חוץ מ---

אלכס מילר: עוד פעם אחת אתה מתפרץ, אתה בכלל לא תהיה כאן.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: חברת הכנסת שלי יחימוביץ'.

שלי יחימוביץ': טוב, אני שומעת אותך ואני לא מאמינה למשמע אוזני.

שלי יחימוביץ': קודם כל, חילופי הכובעים בכזאת קלות, מיושב ראש איגוד מקצועי, הפכת לצד השני של המתרס ואתה יושב כאן ואתה גם משפיל אותם ומעליב אותם בכוונה תחילה, בכל מיני, בסאב טקסט שהוא מאד מאד פוגעני.

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה למה אתה עושה את זה.

שלי יחימוביץ': לא ברור לי ואני לא מבינה למה אתה משיב לנו על שאלות שלא שאלנו.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא מדברים על התלמידים עכשיו.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על המורים.

צבי הכהן: הוזכרו התלמידים.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על המורים.

צבי הכהן: הם הזכירו את התלמידים.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת ממך לא להפריע לי.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על 40 אנשים משכילים, מוצלחים, עם אתוס חינוכי, עובדים מסורים וחרוצים, החזיקו מכינה לתפארת.

שלי יחימוביץ': אגב, אתם גם פועלים באופן לא חוקי, אני לא יודעת אם אתה מודע לזה, אבל לפני שנתיים עבר החוק למניעת פיטורים מחזוריים, של חבר הכנסת חיים כץ ושלי, שמחייב אתכם להמשיך, גם בתקופת הפיטורים, לשלם את כל הזכויות.

שלי יחימוביץ': את כל הזכויות ללא יוצא מן הכלל, לרבות צבירת פיצוי פיטורים.

שלי יחימוביץ': אתם פשוט פועלים בניגוד לחוק.

שלי יחימוביץ': ההתנהלות הכוחנית הזאת, אני לא מבינה מה אתם משדרים.

שלי יחימוביץ': הרי האנשים שבאים ללמוד במכינה קדם אקדמאית, הם אנשים שכמהים לעבור את המסלול האקדמי ולהיות אקדמאיים בסופו של יום.

שלי יחימוביץ': מה אתם משדרים להם באמצעות היחס הזה למורים שלהם?

שלי יחימוביץ': שהם יגמרו, הם יעברו את המסלול, הם ילמדו באוניברסיטת בן גוריון אחרי שהם יגמרו את המכינה ואז, אחרי שהם כבר יהיו אנשים משכילים, הם יועסקו בתנאים משפילים כאלה ויפוטרו לארבעה חודשים בכל שנה?

שלי יחימוביץ': זה מה שאתם משדרים להם?

שלי יחימוביץ': אתה לא מרגיש שיש איזה שהוא רצף בין הדברים?

שלי יחימוביץ': בין הרצון להעניק חינוך אקדמאי, לבין מה יהיה בסופו של יום עם האנשים שרוכשים חינוך אקדמאי ואם לא די בזה, בתנאי העסקה שלהם, שהם פוגעניים ממש ונחותים מתנאי ההעסקה של הסגל הזוטר באוניברסיטאות אחרות, אתם אומרים לא, לא, זה יותר מדי בשבילכם.

שלי יחימוביץ': אנחנו נאפשר לכם להמשיך לחיות אם תאפשרו לנו להכניס דור ב', כי אתם בכלל מפונקים ושמנים.

שלי יחימוביץ': תנו לנו להכניס דור ב', כי אתם מרוויחים יותר מדי, ושיטת המקל והגזר, מה זה 2.5% בפנסיה?

שלי יחימוביץ': זה ממילא חלק מההסכם הפנסיוני, שעוד כמה שנים יגיע כבר ל-17%.

שלי יחימוביץ': אתם לא נותנים להם שום דבר פה.

שלי יחימוביץ': עכשיו, השוט אצלכם, נכון.

שלי יחימוביץ': נכון.

שלי יחימוביץ': הכוח אצלכם, חד משמעית ואתם משתמשים בו בסכסוך עבודה בצורה כוחנית.

שלי יחימוביץ': במקום לנהל משא ומתן עם עובדים ולתת להם את הכבוד המגיע להם ואת הזכויות שמגיעות להם, אתם פשוט סוגרים להם את המפעל, בצורה חד צדדית, כוחנית ואלימה, שכאילו אין קשר בינה לבין כל המטרות האחרות שלכם כמוסד אקדמאי, שרוצה לסייע לנגד ויש לו מטרות חברתיות.

שלי יחימוביץ': אני לא יודעת איך, אני מניחה שיושב ראש הוועדה יותר מיומן ממני.

