ועדת המשנה לפריפריה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 12, 2011-06-14 14:00

מירי רגב: צהרים טובים.

מירי רגב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת הכספים לנושא הפריפריה.

מירי רגב: הדיון היום עוסק במימוש חוק אזורי עדיפות לאומית שאנחנו יודעים שהוא סוכם במסגרת חוק ההסדרים משנת 2009, החלטת ממשלה משנת 2009 מספר 1,060, כאשר משנת 2010 יש מכתב של גבי גולן ממשרד ראש הממשלה שבעצם גוזר את המרכיבים של החוק לכלל משרדי הממשלה.

מירי רגב: לצערי הרב, ואני אומרת את זה כאן באופן חד משמעי, לא נמצא כאן נציג ראש הממשלה.

מירי רגב: יכול להיות שהפריפריה באמת לא מעניינת אותם או שיש להם נושא אחר על הפרק, אבל בעיניי זאת תקלה גדולה מאוד.

מירי רגב: לא יכול להיות שכאשר מדברים על הפריפריה, הם אינם.

מירי רגב: אם היינו מדברים על בנייני אקירוב במרכז תל אביב, כולם היו כאן.

מירי רגב: אני מבקשת להעביר את הדברים האלה.

טמיר כהן: זה לא עניין של תקלה.

טמיר כהן: יכול להיות שאנשים בחרו לא לבוא.

מירי רגב: לא הגיעו.

מירי רגב: הם זומנו והם לא הגיעו.

טמיר כהן: הם זומנו.

מירי רגב: אני מבקשת קודם כל להעיר בעניין הזה.

מירי רגב: שנית, אני מבקשת לשלוח מכתב מוועדת הכספים ליושב ראש הכנסת, מכתב שמדבר על כך שלשכת ראש הממשלה והנציגים שלה מזלזלים בוועדה.

מירי רגב: אין לנו דרך אחרת, כגורם שאמור לתכלל את פעילות החוק ומימושו, כאשר הנציג לא נמצא כאן.

מירי רגב: אני מבקשת שהדברים האלה יהיו בפרוטוקול ואני מבקשת שיצא מכתב בעניין הזה ליושב ראש הכנסת ולומר לו שלמרות שהנציג זומן, הוא לא הגיע לישיבה.

מירי רגב: אני רוצה קודם כל לברך את ידידנו שמונה על ידי יושב ראש השלטון המקומי לרכז את כל סוגיית ערי הפיתוח, ערי הפריפריה, בשלטון המקומי.

מירי רגב: סמי יהיה שותף מלא לכל ועדות המשנה שנקיים כאן כמו גם השדולה למען הפריפריה, בראשה אני עומדת יחד עם מספר חברי כנסת.

מירי רגב: בפתח הדברים אני רוצה לאחל בהצלחה ותודה לרוני שמשמש כמנכ"ל עמותת אור שעושה עבודה מדהימה בכל מה שקשור להתיישבות של צעירים ובכלל בנגב.

מירי רגב: הוא המנכ"ל בהתנדבות של השדולה למען הפריפריה, גם במה שקשור לנגב וגם במה שקשור לגליל והוא מסייע גם במה שקשור לוועדה הזאת.

מירי רגב: בחור נמרץ, צעיר, עם הרבה ניסיון שהוא מביא אתו וכל זה במטרה לסייע לטובת הפריפריה.

מירי רגב: נמצא כאן מנהל ועדת הכספים, טמיר, ואני בהחלט רואה זכות בכך שהוא נמצא כאן.

מירי רגב: הוא לא מגיע לכל ועדת משנה אבל הוא נמצא כאן כי אני מאמינה שאתה מבין את החשיבות של הסוגיה הזאת בנושא הפריפריה.

מירי רגב: תודה לך, טמיר.

מירי רגב: נמצא כאן איתן העוזר שלי, נציגי המשרדים וראשי הערים שתכף כל אחד מהם יציג את עצמו לטובת הפרוטוקול.

מירי רגב: אני רוצה לומר עוד כמה מלים לפני שרוני יציג את החוק.

מירי רגב: אנחנו היום מדברים על נגזרות של החוק בארבעה תחומים עיקריים: בתחום החינוך, בתחום התעשייה, בתחום השיכון והבינוי ובעצם מינהל מקרקעי ישראל שזה אותו הדבר ובפקודת מס הכנסה שזה משרד האוצר.

מירי רגב: תכף יציגו את החוק ואת הנגזרות שלו.

מירי רגב: שלחתי מכתב לכל ראשי הערים וקיבלתי התייחסות של חלק מהם כאשר חלק מההתייחסויות קשורות לחוק ולחלקן אין קשר לחוק אלא יש להן קשר לקשיים שיש לפריפריה בנושאים שונים אבל לא נעסוק בקשיים האלה כאן.

מירי רגב: אלה נושאים עליהם אנחנו צריכים לדבר, אבל בוודאי לא בדיון הזה.

מירי רגב: הדיון הזה נועד לטפל ולראות כיצד מיושם חוק העדיפות הלאומית, אזורי העדיפות, שבעצם הוא נגזר מחוק ההסדרים משנת 2009.

מירי רגב: מנהל הוועדה, אני רוצה לומר שיש כמה החלטות שאני חושבת שכדאי שיהיו לעיני ועדת הכספים ואני גם אפנה את תשומת לבו של גפני בעניין הזה.

מירי רגב: מבחינת החוק, הוא מחייב דיווח כל שישה חודשים לוועדה, דיווח האומר מה נעשה מבחינת יישום החוק.

מירי רגב: הוא מחייב את מנכ"ל ראש הממשלה לבחון את אפקטיביות המפה והתקצוב שלה עד ה-1 באפריל 2011.

מירי רגב: אני מתארת לעצמי שבוודאי לשכת ראש הממשלה הכי בקיאה בחוקים ומיישמת אותם, כך שבוודאי אפשר להזמין את מנכ"ל המשרד לדיון הבא כדי שיציג בפנינו מה מומש מחוק אזורי עדיפות לאומית עד ה-1 באפריל והאם המפה שנקבעה היא אפקטיבית או לא.

מירי רגב: להזכירכם, מתוך מפת העדיפות הלאומית יצאו הרבה מאוד ערים ואחת הערים שיצאה היא לדוגמה קריית גת וזה בגלל מדד אשכולות, מה שנקרא המדד הפריפריאלי שכל הזמן משנים את השם שלו.

מירי רגב: בסוף ועדת הכספים אישרה, אחרי ויכוחים של כמעט שנה, את המפה אבל באמת הכוונה הייתה שאושרה מפה, בואו ניישם אותה וניישם אותה בכל אחד מהנושאים שהחוק התכוון אליהם.

מירי רגב: אני מקווה שהיום נשמע מנציגי המשרדים לגבי היישום של המפה.

מירי רגב: אני מבינה שנמצאים כאן משה ממשרד החינוך, אבי פלדמן ממשרד התעשייה, שי ממשרד האוצר, מהשלטון המקומי נמצאת רות וסמי.

מירי רגב: סמי ירכז את הדברים אבל השאלה אם יש איזה דברים מהעבר שאתם חושבים שצריך להעלות כאן בעניין של המימוש.

מירי רגב: עם סמי ישבנו, דיברנו והכנו את כל הדיון הזה.

מירי רגב: אני רואה שנציג משרד הפנים איננו כאן וכך גם נציג משרד הבינוי והשיכון.

סימונה טסטה: אני ממשרד השיכון.