שלי יחימוביץ': זאת לא הוועדה שלי, ועדת החינוך וגם ---

אלכס מילר: גם בפתרון סכסוכי עבודה זה ---

שלי יחימוביץ': וגם ליושבים כאן

שלי יחימוביץ': יש להם רקורד חינוכי הרבה יותר ענף משלי, אבל אני מוכרחה להגיד: חייבים למצוא כאן פתרון שהמכינה לא תיסגר.

שלי יחימוביץ': זה שאתה יושב כאן זחוח ואומר: המכינה נסגרה, נסגרה כבר, זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת ואני לא חושבת שאנחנו צריכים לאפשר את הדבר הזה.

שלי יחימוביץ': זה באמת התנהגות שמכל זווית שאנחנו לא מסתכלים עליה, היא פשוט בלתי נסבלת ואני מבחינתי גם, אני לא ארפה מכם ואני מקווה שגם הוועדה לא תיתן לדבר הזה להתרחש.

אלכס מילר: תודה גברתי.

אלכס מילר: המועצה להשכלה גבוהה, לפני שאתם מתייחסים, בל בקצרה, אני אבקש מכם התייחסות לשאלה, לאחר שהתקבלה הצהרה של שר החינוך על הרחבה של עניין המכינות, זה דבר ראשון.

אלכס מילר: דבר שני, של כניסתם של כל המכינות הקדם אקדמאיות לות"ת.

אלכס מילר: מתי אתם תפרסמו את הקריטריונים- כמו שפרסמתם בנוגע למכללות כך גם לאוניברסיטאות – שהעניין הזה יהיה ברור לכל מוסד ומוסד ושלא יהיה מצב שכל אוניברסיטה קובעת קריטריונים משלה בכל העניין הזה.

אלכס מילר: אלה שתי השאלות שאני אשמח לשמוע תשובות עליהן.

משה ויגדור: תודה רבה ליושב הראש.

משה ויגדור: נושא המכינות הוא נושא בעל חשיבות רבה, גם ועדת אריאב קבעה את זה והדגישה את זה שוב וחידדה דברים שונים ומצאה כל מיני כשלים בעבר, שצריכים לעבור חידוד ותיקון.

משה ויגדור: גם שר החינוך, יושב ראש מל"ג, גדעון סער וגם יושב ראש ות"ת, מנואל טרכטנברג, קיבלו על עצמם לקחת את הנושא הזה ולקדם אותו.

משה ויגדור: קבענו לוח זמנים, אחרי דיון ראשוני שהיה בות"ת ובמל"ג, שעד אוקטובר 2012, שזה אומר השנה האקדמאית הבאה, כל המכינות יעברו לאחריות של ות"ת.

משה ויגדור: התהליך הוא תהליך ארוך, הוא דרש החלטת ממשלה, שהתקבלה לפני חודשיים, על הקמת ועדה בראשותי, שמאגמת משאבים של הקרן לחיילים משוחררים ושל משרד החינוך ושל המשרד למסחר ותעשייה ושל גורמים נוספים ---

אלכס מילר: בסדר, אבל ---

משה ויגדור: כל זה.

משה ויגדור: לכן זה התאריך שבו זה יהיה.

משה ויגדור: עד אז, קרוב לוודאי שכבר קודם, אבל עד אז אנחנו מתכווננים עם מערכת שלמה של מודל תקצוב ---

אלכס מילר: זאת אומרת, מתשע"ב.

משה ויגדור: תשע"ג.

משה ויגדור: ע"ב מתחילה עכשיו.

אלכס מילר: כולם מתחילים לפי הקריטריונים החדשים.

משה ויגדור: לפי קריטריונים אחידים, שייקבעו על ידי ות"ת, בפיקוח של ות"ת מכל הבחינות.

משה ויגדור: עכשיו, כמה דברים לגבי מה שקורה כאן.

משה ויגדור: קודם כל מל"ג גם אמרה והיא גם מרגישה צער רב, על כך שהצדדים לא הצליחו להגיע להבנה.

משה ויגדור: כולכם ערים וודאי, חברי הכנסת וודאי ערים ---

אלכס מילר: תגיד לי, מה אתם תעשו ומה עשיתם עם ההסכמים שהיו חתומים, הסכמים קודמים, לאחר שפרסמתם קריטריונים למכללות והיו הסכמים נגיד בתוך המכללות?

משה ויגדור: נטפל בהם.

משה ויגדור: אני לא יודע להגיד לך ברגע זה, אבל זה יהיה חלק מהטיפול של הטמעת כל נושא המכינות בות"ת.

אלכס מילר: אוקי.

משה ויגדור: עכשיו, כפי שחברי הכנסת וודאי יודעים וגם שאר החברים, יש שקט ביחסי העבודה בהשכלה גבוהה, לשמחתנו.

משה ויגדור: גם חתמנו לפני שבוע עם כל סגלי המכינות, חלק מחברי הכנסת היו מעורבים בזה, גם אנחנו חותמים בימים אלה עם הסגל הבכיר של האוניברסיטאות ויש עוד עם הסגל הזוטר צורך להגיע גם להבנות.

משה ויגדור: הסגל הזוטר, אני מוכרח לומר, יותר מורכב.

משה ויגדור: הוא גם בראייה ארצית, אבל הוא גם בראייה מוסדית וכל מוסד יש לו גם הסדרים משלו, לכן זה מורכב יותר.

משה ויגדור: אנחנו שם גם נסייע כמה שניתן.

משה ויגדור: אני גם נורא מצטער, משום שאוניברסיטת בן גוריון היא אוניברסיטה עם מודעות חברתית, היא אוניברסיטה שמבינה את הצורך לסייע לקהילה והיא עושה הרבה פעילויות בעניין הזה ולכן חבל שהגענו לאן שהגענו ושהצדדים לא הצליחו להגיע להבנה.

משה ויגדור: מל"ג גם אמרה, ופה אני אסיים, שאנחנו מודעים לצורך לסייע לסטודנטים ולתת להם פתרון ושהסטודנטים לא ייפגעו ולכן מוכרח יהיה למצוא פתרון למכינות ולקבלה, באותם תנאים שהתקבלו עד היום.

משה ויגדור: לשם כך, אנחנו יושבים על המשמר.

משה ויגדור: איננו יכולים במל"ג, בות"ת, בתוקף המערכת שאנחנו מנהלים, למנוע את התהליך הזה.

משה ויגדור: זה חלק מהחלטתה של האוניברסיטה.

אלכס מילר: אני בסוף הישיבה אציע הצעה, אם הצדדים יקבלו אותה, אז לדעתי יהיה פתרון יותר קל.

אלכס מילר: אם לא, אתם תצטרכו להתגמש, כי זה לא פשוט.

אלכס מילר: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

אלכס מילר: בקצרה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

אלכס מילר: אחריך התאחדות הסטודנטים ואחרי התאחדות הסטודנטים חברת הכנסת רונית תירוש.

זבולון אורלב: אני רואה שתי בעיות קשות, שקשה לי לעבור לסדר היום במהלך הזה של ההחלטה על הסגירה.

זבולון אורלב: הדבר הראשון זה האספקט שדיברה עליו גם חברת הכנסת שלי יחימוביץ'.

זבולון אורלב: לא מקובל עלי שמוסד ציבורי, בכלל ובפרט מערכת ההשכלה הגבוהה, תראה כפתרון, במידה שהיא מגיעה למשבר ביחסי העבודה שהיא סוגרת.

זבולון אורלב: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת ואני ממש מתקומם נגד התקדים הזה, כי כמו שאמרתי, מה שמותר לאוניברסיטת בן גוריון, מחר יהיה מותר לכל מוסד אקדמאי במדינת ישראל.

זבולון אורלב: אם הוא ירגיש שהוא לא מסתדר, אז הוא סוגר.

זבולון אורלב: יהיה מחר ויכוח עם חוג מסוים, בית ספר מסוים, פעילות מסוימת, יגידו שמע, לא הצלחנו להגיע להסדר, אז אנחנו סוגרים.

זבולון אורלב: אין כזה דבר.

זבולון אורלב: אוניברסיטת בן גוריון, כמו כל מוסד אקדמאי, הוא לא מדינה בתוך מדינה.

זבולון אורלב: הוא חלק ממדינת ישראל, הוא חלק ממערכת והוא לא יכול לעשות שבת לעצמו.

זבולון אורלב: זאת התנהלות שלדעתי לוועדת החינוך והתרבות אסור להשלים עם מהלך כזה.

זבולון אורלב: יש במדינת ישראל מנגנונים, פרופסור הכהן, שאתה מכיר אותם - גם אם יש חילוקי דעות – איך מסתדרים.

זבולון אורלב: הולכים לבורר, הולכים לות"ת.

זבולון אורלב: הוועדה פה טיפלה במשבר הנוראי שהיה באוניברסיטה הפתוחה.

זבולון אורלב: היה שם ויכוח נוראי, שגם כן השבתות וכדומה.

זבולון אורלב: אז סגרו?

זבולון אורלב: לא סוגרים.

זבולון אורלב: מה זה הדבר הזה של סגירה?

זבולון אורלב: עצם הפתרון למשבר הוא בלתי אפשרי.

זבולון אורלב: אני אגב חושב, מר ויגדור, שהות"ת לא יכול גם הוא לרחוץ בניקיון כפיו.

זבולון אורלב: לא אגיד תשמע, זה עניין של אוניברסיטה.

זבולון אורלב: זה לא רק עניין של האוניברסיטה, כי מה שעושים בבן גוריון יעשו מחר בכל המוסדות.