מירי רגב: רוני, תתחיל ואחר כך כל המשרדים שהוזמנו יתייחסו לנושאים.

רוני פלמר: שלום.

רוני פלמר: בעיקרון מירי נגעה בדברים ובאמת ברכות על היוזמה לקיים את הדיון הזה.

רוני פלמר: אני כאן גם כתושב הפריפריה וגם כנציג גוף שפועל בנגב ובגליל.

רוני פלמר: אנחנו מזהים שיש פערים בחלק מהמקומות בנושא של כל מיני יוזמות, אבל כאן יש הזדמנות שהחוק כבר עבר ויש החלטת ממשלה שמיישמת אותו והמטרה היא לראות איך אפשר בכוחות משותפים לגרום לדברים להתממש, לעבור ליישום ולתקצוב, כאשר בחלק מהמקרים הנושאים כבר מתוקצבים ברמה מפורטת.

רוני פלמר: יותר חשוב שנציגי המשרדים יתייחסו ולכן אני אתן סקירה קצרה ומהירה.

רוני פלמר: בגדול, אותה החלטת ממשלה מספר 1,060, והעדכון שלה מנובמבר 2010, הפנתה לכל משרד ממשלתי ואמרה מה בעצם הפעולות או איזו החלטת ממשלה או חקיקה קשורה ורלוונטית אליו.

רוני פלמר: עיקרי הדברים הם בכל מה שקשור למשרד התעשייה, בכותרות, נושא של החוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה והנושא של חוק עידוד השקעות הון.

רוני פלמר: בנושא של חינוך זה הנושא של תוספת תקציב למוסדות, סיוע בתקציב הסעות תלמידים, חוק חינוך חובה, תמריצים למורים ביישובי עדיפות לאומית וגם כאן יש כל מיני פערים שאנחנו מזהים אותם - זה הגיע גם מראשי הרשויות – לגבי אחוזי ההשתתפות בין הרשות המקומית לבין גורמים כאלה ואחרים בסוגיות שונות שקשורות בחינוך, אם זאת הסעה או אם זאת הזנה.

רוני פלמר: בנושא של בינוי ושיכון יש תקציב מפורט ביותר שנוגע בנושא של הלוואות, של סבסוד של עלויות בפיתוח עירוני וכפרי, מענקים לבנייה ביטחונית, השלמת פיתוח שכונות ותיקות, סיוע לבנייה בקיבוצים ובמושבים, כאשר המטרה היא לראות היכן הדברים האלה עומדים גם מול התקציבים המאוד מוגדרים ומפורטים שאותה החלטת ממשלה, אותו דיווח, הפנתה אליהם.

רוני פלמר: בנושא של מינהל מקרקעי ישראל – שוב, יש הרבה שאלות וסוגיות ואני מקווה שהדיווחים יהיו חיוביים ושנופתע לטובה – יש ישובים שלא ברור עדיין היכן הם נמצאים.

רוני פלמר: בהרבה מן המקרים, גם בקשר שניסינו לעשות לפני ישיבת הוועדה מול משרד ראש הממשלה, המטרה הייתה לברר איזה ישובים נכנסים לכל אחת מהקטגוריות.

רוני פלמר: יש ישובים שנמצאים באיזשהו סוג של ערפל כמו לדוגמה ישובים חדשים שהוקמו ובחוק כתוב שחמש שנים ראשונות מאותו יום של ההקמה שלהם הם ייכנסו אוטומטית לאזור עדיפות לאומית, משהו שהמשרדים חייבים לפעול ליישם אותו.

רוני פלמר: נכון להיום זה לא קורה.

רוני פלמר: מדובר לפחות על שמונה ישובים חדשים.

רוני פלמר: זה ברמת ההקדמה.

רוני פלמר: הציפייה היא לקבל מכל משרד איזשהו עדכון האומר היכן הדברים עומדים ביישום ובתקצוב.

רוני פלמר: תכנון מול ביצוע 2009-2010 בתקופת הזמן שעברה מאז החלטת הממשלה והחוק ולגבי התכנון של 2011, מה מתוכנן בסעיפים השונים אצל כל אחד מהמשרדים.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: סמי, כמה מלים ואז נעבור למשרדים.

מירי רגב: אחר כך ראשי הערים יוכלו להתייחס וכך גם נציגי הישובים.

צהרים טובים.

תודה על הברכות של יושבת הראש ועל היוזמה לכנס את הישיבה הזאת שהיא ישיבה, לדעתי, חשובה ביותר והיא קריטית.

החוק הזה שקיבל תוקף מה-15 ביולי 2009 לדעתי מאפשר פלטפורמה אדירה וסוף סוף לתת תוכן ולצקת תכנים של עדיפות לאומית.

החוק הזה קיים וכולי, אבל לצערי הרב אני לא יכול לבוא ולומר לך שהיום יש עדיפויות משמעותיות באזורים וכתוצאה משינויים באשכולות של החתכים הסוציו אקונומיים יוצא מצב שיש ערים שכתוצאה מהשינויים, מההקפצה משלוש לארבע או מארבע לחמש, בעיקר מחמש ומעלה, נוצרה להן הרעה משמעותית בתנאים.

אני מכיר ישובים שכתוצאה מהשינוי הפריפרי הזה של האשכולות יש היום איזושהי הרעה בגזרה שלמה של הטבות שעד היום הם קיבלו.

אחת הנקודות שלדעתי היא חשובה היא שלא תמיד צריך להתייחס לעניין האשכולות בהתייחסות לפריפריה.

לא צריך להתייחס אלא צריך להחריג.

יש ישובים שנמצאים בפריפריה המרוחקת ואותם צריך להחריג, גם אם האוכלוסייה היא חזקה.

הם חיים בפריפריה מרוחקת והם חייבים לקבל איזושהי התייחסות.

זאת נקודה בה הבחנתי.

יש החלטות ממשלה משנת 2008, יש מגמות, יש הצהרת כוונות על אכלוס הגליל והנגב אבל חייבים לעשות סדרה של פעולות ולתת פלטפורמה בחוק עצמו כדי באמת לאפשר למשרדי הממשלה לקדם את זה.

תודה.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: אנחנו נעבור למשרד השיכון והבינוי.

מירי רגב: סימונה, בבקשה.

מירי רגב: אני רואה כאן את התקציב שקיבלנו והוא מפורט לפרטי פרטים לגבי התחומים השונים.

מירי רגב: קיבלתי את זה ממשרד ראש הממשלה ואני מתארת לעצמי שגם לכם יש אותו.

מירי רגב: נניח סבסוד הלוואות, קיבוצים ומושבים – הסכום.

מירי רגב: סיוע באזורי עדיפות לאומית, מבצעים מיוחדים – הסכום.

מירי רגב: בקיצור, יש לכם כאן רשימה כולל חלוקה לתקציב והייתי רוצה לדעת מה עשיתם עד עכשיו במימוש החוק ומה מתוכנן בהמשך.

סימונה טסטה: החוק בעצם אמר שאין תוספת תקציב וזה הביא אותנו להגדיר לעצמנו איזושהי מפה עם איזה שהם קריטריונים כי החלטת הממשלה הכניסה הרבה יותר ישובים מכפי שהיה קודם לכן.

סימונה טסטה: אנחנו הכנו מפת עדיפות שמתייחסת לסבסוד פיתוח בשני אלמנטים, גם לבנייה הכפרית וגם לבנייה העירונית.

סימונה טסטה: במפה החדשה, בטבלה החדשה שהכנו, הוכללו מספר פרמטרים כמו מדד סוציו אקונומי, פריפריאליות, שיעור הגירה וכדומה ומספר הישובים שנכללו היום במפה הזאת הוא הרבה יותר גדול.

סימונה טסטה: הסבסוד שאת רואה בספר התקציב שקיים הוא על פי שיווקי עבר.

סימונה טסטה: אמרו שזה מצב נתון ועם זה תמשיכו להתנהל.

מירי רגב: יש תשעה מיליארד שקלים עכשיו שנכנסו לאוצר מהדלק ומהנדל"ן.

סימונה טסטה: לנו יש תקציב שהיה פונקציה של שיווקי עבר וככל שאנחנו יודעים השיווקים בשנים של עד 2009 לא היו גבוהים.

סימונה טסטה: במפת הסבסוד החדשה – רוצים או לא רוצים – ואני אתן דוגמה למשל בישובים הערביים כאשר אם במפה הישנה היו ארבעה ישובים ערביים, היום נכנסו למעלה מעשרים ישובים.

מירי רגב: זאת אומרת, אתם לא מסוגלים לעמוד כרגע במימוש החוק.

סימונה טסטה: לא מסוגלים לעמוד במימוש החוק.

סימונה טסטה: אנחנו בשיח עם משרד האוצר והעלינו בפניו את הצרכים.

סימונה טסטה: דיברנו עם משרד האוצר והעלינו בפניו את הצרכים שלנו.

מירי רגב: זאת אומרת שמאז החוק, כמה זמן עבר מאז?

סימונה טסטה: שנתיים.

מירי רגב: אתם לא עשיתם כלום.

מירי רגב: לא מימשתם אותו.

סימונה טסטה: לא.

מירי רגב: למרות שעל פי החוק צריך לדווח אחת לחצי שנה לראש הממשלה מה נעשה, למרות שהיה צריך לדווח לוועדה ולמרות שמנכ"ל משרד ראש הממשלה על פי החוק צריך עד ה-1 באפריל 2011 לדבר על אפקטיביות המפה, החוק קיים ואתם שנתיים לא הצלחתם לממש שום דבר.

סימונה טסטה: בשלב זה אנחנו ממשיכים לפעול לפי המפה הישנה.

מירי רגב: זאת אומרת, סתם דיונים בכנסת.

סימונה טסטה: לא.

סימונה טסטה: אנחנו בהליכים רציניים של משא ומתן עם משרד האוצר.

מירי רגב: אבל שנתיים לא מומש דבר במשרד השיכון והבינוי, למרות שפניתם למשרד האוצר ובוודאי שר האוצר יודע על כך כי הרי הפקידים לא מחליטים שום דבר לבד והרי הם לא עושים כלום לבד.

מירי רגב: אני מתארת לעצמי ששר האוצר יודע ששנתיים החוק – שהוא לחץ לממש אותו – לא ממומש בכל מה שקשור לשיכון ובינוי.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: אני עוברת לגורם הבא שידווח, למשרד התעשייה.

מירי רגב: אבי פלדמן, תגיד לנו אתה מה אתם עשיתם במשרד התעשייה.

אבי פלדמן: צריך להזכיר קודם כל שהחוק חל רק על מקום שאין בו חקיקה מסדירה לגבי תחומי פעילות אחרים.

אבי פלדמן: מרבית ההטבות שניתנות במשרד התעשייה, ניתנות מכוח חקיקה אחרת ואני אציין עכשיו את החקיקה.

מירי רגב: תסביר כדי שאני אבין.

אבי פלדמן: החוק חל על כל מקום שיש תוכנית ממשלתית או משרדית ואין חקיקה שנשענת עליו.

אבי פלדמן: זאת אומרת, בעצם זה חוק שיורי.

אבי פלדמן: הוא אומר שאם יש חקיקה מסדירה, אנא תפעלו לפי אותה חקיקה ותסדירו את מפת העדיפות של אותה חקיקה, ואם אין כזאת, אז תשתמשו במפת העדיפות של החוק הכללי.

אבי פלדמן: החוק העיקרי שאנחנו עובדים מכוחו, והזכיר את זה רוני בפתיח, זה חוק עידוד השקעות הון שיש לו צו אזורי עדיפות שהוא קובע מפה לעניין חוק עידוד השקעות הון.

מירי רגב: אם כן, אתם לא פועלים לפי אזורי העדיפות הלאומית כפי שנקבע בחוק.

אבי פלדמן: כמעט ולא.

מירי רגב: אתם פועלים לפי חוק עידוד השקעות הון.

אבי פלדמן: נכון.

אבי פלדמן: כבר אני אצמצם את הגזרה ואומר שאין הבדל גדול בין שני החוקים.

אבי פלדמן: זאת אומרת, המפות, אם רוצים לשים שכבה על שכבה, מפה מול מפה, אין הבדל גדול.

אבי פלדמן: לא הבאתי אתי את הניתוח הזה, אבל אין הבדל גדול בין המפות.

אבי פלדמן: אני יכול להגיד לך שכאשר משרד ראש הממשלה בנה את ההחלטה, הוא הלך קודם כל למפה של צו אזורי עדיפות מכוח חוק עידוד השקעות הון וזאת הייתה המפה הבסיסית.

אבי פלדמן: דרך אגב, היא הייתה גם המפה הבסיסית משנות ה-90 ואילך.

מירי רגב: עזוב את המפה כרגע.

מירי רגב: אני שואלת אותך מה בתכל'ס קרה בשנתיים האחרונות.

אבי פלדמן: זה חשוב כדי להבין את הרקע, איך נבנתה המפה ומה זה אזור עדיפות.

אבי פלדמן: על איזה סוגי הטבות חלה המפה שלנו, של חוק עידוד השקעות הון.

אבי פלדמן: היא חלה על מענקים מכוח חוק עידוד השקעות הון, היא חלה על תוספת מענקים לפי חוק עידוד מחקר ופיתוח בתעשייה, כאשר מי שנמצא באזורי הנגב והגליל לפי חוק העידוד מקבל תוספת של עשרה אחוזים והיא חלה על הקצאות בפטור ממכרז, הקצאות קרקע בשטח אזורי תעשייה.

אבי פלדמן: זאת אומרת, אלה הם שלושת התחומים שמכוסים על ידי חקיקה.

אבי פלדמן: דרך אגב, זה גם בדיווח שהעברנו לבקשתם לגבי יישום החוק.

אבי פלדמן: איפה החקיקה הפרטנית של משרד התעשייה לא חלה.

אבי פלדמן: היא לא חלה על מסלולי התעסוקה, שזה מסלול מינהלי שהממשלה החליטה עליו לפני כחמש שנים.

אבי פלדמן: שם אנחנו עדיין נמצאים בתקופת המעבר ועד תום תקופת המעבר אנחנו נבצע את ההתאמות האלה.

רוני פלמר: תקופת המעבר היא שנתיים וחצי.

אבי פלדמן: נכון, עד סוף השנה הזאת.

רוני פלמר: אותן שנתיים וחצי, עד סוף ינואר 2012.

אבי פלדמן: נכון.

אבי פלדמן: אני רוצה להשלים עוד נקודה אחת.

אבי פלדמן: כל התוכניות החדשות בהן אנחנו מתחילים – לדוגמה יש לנו תוכנית חדשה שיצאה רק לאחרונה לגבי הטבות לסטודנטים בפריפריה שנקלטים בתעשייה בפריפריה – נשענות כבר על המפה של חוק העדיפות.