זבולון אורלב: אתה ממוטט את כל- אתה פותח פה פתח למוטט את כל מערכת יחסי העבודה, שלכל עכשיו יש שיטה.

זבולון אורלב: לא הסכמנו – אני סוגר.

זבולון אורלב: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת ופרופסור הכהן יודע יותר טוב ממני את כל הכלים שעומדים – מה עושים שמגיעים למשבר.

זבולון אורלב: הרופאים לא במשבר?

זבולון אורלב: אז סוגרים משהו?

זבולון אורלב: מפטרים משהו?

זבולון אורלב: יש עכשיו, נשיאת בית הדין הארצי לעבודה, נילי ארד, נכנסה לתמונה, שהות"ת תיכנס לתמונה.

זבולון אורלב: צריך להגיע לפתרון.

זבולון אורלב: הדבר האחרון הוא, מבלי לפגוע כמובן במכללות ואני רואה לעצמי זכות, בהיותי גם מנכ"ל משרד החינוך, מהמייסדים של נדבך המכללות האקדמאיות במדינת ישראל, אבל אני חושב שלסגור מכינה באוניברסיטה ולהגיד – לא תהיה בנגב מכינה באוניברסיטה – עם כל הזכויות שיש למסיימי מכינה באוניברסיטה עצמה, או באוניברסיטאות אחרות ולשלוח אותם למכללה במקומות אחרים.

זבולון אורלב: אין לי שום דבר נגד המקומות האחרים.

זבולון אורלב: כולם מקומות ראויים וטובים.

זבולון אורלב: זה גם מסר לא טוב.

זבולון אורלב: אוניברסיטה לא יכולה לפטור את עצמה מהמשימות החברתיות והאקדמאיות שמוטלות עליה וגם אוניברסיטת בן גוריון לא יכולה להשתמט מהדבר.

זבולון אורלב: עכשיו, אני לא רוצה לנקוט עמדה.

זבולון אורלב: אני לא אומר אם הסגל הזוטר צודק.

זבולון אורלב: אני לא אומר אם אתם צודקים, אני לא יודע.

זבולון אורלב: אני חושב שגם ועדת החינוך לא צריכה להיות בוררת ביחסי עבודה.

זבולון אורלב: אני חושב שזה לא תפקידה, זה תפקידה של הרשות המבצעת ואפשר גם לפנות לשר החינוך, שימנה מישהו שייכנס לעובי הקורה, שיטיל את זה על הות"ת, לפתור את הבעיה הזאת.

זבולון אורלב: אינני נכנס לעניין הזה.

זבולון אורלב: אני גם לא מבין למה אין הסכם ארצי וגם הוא לא ברור ואני אומר לך, מר ויגדור, צריך שיהיו הסכמים ארציים.

זבולון אורלב: אי אפשר להשאיר כל דבר לאיזה קבוצה הזאת עם האוניברסיטה הזאת, להתחיל לנהל יחסי עבודה.

זבולון אורלב: בשביל זה יש הסדרים ארציים.

זבולון אורלב: אני רק שולל את האפשרות שהסטודנטים הפוטנציאליים, שצריכים ללמוד במכינה, הם עומדים להיפגע.

זבולון אורלב: אם שלי דיברה על הסגל הזוטר ואני מסכים איתה, אני רוצה לדבר על הסטודנטים.

זבולון אורלב: הסטודנטים בנגב עומדים לשלם מחיר כבד, מחיר אקדמאי כבד על המהלך הזה ואני מבקש מיושב הראש ומבקש שהוועדה תקבל החלטה שהמהלך הזה הוא לא מקובל.

זבולון אורלב: אנחנו שוללים את המהלך הזה ומבקשים מהמל"ג, ות"ת להיכנס לעובי הקורה ולמצוא את הפתרון ומבקשים ששני הצדדים יתפשרו וימצאו את הדרך הראויה.

זבולון אורלב: אנחנו לא ניתן גיבוי לשום צעד קיצוני, לא מצד הסגל הזוטר ולא מצד האוניברסיטה.

זבולון אורלב: לסטודנטים בנגב מגיע ללמוד במכינה אקדמאית באוניברסיטה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: התאחדות הסטודנטים.

עפרי רביב: שלום, תודה רבה.

עפרי רביב: אני מסכים בצורה מלאה כמובן ---

אלכס מילר: שמך?

עפרי רביב: שמי עפרי רביב, סגן יושב ראש התאחדות הסטודנטים הארצית.

אלכס מילר: מאיפה אתה בא?

אלכס מילר: במקור מהאוניברסיטה העברית, לא מבן גוריון.

אלכס מילר: אנחנו דבר ראשון מסכימים כמובן לדבריו של חבר הכנסת אורלב, דברים ברורים ונכונים.