אבי פלדמן: זאת אומרת, כל תכנית חדשה יוצאת לפי חוק העדיפות.

אבי פלדמן: תוכניות קיימות, השתדלנו לשמור בתקופת המעבר, פשוט כדי לייצר כמה שיותר ודאות למי שהסתמך עליה והן נשענות על המפה הקיימת כאשר המפה הזאת תתוקן עד תום תקופת המעבר.

אבי פלדמן: כרגע זה חל רק על מסלולי התעסוקה.

מירי רגב: מה קורה לדוגמה עם מעבר איתורן לקריית שמונה?

מירי רגב: מה קורה אם בסוף איתורן לא עובר לקריית שמונה, אם אנחנו הולכים לפי מה שאתה אומר.

אבי פלדמן: אם אנחנו רוצים לפתוח את הנושא, אפשר.

מירי רגב: לא, סתם שאלה.

מירי רגב: זרקתי דוגמה.

כל ההטבות של מעונות היום בוטלו במסגרת חוק עדיפףות לאומית.

מירי רגב: תכף נגיע לחינוך.

לא, מעונות יום זה לא חינוך.

מירי רגב: נכון, זה משרד התעשייה.

כל ההטבות של מעונות היום בוטלו.

אבי פלדמן: אני אענה אחד-אחד.

אבי פלדמן: איתורן יכלו ויכולים לקבל.

אבי פלדמן: קריית שמונה כלולה במסלולי התעסוקה והם יכלו ויכולים לקבל לפי התנאים הקיימים.

אבי פלדמן: הבעיה של איתורן היא שהם רצו תנאים מקלים בהרבה.

אבי פלדמן: דרך אגב, רק לפרוטוקול, היינו מוכנים ללכת את כברת הדרך, אבל בסופו של דבר זה נפל כי איתורן גם לא יכלו לעמוד בתנאי המקל שהם ביקשו מלכתחילה.

אבי פלדמן: זאת אומרת, הם ביקשו תיקון מ-12 אלף ל-8,500.

מירי רגב: טמיר אומר לי שאתם מטפלים בזה במסגרת המליאה.

מירי רגב: מה לגבי מה שסמי אומר בקשר למעונות היום?

אבי פלדמן: לגבי מעונות היום, עד כמה שאני יודע, הקריטריונים של מעונות היום הם קריטריונים מקצועיים והם לא קריטריונים של פריפריאליות.

אבי פלדמן: זאת אומרת, זה לא מבוסס על פריפריה.

אבי פלדמן: הדרגות מבוססות על קריטריונים סוציו אקונומיים של ההורים.

אבי פלדמן: זאת אומרת, המצב הסוציו אקונומי של ההורים ולא על המיקום.

לפי מה שאתה אומר, דין קריית שמונה כדין תל אביב.

על פי מבחן ההכנסות.

אבי פלדמן: לפי מבחן סוציו אקונומי.

אבי פלדמן: נכון.

קריאה: כדין סביון.

איזו עדיפות לאומית זאת?

הייתה הטבה משמעותית.

הם לא שילמו יותר מדרגה 3 ואחר כך העלו את זה לדרגה 5 וגם את דרגה 5 ביטלו.

מירי רגב: איזה השקעות כספיות היו ב-2009 ו-2010?

אבי פלדמן: לא הבאתי נתונים לגבי השקעות כספיות בכל אחד ממסלולי הסיוע.

אבי פלדמן: כמו שאמרתי, במרבית הנושאים זה בכלל לא רלוונטי כי זה עובד מכוח חקיקה אחרת.

אבי פלדמן: אם תרצו, נוכל להעביר לכם.

מירי רגב: זאת אומרת, החוק הזה לא רלוונטי לא לבינוי ולא לתמ"ת.

מירי רגב: הוא לא רלוונטי.

מירי רגב: לפחות כרגע לחצי מהמשרדים הוא לא רלוונטי.

אבי פלדמן: לא.

אבי פלדמן: לא אמרתי שהוא לא רלוונטי.

אבי פלדמן: קודם כל, הוא יהיה רלוונטי החל מעוד חצי שנה על מסלולי התעסוקה.

אבי פלדמן: אלו הם מסלולים שהם לא מכוח חקיקה.

מירי רגב: ומעונות יום, זה לא יהיה רלוונטי לגביהם כי זה לפי ממדים אחרים של סוציו אקונומי.

קריאה: ביטלו הטבות.

אבי פלדמן: לא בוטלו הטבות.

מירי רגב: חינוך.

משה גפני: בעקבות החלטת הממשלה והחוק אנחנו יישמנו את ההחלטה במפת הישובים החדשה במספר נושאים.

משה גפני: למשל בנושא של גני ילדים שלוש-ארבע, הרחבנו את הפטור לגילאי שלוש-ארבע לישובים שנמצאים במסגרת אשכול שלוש של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

משה גפני: המטרה היא להגיע בספו של דבר להפעלה מלאה בכל הישובים בעדיפות לאומית, אבל בגלל האילוצים התקציביים התחלנו באשכול שלוש.

משה גפני: כאמור, המטרה שלנו היא להתקדם במשך הזמן גם לאשכולות הבאים.

מירי רגב: בכמה ישובים הרחבתם?

משה גפני: כתשעה-עשרה ישובים בהיקף של כ-18 מיליון שקלים בשנה.

משה גפני: הנושא השני בו תקצבנו לפי מפת העדיפות הלאומית החדשה זה נושא תמריצים לעובדי הוראה.

משה גפני: מפת העדיפות הלאומית החדשה היא המפה לצורך התמריצים.

משה גפני: זאת אומרת, אין ישובים אחרים שמקבלים את התמריצים לעובדי הוראה ויש שם כל מיני מדרגות, לפי מידת הפריפריאליות של הישובים.

משה גפני: נושא נוסף שלא תוקצב לפי מפת העדיפות הלאומית החדשה אבל יש חפיפה מלאה בין מפת העדיפות הלאומית החדשה לבין הקריטריונים שהמשרד קבע, זה נושא המוחזקות של בתי ספר בחטיבה העליונה.

משה גפני: המדד שנקבע כמדד לתקצוב הוא המדד הפריפריאלי.

מירי רגב: אני רוצה להבין כי אתה מן הסתם איש מקצוע.

מירי רגב: בעצם המדד הפריפריאלי גובר על החוק.

משה גפני: במקרה של המוחזקות.

מירי רגב: זאת אומרת שאנחנו יכולים לחוקק חוק ואז לתת הנחיה.

מירי רגב: לדוגמה, אם כמה אנשים קנו את דירות עמידר שלהם, אוטומטית המדד עולה וזה אומר שכאילו הם לא מקבלים את מה שהחוק מאפשר להם לקבל.

מירי רגב: אני רוצה להבין אם אני מבינה נכון את מה שאתה אומר.

מירי רגב: יש חוק והחוק קובע איקס הטבות לישובים אחרי ויכוחים, פריפריאליים כאלה ופריפריאליים אחרים.

משה גפני: בחוק לא נקבעו הנושאים כמו נושא חינוך.

מירי רגב: בסדר, אבל אני שואלת שאלה וזאת שאלה גם ליתר המשרדים.

מירי רגב: אולי מר פלדמן תעזור לי בעניין הזה ואני אשמח לשמוע גם את משרד הבינוי והשיכון וכמובן את משרד האוצר.

מירי רגב: יש חוק והחוק אמור לאפשר הטבות על מנת לחזק את הפריפריה, לחזק את האוכלוסייה בפריפריה ולצמצם את הפערים בין הפריפריה למרכז.

מירי רגב: זה בעצם בגדול מטרת החוק.

מירי רגב: כשהלכנו והתווכחנו – כולל מה שהוצג בישיבת סיעה, כולל עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה וראש הממשלה היה מעורב בזה – האם להכניס חלק מיישובי יהודה ושומרון לדוגמה, האם להוציא את קריית גת ואת עפולה מהמפה, הסבירו שבגלל שכביש 6 מגיע עד קריית גת או עד עפולה, מיד המדד הסוציו אקונומי שלהם עלה ויש פחות עניים, יש יותר אנשים שנוסעים ברכבת, מחיר הרכבת הוזל ומחיר הדלק הוזל.

מירי רגב: לכן מצד אחד אתה אומר שאתה מקטין את כמות הישובים במפת העדיפות הלאומית ומצד שני יש את המדד הפריפריאלי.

מירי רגב: מדד פריפריאליות למשל קבע שעכשיו ירוחם עברה מאשכול כזה לאשכול כזה, אז היא בעצם לא מקבלת את ההטבות של החוק.

משה גפני: כל נושא לגופו.

משה גפני: לנושא המוחזקות.

החוק הוא הצהרתי בלבד.

משה גפני: המשרד קבע שכל הישובים שנמצאים מעל מדד פריפריאלי שהמשרד ערך, מעל 0.65 פריפריאלי, נכללים במוחזקות מבחינתנו.

משה גפני: אני רוצה להקדים ולומר שלמעשה המפה הישנה בוטלה בשנת 2006 והמשרד נדרש לגבש קריטריונים בכל נושא ונושא על אותם נושאים שהעדיפות הלאומית הייתה חלק מהקריטריונים.

שי דותן: בעקבות הבג"ץ.

משה גפני: בעקבות הבג"ץ שהיה.

משה גפני: החלטת הממשלה התקבלה בשנת 2009.

משה גפני: המשרד היה צריך לגבש קריטריונים בלי שום קשר למפה החדשה שהממשלה קבעה ואנחנו גיבשנו קריטריונים במספר נושאים כמו בנושא המוחזקות ובנושא הסעות תלמידים.

משה גפני: בשני הנושאים האלה יש קריטריונים שהמשרד קבע ובמקרה בנושא המוחזקות החלטת הממשלה התאימה לקריטריונים שהמשרד קבע.

משה גפני: בסופו של דבר, המדד הפריפריאלי שהמשרד קבע לגבי הישובים שייכנסו חופף למפת העדיפות הלאומית שנקבעה בממשלה פרט לישובי יהודה ושומרון שהוספנו אותם כתוצאה ממפת העדיפות החדשה, בעקבות הגדרה של איום ביטחוני.

משה גפני: אם כן, למעשה יש כאן חפיפה מלאה בנושא של המוחזקות.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: בוא תגיד לי מה נעשה בנושא הסעות תלמידים.

משה גפני: לגבי גני הילדים, אמרתי.

משה גפני: בנושא הסעות תלמידים למעשה נקבע מדד סוציו אקונומי של הישוב.

משה גפני: קבענו שכל הישובים שנמצאים בסוציו אקונומי אחד עד חמש, ייכנסו לתוך העדיפות.

משה גפני: אני רוצה לומר שהישובים האחרים מקבלים תקצוב רגיל.

משה גפני: דהיינו, רשויות מקבלות או ארבעים או חמישים אחוזים בהתאם לכך, אם הן מקבלות מענק או אם הן נטולות מענק, ומועצות אזוריות מקבלות 85 אחוזים.

מירי רגב: איך זה ברגיל?

מירי רגב: משהו כאן לא הולך.

מירי רגב: אני לוקחת סתם דוגמה כמו עיריית קריית שמונה.

מירי רגב: סמי מן הסתם מכיר את זה באופן אישי.

מירי רגב: בנושא הסעות של החינוך.

משה גפני: הם מקבלים שמונים אחוזים שותפות לעומת חמישים אחוזים.

מירי רגב: הוא אומר שעד לפני שנתיים הרשות הייתה עשרה אחוזים ומשרד החינוך היה תשעים אחוזים, ומלפני שנתיים הרשות עשרים אחוזים ומשרד החינוך שמונים אחוזים.

משה גפני: נכון.

מירי רגב: זאת אומרת שהייתה לו הרעה במצבו.

משה גפני: אני מסביר.

משה גפני: מפת העדיפות הלאומית הישנה נמחקה מבחינתנו.

מירי רגב: אבל קריית שמונה תמיד הייתה במפה.

מירי רגב: בכוונה לא לקחתי את קריית גת או את עפולה אלא דווקא לקחתי את קריית שמונה.

הם שינו את המרחקים.

הם קבעו במקום – סתם דוגמה – ביישובי קו העימות מרחקים של קילומטר, עכשיו מדובר בשלושה קילומטרים.

משה גפני: המשרד לא קבע כלום.

משה גפני: המשרד לא קובע את המרחקים.

לא משנה.

קבעתם קריטריון של מרחקים ושיניתם את המפה.

משה גפני: אני אומר שהמדד שנקבע להסעות הוא סוציו אקונומי של הרשות המקומית ולא מדד פריפריאלי.

מירי רגב: כשנוח זה פריפריאלי וכשזה לא נוח, זה סוציו אקונומי?

מירי רגב: אני רוצה להבין לפי מה קובעים.

מירי רגב: או שיש מפה ואומרים שכל מי שנמצא במפה מקבל עדיפות או לפי מדד סוציו אקונומי.

משה גפני: בכל נושא ונושא יש את הקריטריונים שמתאימים לאותו נושא.

משה גפני: אי אפשר לקבוע קריטריון אחדי לכל הנושאים במערכת החינוך.

משה גפני: יש נושאים שהצרכים בנושא אחד הם קריטריונים כאלה ויש נושאים שהקריטריונים הם אחרים.

משה גפני: צריך לדון בכל מקרה לגופו.

משה גפני: למשל, את הזכרת את קריית גת ואת קריית מלאכי, אם הייתי הולך לפי מפת העדיפות הלאומית, הם היו נופלים בנושא הסעות.

משה גפני: לפי הקריטריונים שהמשרד קבע, קריית גת וקריית מלאכי כן בעדיפות בנושא הזה.

משה גפני: כל דבר לגופו.

משה גפני: אם אני אתייחס לסוציו אקונומי של הרשות המקומית, אני חושב שזה קריטריון הרבה יותר נכון במקרה הזה של עדיפות לאומית לגבי רשויות שהסוציו אקונומי שלהן יותר גבוה.

משה גפני: זה אמור לגבי ההסעות.

משה גפני: המשרד הוסיף מתקציבו גם בנושא המוחזקות.

משה גפני: אנחנו מתקצבים בלמעלה ממאתיים מיליון שקלים בנושא המוחזקות.

משה גפני: המשרד הוסיף לנושא המוחזקות למעלה מ-50 מיליון שקלים על מנת שנוכל להכליל ישובים חדשים בתוך המערכת ולהקטין את הפגיעה באותם ישובים שהיו בעבר.

משה גפני: בנושא הסעות, העדיפות היא מיליון שקלים.

משה גפני: בנושא גני הילדים לגילאי שלוש-ארבע, המשרד בשנת תשע"א, במסגרת ההחלה על אשכול שלוש, הוסיף 18 מיליון שקלים.

משה גפני: המשרד הוסיף כאן והתייחס למפת העדיפות.