אלכס מילר: צריך להבין, האינטרס הציבורי ואני לא נכנס עכשיו לויכוח ולא היינו צד במחלוקת בין הסגל הזוטר לבין האוניברסיטה.

אלכס מילר: האינטרס הציבורי פה ברור.

אלכס מילר: מחר האוניברסיטה העברית יכולה להחליט, גם אצלה המכינה היא לא רווחית ואין בה שום תועלת, לכאורה, לאוניברסיטה.

אלכס מילר: היא יכולה להחליט שהיא מבטלת את המכינה, לאף אחד לא יהיה מה להגיד לה.

אלכס מילר: דבר נוסף וחשוב להבין אותו, כמו שאמר פה לצדי פרופסור צבי הכהן, בסופו של דבר אנחנו סוגרים את הדלת בפני הסטודנטים האלה, שפעם עוד יכלו, היה להם סיכוי להתקבל במוסדות אחרים, כמו הטכניון וכו', סוגרים להם את הדלת בצורה ברורה.

אלכס מילר: זה מעשה חמור.

אלכס מילר: בעיני זה מעשה חמור, לא הגיוני וזה המקום היחיד כנראה, שבו האינטרס הציבורי יכול להישמע ולהישמר, שחברי הכנסת פה, מתפקידם לשמור על האינטרס של מדינת ישראל – שתהיה מכינה אוניברסיטאית בנגב – באחת הערים הגדולות במדינת ישראל.

אלכס מילר: יש כאלה שלא מחפשים את זה?

אלכס מילר: מכירים כמה?

עפרי רביב: אוקי.

עפרי רביב: לא מכיר אותם.

עפרי רביב: תכיר לי אותם.

עפרי רביב: אני פשוט לא מבין באמת, את האמירות האלה.

עפרי רביב: יש פה אמירות מאד מאד קשות על סגירת המכינה, על זה שהמכינה נסגרה.

עפרי רביב: זה לא, אני לא יודע מאיפה מגיע דבר כזה, אבל לא יכול להיות דבר כזה, שבתוך סכסוך עבודה אתם מגיעים לאיזה שהוא מצב, בצורה חד צדדית, כוחנית, אתם פתאום מפסיקים ועוצרים מכינה, כשאנחנו מדברים על זה אגב, שוועדת אריאב הנהדרת, בשנה הבאה אמורה לפתוח עוד מכינות ואמורה גם לחדש את המכינה בבן גוריון ואתם כמו כלום באים וסוגרים את הדבר הזה, פה בדיון הזה, בצורה חד צדדית.

עפרי רביב: אני חייב גם לומר משהו למל"ג.

עפרי רביב: אני מבחינתי, לא מקובל עלינו ההתנהלות הזאת, לא מקובלת עלינו הדרך הזאת, שבה בעצם מכשירים את השרץ הזה, של סגירת המכינה בבן גוריון.

עפרי רביב: אתם הופכים אותנו פה משותפים, מאנשים שגילינו אחריות מאד מאד גדולה לעתיד ההשכלה הגבוהה בשנים האחרונות, אתם הופכים אותנו למי שצריכים להתנגד להתנהלות הכוחנית הזאת ואתם מספקים להם כר מאד נוח לעשות את הנושא הזה, שלא ייעשה.

אלכס מילר: לסיים בבקשה.

אלכס מילר: לסיים, תודה.

אלכס מילר: חברת הכנסת תירוש ואחריה חבר הכנסת מיכאלי.

רונית תירוש: תודה רבה אדוני יושב הראש.

רונית תירוש: אני כנראה אחזור על כמה מהדברים שנאמרו על ידי חברי, חבר הכנסת אורלב.

רונית תירוש: יש משהו ב-DNA של מנכ"לי משרד החינוך שמשדר אותו דבר כנראה, אבל אני אחזור כדי להדגיש.

רונית תירוש: אולי אני אפתח ואומר, שמכינה אקדמאית - זאת אומרת מכינה באוניברסיטת בן גוריון – תהיה בשנה הבאה והיא תהיה אם לא בטוב, היא תהיה דרך חקיקה ואני משוכנעת שחבר הכנסת אורלב, אולי גם חברת הכנסת יחימוביץ' וכל מי ששותף לדעה הזאת, יכפה עליכם לפתוח מכינה.

רונית תירוש: יש משמעות אדירה בהקמת מכינה באוניברסיטה ולא במכללה.

רונית תירוש: אני לא סותרת שיהיה גם במכללה, אבל חשוב וראוי שתהיה מכינה אוניברסיטאית.

רונית תירוש: התדמית הזאת, הסטאטוס הזה, המיקום הזה, הוא מהווה 50% מהמוטיבציה של הסטודנטים ומהיכולת שלהם גם להצליח.