משה גפני: בחנו כל מקרה לגופו וראינו היכן אפשר להתאים את מפת העדיפות הלאומית החדשה לכל נושא ונושא.

רוני פלמר: זאת אומרת, תקציב המוחזקות ב-2011 לדוגמה הוא 250 מיליון שקלים.

משה גפני: 200 מיליון.

משה גפני: היה 150 מיליון והסכום גדל ל-200 מיליון.

רוני פלמר: מה שמופיע זה אחרי ההעלאה.

משה גפני: כן.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: משרד האוצר.

מירי רגב: הייתם אמורים להתייחס לסוגיית הנחות במס לתושבים ולישובים.

שי דותן: קצת רקע היסטורי.

שי דותן: הוגש בג"ץ בעניין של קריטריונים.

שי דותן: בכמה ישובים הגישו בג"ץ, ובצדק, כי אין קריטריונים ברורים ושוויוניים להכללת הטבות מס לישובים.

שי דותן: ועדה שקמה ברשות המסים – משרד האוצר ומשרד המשפטים – גיבשה אמות מידה אחידות להכללה.

בראשותו של בועז סופר.

שי דותן: נכון.

אני גם יכול לומר לך איזו החלטה התקבלה שם.

הם המליצו לתת למג'דל שמס 15 אחוזים ולהוריד את קריית שמונה ל-10 אחוזים.

שי דותן: אם אנחנו בונים קריטריונים, יכול להיות שמג'דל שמס זקוקה לזה.

שי דותן: זה לא החליטו.

שי דותן: נקבעו קריטריונים וראשי הרשויות היו שותפים והם הגיבו במשך חודשים ארוכים.

ועדת הכספים לא אישרה.

מירי רגב: מה תגיד לנו מה בוצע מבחינת הנחות במס.

מירי רגב: זה עדיין בדיון?

שי דותן: אני אומר יותר מזה.

שי דותן: אנחנו כבר גיבשנו חקיקה.

שי דותן: כלומר, יש חוק שמגדיר את הקריטריונים החדשים והוא מעלה את מספר הישובים כרגע.

שי דותן: למעשה גרענו ישוב אחד.

מירי רגב: מ-180 ל-170?

שי דותן: ל-179.

שי דותן: הוספנו 274 ישובים חדשים.

על אותו תקציב של 750 מיליון שקלים.

שי דותן: נכון מאוד.

שי דותן: על אותו תקציב.

שי דותן: הוספנו 274 ישובים.

רוני פלמר: אתה יודע להגיד מה הפער התקציבי?

מירי רגב: רגע, כמה ישובים הוספתם?

שי דותן: 274.

קריאה: ולמה מתעכבת החקיקה בעניין?

שי דותן: עם כל הכבוד, אני לא יודע.

מירי רגב: איפה זה עומד?

מירי רגב: זאת חקיקה שאתם יזמתם?

שי דותן: כן.

מירי רגב: הממשלה צריכה להביא את זה.

שי דותן: ישבה ועדה גדולה במשך השנים והרשויות המקומיות השתתפו בה וחיוו את דעתם.

קריאה: ועדת הכספים דחתה את ההמלצות של הוועדה.

מירי רגב: זאת אומרת שגם את נושא פקודת מס הכנסה אנחנו בעצם לא מיישמים מזה שנתיים למרות החוק בגלל שינוי הקריטריונים והחקיקה.

שי דותן: שר האוצר עשה עבודה וסיים אותה.

שי דותן: יש עבודה ויש קריטריונים.

מירי רגב: שר האוצר מאוד רוצה את החקיקה ומישהו אחר עוצר אותו.

שי דותן: אין לי מושג.

שי דותן: אני לא יודע.

קריאה: לפי החלטת בג"ץ לא הייתם צריכים לשנות את החקיקה הקודמת אלא לאשר חוק חדש בהתאם להנחיות של בג"ץ?

שי דותן: כן ועשינו את זה.

קריאה: אבל עדיין אין חוק שהוא בתוקף.

מירי רגב: זה מה שהוא אומר, שעכשיו זה בתהליך ויש הצעת חוק.

קריאה: זה ביזיון של בית המשפט.

קריאה: בג"ץ נתן הנחיות לממשלה לאמץ קריטריונים אחרים ועד היום אין חוק חדש בהתאם להנחיות של בג"ץ.

מירי רגב: הבנתי מה אומר נציג האוצר.

מירי רגב: אני רוצה לעבור לאורחים שהגיעו ואחר כך אני רוצה שסמי יסכם.

מירי רגב: לי יש הרבה מאוד דברים לומר לגבי יישום החוק.

אבי רואה: התמונה שמצטיירת כאן לדעתי היא ברורה וממנה עולים שני דברים.

אבי רואה: עקב אכילס של כל החוק הזה הוא שלא נצבע תקציב מאוד מאוד מסוים ולכן כל אחד במשרד שלו נשאר עם התקציב.

מירי רגב: נכון.

אבי רואה: כשהאוצר צריך מ-750 מיליון לחלק ל-240-300 ישובים במקום ל-175, התוצאה ברורה.

אבי רואה: בנושא מס הכנסה, ודאי שיש לזה נגיעה ישירה לתושב עצמו, לזה שמשתכר ומרוויח ואני חושב שהמסר העיקרי שצריך לצאת מהוועדה כאן הוא לדרוש מהאוצר/מהממשלה לצבוע תקציב לאזור עדיפות, כי אחרת השר ייקח מזה וייתן לזה?

אבי רואה: זה קצת בעייתי.

אבי רואה: אני חושב שאחרי תקופה של שנתיים צריך לבחון שוב את הקריטריונים גם לגבי הישובים עצמם, כי הדברים הרי משתנים.

אבי רואה: אנחנו מכירים את זה שיש ישובים שפעם היו בקו התפר של מדינת ישראל ועד היום, למרות שהם כבר הפכו להיות מרכז הארץ, הם זוכים לכל מיני הטבות והעדפות שנקבעו על פי החוק מלפני ארבעים וחמישים שנים ולא משנים את זה בגלל לחצים פוליטיים.

אבי רואה: לעומת זאת ישובים אחרים שנמצאים בפריפריה צריכים להיאבק ולהילחם כדי לזכות בהם.

אבי רואה: את האבסורדים האלה צריך לתקן.

אבי רואה: אני לא יודע כמה זמן זה ייקח, אבל המסר הזה ודאי צריך לצאת מכאן בצורה מפורשת.

מירי רגב: ברור.

ישראל נדיבי: אני סמנכ"ל מרכז המועצות האזוריות.

ישראל נדיבי: אני רוצה להתייחס רק לנקודה אחת בנושא החינוך.

ישראל נדיבי: משה, התמריצים למורים, מורים חדשים שבאים לפריפריה, הם זכאים לכל התמריצים שהיו?

ישראל נדיבי: כל העסק לא ברור לי.

משה גפני: תמריצים למורים באים לידי ביטוי בחוזים אישיים למורים.

משה גפני: זאת הצורה היחידה.

ישראל נדיבי: בא מורה מתל אביב לקריית שמונה.

משה גפני: הוא מקבל חוזה אישי שנותן לו תוספת שכר בגין זה שהוא הגיע מתל אביב לקריית שמונה.

קריאה: הוותיקים מקבלים רק במקצועות מסוימים.

משה גפני: כן.

משה גפני: במקצועות נדרשים כאשר קיים מחסור במורים.

ישראל נדיבי: אותן הטבות שהיו בזמנו, לדיור וכולי, לא מקבלים החדשים.

ישראל נדיבי: אני רוצה להתייחס רק לנקודה הזאת.

ישראל נדיבי: אני חושב שכאן לגבי מורים – ויכול להיות אפילו שצריך להחריג את זה ולא לעשות את זה על כל אזורי העדיפות – במקומות נקודתיים שהם רחוקים.

ישראל נדיבי: אני יכול לתת דוגמה שיותר קשורה אלינו - ודאי קריית שמונה - כמו הערבה התיכונה.

ישראל נדיבי: לערבה התיכונה להביא מורים אי אפשר אם לא ייתנו להם תמריצים.

ישראל נדיבי: הם לא יכולים להגיע לשם באוטובוס.

ישראל נדיבי: אני בהחלט חושב שזאת נקודה.

ישראל נדיבי: זה מדבר על מורים מסוימים, שיגדירו את זה לשנים מסוימות, לתקופה מסוימת, ואם הוא עוזב כמובן הוא לא מקבל, אבל כאן חייבים לעשות משהו כי זה פשוט תוקע מערכות רחוקות.

משה גפני: לגבי הערבה התיכונה ואילת, יש בכלל התייחסות נפרדת שמפלה אותם עוד יותר לטובה מבחינת התמריצים שלנו וזה בטיפולו של הממונה על השכר.

משה גפני: הם מקבלים שם עוד מענקי חתימה ועוד כל מיני דברים שהם מעבר.

מירי רגב: אני בהחלט רואה שהקצבתם בתקציב שלכם כדי לממש חלקים מהחוק, גם אם בעינינו זה לא מלא וחסרים עוד כל מיני נושאים.

משה גפני: אולי בתוספת התקציבית.

מירי רגב: הבנתי ואנחנו נתייחס לכל.

מירי רגב: בנושא התמריצים למורים, באזורים מסוימים אני חושבת שיש מקום לעשות איזושהי חשיבה במשרד החינוך ולפתח כמובן דיאלוג עם משרד האוצר.

מיכאל ביטון: ראש מועצת ירוחם בחצי השנה האחרונה.

מיכאל ביטון: אני רוצה קודם כל להודות לחברת הכנסת מירי רגב, יושבת ראש ועדת המשנה, שלוקחת נושא שרבים כשלו בו.

מיכאל ביטון: רוממות הנגב והגליל בגרון הממשלה כבר עשרות שנים.

מיכאל ביטון: לכן הנושא הזה של חוק שהתקבל הוא במבחן התוצאה.

מיכאל ביטון: לצערי במבחן התוצאה, בפרמטרים שהחוק הציב לעצמו, לא רק שאין קפיצת מדרגה אלא יש נסיגה, ואני אדגים את זה, בכל מרכיב.

מיכאל ביטון: למשל, חינוך.

מיכאל ביטון: דיברת על תמריצים.

מיכאל ביטון: לא מזמן קיבלנו הודעה שרירותית על ביטול תמריצים למורים ומנהלים מכהנים בתפקיד בישוב, דבר שיצר מצב של רצון לעזוב את התפקיד או את המקצוע או את הישוב.

מיכאל ביטון: ישבתי עם מנכ"ל משרד החינוך בנושא הזה ויש נכונות לפתור את הבעיה.

מיכאל ביטון: אני מדבר על מורים קיימים שהצלחנו להביא לישוב ומשכורתם מאוימת ותקטן.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים מהי הרעת תנאים.

מיכאל ביטון: בעצם אנחנו מאבדים את כוח החינוך המשמעותי ביותר.

מיכאל ביטון: שלא לדבר על מקצועות בהם אין לנו אנשי חינוך ובהם אין אישור לתמריצים או לחוזים אישיים חדשים.

מיכאל ביטון: זאת דוגמה לכך שאנחנו בנסיגה.

מיכאל ביטון: נושא המוחזקות שעלה כאן.

מיכאל ביטון: ירוחם נפגעה בסכום של בין חצי מיליון למיליון שקלים בהורדת ההשתתפות של המוחזקות בתיכון.

מיכאל ביטון: המועצה ללא מענקי איזון, הקטנה של חצי ממענקי איזון, נפגעת במשרד החינוך בחצי מיליון שקלים לאחר שהחוק הזה התקבל, בשנה האחרונה.

מיכאל ביטון: נושא השתתפות בחינוך של הרשויות.

מיכאל ביטון: אנחנו מממנים חינוך בישוב במרכיבי החינוך הנוסף שרשות מקומית צריכה לספק, בהיקף של 45 עד 50 אחוזים מעלויות השירותים הללו כאשר ההגדרה המקורית היא שהשתתפות של רשות מקומית תהיה 25 אחוזים בהיבטים האלה.

מירי רגב: אפרופו, על המצ'ינג הזה דיברו רוב ראשי הערים להם נשלחו המכתבים.

מירי רגב: אנחנו נרכז את זה.

משה גפני: השאלה מתוך מה אלה ה-45 אחוזים.

מיכאל ביטון: מתוך סך ההשקעות בחינוך של רשות מקומית.

משה גפני: יש רמת שירות מסוימת שהמדינה נותנת ויכול להיות שהרשות מחליטה לתת מעבר לרמת השירות הזאת.

מיכאל ביטון: רמת השירות שאנחנו נותנים היא הבסיסית ביותר והיא נמוכה מכל הרשויות החזקות.

מיכאל ביטון: גם את הבסיס אנחנו לא מצליחים לקיים.

מיכאל ביטון: המדינה החליטה שיהיה בית ספר ממלכתי וממלכתי-דתי ועצמאי.

מיכאל ביטון: לא אני החלטתי לקיים שלושה זרמים בכל ישוב.

מיכאל ביטון: לזה יש משמעויות של בתי ספר קטנים ועלויות גבוהות שיוצרים גירעונות.

קריאה: התקציב הוא פר תלמיד.

מיכאל ביטון: אני חושב שבנושא החינוך אנחנו בנסיגה.

מיכאל ביטון: כאן מדברים על אי יישום חוק, אבל אני מדבר על נסיגה מבסיס שהיה סביר.

מיכאל ביטון: לנושא התעשייה.

מיכאל ביטון: החוק מתייחס למרכיבים מסוימים אבל למשל שאלה יסודית היא האם בישוב יש בכלל אזור תעשייה או קרקע זמינה לתעשייה.

מיכאל ביטון: אנחנו ממצים את כל אזור התעשייה שלנו.

מיכאל ביטון: עיר הבה"דים תיבנה בעוד שלוש שנים.

מיכאל ביטון: אומרים שאנחנו נהיה העורף האזרחי, תומך לוגיסטי של עיר הבה"דים, שש דקות נסיעה מירוחם, אבל אין אזור תעשייה.

מיכאל ביטון: אין קרקע ואין פיתוח.

אבי פלדמן: בוא נדייק.

אבי פלדמן: אזור תעשייה יש.

מיכאל ביטון: אתה מדבר על מקום מסומן.

אבי פלדמן: לא.

אבי פלדמן: יש אזור תעשייה.

מיכאל ביטון: הוא מלא.

מיכאל ביטון: מיצינו אותו.

רוני פלמר: אין פיתוח.

רוני פלמר: חסר פיתוח.

מיכאל ביטון: אנחנו מדברים על 500 דונם בתוכנית מתאר מאושרת שכרגע אנחנו צריכים להקים.

מיכאל ביטון: זה לא משנה איזה חוק יהיה.

אבי פלדמן: זה שרוצים עוד, זה בסדר, אבל צריך לציין את זה.