רונית תירוש: אני אומרת לך כמנהלת בית ספר בדרום העיר תל אביב, התעקשתי שיהיה פרויקט בבית הספר.

רונית תירוש: שאלו היכן נעשה אותו עם תלמידים, נעשה אותו אצלכם, נביא את המרצים של האוניברסיטה אליכם לשכונה שם, לבית הספר ביד אליהו.

רונית תירוש: אמרתי: לא.

רונית תירוש: התלמידים שלי, גם אם זה יעלה קצת יותר, יגיעו ויגעו בדשא של האוניברסיטה ויגעו בקפיטריה של האוניברסיטה ובדלת של החדר של הכיתה שבה לומדים סטודנטים.

רונית תירוש: יש לזה משמעות אדירה.

רונית תירוש: לא יכול להיות שאתם תמנעו את זה מסטודנטים.

רונית תירוש: זה דבר אחד.

רונית תירוש: אז אני אולי מתחילה ברע, אבל אני מבהירה את זה בצורה חד משמעית.

רונית תירוש: לא יהיה מצב שבאוניברסיטת בן גוריון לא תהיה מכינה.

רונית תירוש: עכשיו, אני אומרת לך, פרופסור צבי הכהן, אני פשוט נדהמת.

רונית תירוש: אני לא ידעתי שאתה יושב בכובע של מי שאתה היום.

רונית תירוש: הייתי משוכנעת שאתה בא לעזור לסגל זוטר.

רונית תירוש: אני ממש הייתי משוכנעת.

רונית תירוש: אני לא יודעת איך אתה לא רואה ולא רגיש מספיק.

רונית תירוש: יש לכם בעיה עם ארבעה אנשים שמקבלים 300%, אני לא נכנסת לזה, גם אין לי סמכות להיכנס לזה ואין לי יומרות להיכנס לנושא של המשבר הכספי.

רונית תירוש: אבל יש לכם בעיה עם קומץ עבור 300% אחוזי משרה או עבור 100% משרה, אין לי מושג.

רונית תירוש: אני לא אכנס לזה, אבל תפתרו את זה איתם.

רונית תירוש: יש לכם מספיק כלים לפתור איתם.

רונית תירוש: לא סוגרים מכינה.

רונית תירוש: אתה לא היית מעז לסגור את בית הספר לרפואה, אם היה לך סכסוך כספי עם המרצים שם.

רונית תירוש: למה?

רונית תירוש: כי לבית הספר לרפואה יש סטאטוס ואוניברסיטת בן גוריון מתהדרת בסטאטוס.

רונית תירוש: אני לא רוצה לחשוב שהמכללה היא נטל עליכם.

רונית תירוש: שהיא משהו שהוא לא מביא לגאווה יתרה אצלכם.

רונית תירוש: תראו, חבל שפרופסור כרמי לא כאן, כי אני מאד מאד מעריכה אותה ואת הרגישות שלה ואני יודעת מה היא עושה.

רונית תירוש: לא יכול להיות, לא מתאים לה לעשות את המעשה שהיא עשתה.

אלכס מילר: תודה גברתי.

רונית תירוש: אני אומרת לכם ובזה אני אסיים, אני רק הבוקר שמעתי על החלפה של מורים או מרצים בפרויקט "שלהבת", שזה פרויקט שלוקחים סטודנטים מהפריפריה, לסייע לקשישים, לתלמידים – איך להשתלב במיומנויות מחשב – פרויקט נפלא.

רונית תירוש: אבל למה עושים את זה?

רונית תירוש: כי אפשר למצוא סגל שהוא זול יותר.

רונית תירוש: רבותי, זה לא יכול להיות ואני אומרת לך אדוני יושב הראש, לא יכול להיות שאנחנו ניכנס לאיזה מן מסלול ישיר שבו כל פעם שאנחנו רוצים להוריד שכר לסגל מסוים, נסגור את המקום.

אלכס מילר: חברת הכנסת תירוש, את מוסיפה משפט ואז הוא מתפתח אצלך.

אלכס מילר: בבקשה, חבר הכנסת מיכאלי.

רונית תירוש: אסוציאטיבית.

טוב, אדוני יושב הראש, אני מצטרף פה לדעה המובעת על ידי החברים.

לא מקובל עלי קביעה חד צדדית של אוניברסיטה, עם כל השיקולים החיוביים שיש לה אולי בסגירה הזאת.

אנחנו, אני חושב, פתרנו כמה וכמה סכסוכים שהיו פה במערכת להשכלה גבוהה.

אני גם חושב שאפילו ולא נתייחס כרגע להחלטה אחרת של כן להעביר למכללות, לא להעביר למכללות, זה לא הדיון הזה פה היום.

הדיון היום זה החלטה של סגירת המכינה באוניברסיטת הנגב, נקודה.

אנחנו לא נסכים לזה ואנחנו נעשה מבחינתנו לפחות, כחברי כנסת, כל מה שבידינו, שהדבר הזה לא יתקבל עכשיו.

אני מסכים עם זה שאוניברסיטה צריכה להתחשב בשיקולים שונים, אבל זה בשולחן העגול, כמוש עושים בהרבה מאד משברים שהיו פה.

פתרנו את הסכסוך במכללות וסכסוך לא פשוט עם סגל המכללות ולכן גם פה אפשר לפתור את העניין הזה ואני מקווה שהמסר שלנו יועבר מספיק ברור לאוניברסיטת הנגב.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: טוב, רבותיי, סליחה.

קריאה: אני גם מבקשת להגיד כמה מילים.

אלכס מילר: את מדברת כשאני.

אלכס מילר: לא.

אלכס מילר: אני חייב לסגור את הישיבה.

אלכס מילר: רבותי, להלן ההצעה שלי לשני הצדדים: קודם כל אני מבקש מאוניברסיטת בן גוריון לפתוח כסדרה את המכינה.

אלכס מילר: אני מבקש משני הצדדים להקפיא את המצב לשנה, בעקבות הודעת המועצה להשכלה גבוהה על כך שהשנה יפורסמו כל הקריטריונים הברורים לכל הנושא של המכינות האקדמאיות.

אלכס מילר: בכך אני קובע שהמועצה להשכלה גבוהה תפרסם את כל הקריטריונים עד האחד בינואר.

אלכס מילר: באחד בינואר, איפה שהוא שם תלוי כמובן בסדר יום, אבל בשבוע הראשון של ינואר, ועדת החינוך תעשה ישיבה על הקריטריונים של העסקת מורים באוניברסיטאות, כמו שעשו גם במכללות.

אלכס מילר: כמובן שזה כפוף להביט של השכר, זה צריך להיות בהתאם למה שמקבלים באוניברסיטאות, כמו שעשיתם במכללות.

אלכס מילר: בטוח שהמפתח שלכם יהיה מתואם.

אלכס מילר: בנוסף לכך, אני מבקש מהסגל הזוטר, במידה שהאוניברסיטאות יענו לבקשתי להקפיא א המצב, כמו שאני בתשע"א, זאת אומרת ללא שום שינויים מהשנה הבאה, פתיחת שנת הלימודים החדשה, אתם מתחייבים לשקט תעשייתי לשנה של משא ומתן שיהיה.

אלכס מילר: זאת אומרת, אתם מבחינת

אלכס מילר: כם כמורים, אני מדבר כרגע לא על הסגל הזוטר של הארצי ושל בן גוריון.

אלכס מילר: אתם יש לכם את המאבקים שלכם, אני לא נכנס לזה.

אלכס מילר: אני מדבר כרגע על כל הנושא של המכינות.

אלכס מילר: כל המורים במכינות מבטיחים שקט תעשייתי לשנה, בהתחייבות של האוניברסיטה להקפאת המצב.

אלכס מילר: כמובן שאני גם קורה לאוניברסיטת בן גוריון לא להכניס חדשים למערכת, מהשנה הזאת, כי כמובן כל התנאים של החדשים צריכים להיות כפופים לקריטריונים שתפרסם המועצה להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: הפנייה עכשיו היא לות"ת, רבותי, הכל תלוי כרגע בכם.

אלכס מילר: אם אתם לא תעשו את זה עד אחד בינואר, יהיה פה משבר הרבה יותר גדול, כי השנה הם נפתחו, כי השנה גם ככה הם לא הלכו לעשות איזה שהם שינויים דרמטיים.

אלכס מילר: כל השינויים שהיו אמורים להיות זה מהשנה הבאה, אבל אם לא תעשו את זה, הולך להיות לכם פה חגיגה, לא רק בבן גוריון, אלא בכל האוניברסיטאות, כי לפי מה שאני רואה, כולם עכשיו מתחילים כל אחד לחתום על כל מיני הסכמים, כדי להקפיא את המצב כמו שנוח להם.

אלכס מילר: עכשיו, אתם צריכים לפרסם קריטריונים ברורים.

אלכס מילר: כמה הם צריכים לקבל, לקבוע את הסטאטוס מי זה מורה שמלמד במכינה, בצורה מסודרת, לשבת עם ועד ראשי האוניברסיטאות.

אלכס מילר: עם ועד המכללות, אני הבנתי שסגרתם.

אלכס מילר: לעשות את זה בצורה מסודרת.

אלכס מילר: אנחנו לא ניתן שבאוניברסיטאות לא תהיה מכינה אקדמאית, זה פוגע ברמה של אותם הסטודנטים ואני לא רוצה שתהיה פה מסחרה והבדלים בין סטודנט שיוצא ממכללה לבין סטודנט שיוצא מאוניברסיטה וגם על זה אתם צריכים לקבוע קריטריון ברור.

אלכס מילר: מכינה זה קורס שעושים כדי להיכנס למוסד אקדמאי, שהוא יהיה יחיד בכל המקומות ושלא תהיה פה הבדלה.

רונית תירוש: אחיד.

זבולון אורלב: כן, אחיד.

אלכס מילר: קורה להכי טובים מאיתנו.

אלכס מילר: טוב.

אלכס מילר: חבר הכנסת זבולון אורלב, חברים, אם ההצעה הזאת מקובלת עליכם ---

זבולון אורלב: היא מקובלת, אבל אני רוצה להוסיף לה תוקף.

זבולון אורלב: תראו חברים, אני אומר את זה גם למל"ג ות"ת וגם לפרופסור צבי הכהן.

זבולון אורלב: הוועדה הזאת, לדורותיה, מנעה שינויים בסעיף 15 שמבטיח את החופש האקדמאי וגם המנהלי, שכל מוסד יכול לנהל את ענייניו כראות עיניו וגם בויכוחים שהיו עם הממונה על האוצר, שייחשפו כל התלושים וכדומה, הוועדה עמדה תמיד לימין המוסדות להשכלה גבוהה.

זבולון אורלב: אני אומר לכם באחריות, הצעד הזה שאתם עושים ותראה, משה, זו פרצה חמורה.

זבולון אורלב: זה יביא אותנו למחשבות כן להיכנס ולהפריד בין החופש האקדמאי לבין החופש המנהלי.

זבולון אורלב: אני לא רואה סיבה בעולם, למה צריכים לתת למוסד אקדמאי לנהל את ענייניו המנהליים כראות עיניו.

זבולון אורלב: ועובדה גם שור"ה – ועד ראשי המוסדות – בסוף נכנעו לממונה ושלפו את כל התלושים והגיעו לאיזה שהוא הסדר.

זבולון אורלב: לכן, אני מבקש מכם לתת תוקף להחלטה שהקריא יושב הראש - היא על דעת כולנו – לאמץ את ההחלטה הזאת ברצון טוב ולהמשיך את מערכת היחסים הטובה שבין הכנסת למוסדות להשכלה גבוהה, כדי לשמור על המערכת הזאת עצמאית וראויה.

אלכס מילר: טוב.

אלכס מילר: רבותי, לעניין זה אנחנו מסיימים ואני באמת מקווה מאד שההחלטה שוועדת החינוך סיכמה אותה, תתקבל בין שני הצדדים.

אלכס מילר: אני מבקש דיווח, בעקבות זה שאתם באמת צריכים לפתוח.

אלכס מילר: מספיק לי שבוע, כי זה לא משא ומתן, זה בסך הכל הקפאת המצב.

אלכס מילר: רבותי, אני קורא לשני הצדדים.

אלכס מילר: תראו, אני חושב שההסכם על הקפאת הנושא, בלי דרישות לכל מיני עליות בשנה הקודמת, בלי כל מיני שביתות בדרך.

אלכס מילר: אם המועצה להשכלה גבוהה תקבע קריטריונים לכל הנושא של ההעסקה וכל הנושא של החדשים וכל הנושא של הסטאטוס, תקבלו את זה, תפתחו את שנת הלימודים, תאמינו לי – אנחנו כאן – אנחנו לא הולכים לשום מקום, בינתיים, לפחות השנה, לפי מה שאני יודע.

אלכס מילר: אנחנו ניתן גב לכל מהלך שהוא יהיה מהלך ראוי לקידום האקדמיה במדינת ישראל.

אלכס מילר: רק אל תעשו משברים.

אלכס מילר: הפתרון הכי קל זה לפטר, לסגור ולתת לאחרים את האחריות על העניין הזה.

אלכס מילר: אני חושב שלאוניברסיטת בן גוריון, אחד מהערכים הגדולים שלה, זה שגם אתם תתעסקו בכל מי שהולך להיות חלק מהמערך האקדמאי, בהכנה שלהם.

אלכס מילר: אז המערך של המכינות האקדמאיות זה דבר חשוב לכם ולכל אוניברסיטה, בלי לפגוע בכל מכללה ומכללה.

אלכס מילר: אתם צריכים גם להילחם על העניין הזה ובסופו של דבר המועצה להשכלה גבוהה לקחה על עצמה אחריות על הנושא של הקריטריונים.

אלכס מילר: אני גם מקווה שהעניין הזה יהיה בהסכמה בין כל הצדדים, על הקריטריונים שאתם תפרסמו בעתיד.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: הישיבה הזאת נעולה.