מיכאל ביטון: יש מיצוי הקרקע הקיימת לתעשייה.

מיכאל ביטון: מדברים על פיתוח, מדברים על עיר הבה"דים, אבל לא מכינים קרקע לתעשייה לעיר הבה"דים.

מירי רגב: מה שהוא אומר מתחבר לדיון שהיה בוועדת החוץ והביטחון.

מירי רגב: מה שהוא אומר, זה בדיוק מה שגם הצבא אמר בוועדת החוץ והביטחון.

מירי רגב: הרי מה אנחנו לא רוצים שיקרה?

מירי רגב: אנחנו לא רוצים שהם יעלו על הרכבת, יבואו למשרד, יחזרו בחזרה לתל אביב.

מירי רגב: במקום לנצל את המעבר של צה"ל דרומה בפיתוח ובשגשוג של המקום, אנחנו נהפוך את המקום הזה רק למקום עבודה.

מירי רגב: כשאנשים באים הם רוצים מערכת בריאות טובה, רוצים מערכת חינוך טובה, רוצים מערכת תשתיות טובה, האישה רוצה לעבוד כי היא לא באה כדי לנקות כל יום את הבית אלא היא רוצה לעשות עוד כמה דברים, ומה שהוא אומר זה שהמערכות האזרחיות צריכות להכין את עצמן לקליטת כל המעבר של האוכלוסייה כמעט האיכותית ביותר שיש לצה"ל.

מירי רגב: לכן מה שהוא אומר כאן זה שאם יש כבר תוכניות מתאר, בואו נרחיב אותן, נטפל בהן ונכין אותן מראש לפני שעיר הבה"דים עוברת.

אבי פלדמן: אנחנו מכירים את כל הנושאים האלה.

אבי פלדמן: אתם יודעים ומכירים שאנחנו עובדים.

אבי פלדמן: משרד התעשייה עובד גם בירוחם וגם במקומות אחרים כדי להכין את זה.

אבי פלדמן: אני חושב שאם יש משרד שעובד מול מינהלת משרד הביטחון כדי להכין את העורף האזרחי, זה המשרד שלנו.

מיכאל ביטון: הדברים לא כוונו אליך אישית.

אבי פלדמן: זה לא אישית, אבל אני רוצה שתקבלו מושג.

מיכאל ביטון: אני יודע על פועלך אבל אנחנו חייבים להאיץ את ההסכמות העקרוניות שקיימות.

אבי פלדמן: אני מקבל ואני מסכים אבל תבין ש-500 דונם – רק כדי שנקבל מושג – זה בערך ההיקף השנתי שאנחנו מבצעים בכל הארץ ביחד.

מיכאל ביטון: נתחיל עם המאה הראשונים.

אבי פלדמן: תקבלו את קנה המידה.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים להאכיל שלושים אלף חיילים שש דקות מאתנו ואין קרקע לא למפעל, לא לקייטרינג, לא למחשוב, לא לשום דבר.

מירי רגב: מיכאל, אי אפשר לפתור את כל הבעיות של ירוחם עכשיו.

מיכאל ביטון: לסיום.

מיכאל ביטון: נושא השיכון.

מיכאל ביטון: מדינת ישראל בנתה בתים במימון ישיר שלה או עקיף שלה עבור גלי העלייה מרוסיה בעיירות הפיתוח.

מיכאל ביטון: מראשית שנות ה-90 אין מימון ציבורי לבנייה ציבורית, למעט חריגים.

מיכאל ביטון: זה יצר קיפאון בנדל"ן וזה יצר מצב שישובים נפלו בין הכיסאות, בין ההשקעה הציבורית בדיור לבין ההזדמנות.

מירי רגב: אנחנו מכירים את זה.

מיכאל ביטון: נכון להיום מה שאנחנו צריכים זה קודם כל השתתפות מוגברת במימון הקרקע של בני ביתך כי זאת ההזדמנות.

מיכאל ביטון: מיצינו את כל השטחים של בנה ביתך בישוב עם ביקושים מאוד גבוהים.

מירי רגב: אם אפשר לספסר קצת בקרקעות, איך משרד האוצר ירוויח?

מירי רגב: בכל זאת.

מירי רגב: רק על חשבון ירוחם הוא ירוויח.

מיכאל ביטון: משפט לסיכום.

מירי רגב: אני צריכה לסיים את הדיון ויש כאן עוד אנשים רבים שרוצים להתייחס.

סאלח פארס: אני רוצה להתחיל בחינוך.

מירי רגב: לא לחזור על דברים שאמרו אלא רק לחדש דברים או לומר במשפט.

סאלח פארס: אני אנסה לחדש ואני אקצר.

סאלח פארס: בשנת 2000 הייתה הקצבה לנושא החימום במקומות הקרים בסכום של שישה מיליון שקלים והיום התקציב הוא פחות משני מיליון שקלים.

סאלח פארס: בנושא ההסעות החליטו על מרחק התלמידים מבית הספר, שלושה קילומטרים, ובדקו את ההסעות כאילו זה שגר בהר, גר בתל אביב.

סאלח פארס: לא לקחו בחשבון את הטופוגרפיה.

סאלח פארס: אלה דברים שצריך לבדוק אותם ולשנות אותם.

סאלח פארס: משרד התעשייה.

סאלח פארס: משרד התעשייה טוען שהוא מטפל באזורי תעשייה קיימים.

סאלח פארס: קחי את הישובים הדרוזים שאין להם אזורי תעשייה ולמה אין להם אזורי תעשייה?

סאלח פארס: כי פעם התחילו לעשות אזורי תעשייה בישובים ופתאום באו ואמרו שנעשה אזורי תעשייה אזוריים, מרחביים.

סאלח פארס: אמרנו, בסדר.

סאלח פארס: עשו אזורי תעשייה מרחביים שלנו אין חלק בהם.

סאלח פארס: היום הם לא מטפלים בנו, ומה נעשה?

סאלח פארס: אין לי הכנסות עצמיות, אין לי אזורי תעשייה ואין לי כלום.

סאלח פארס: לגבי שכונות לחיילים משוחררים.

סאלח פארס: אנחנו נמצאים בישובים שאין תוכניות מתאר ואחרי שאנחנו עוברים את כל מדורי הגיהינום והבירוקרטיה, תוכנית המתאר שחורגת משטח השיפוט חייבת חתימה של מנכ"ל משרד הפנים.

סאלח פארס: אני מדבר על חורפיש.

סאלח פארס: החומר שלי נמצא מעל לשישה חודשים על שולחן של מנכ"ל משרד הפנים שהיה, איננו ועכשיו מחליפים אותו, ומינהל התכנון פנה אלי כמה פעמים – והוא של משרד הפנים – ואמר לי ללחוץ פוליטית כדי שיחתמו על הפתק.

סאלח פארס: אתה יושב במשרד הפנים ואומרים לך בירוקרטיה.

סאלח פארס: הרי הבירוקרטיה היא בכיסא עצמו.

מירי רגב: משפט סיכום.

סאלח פארס: אני מברך אותך על הדיון.

סאלח פארס: שנית, אני חושב שאת הדברים האלה צריכים לבדוק עניינית ולא למרוח את הדברים כי בבדיקה עניינית כל מה שענו נציגי המשרדים, או שהם לא למדו והכינו את שיעורי הבית שלהם או שהם חושבים שאנחנו לא יודעים דבר.

סאלח פארס: אני חושב שהדברים צריכים להיעשות בצורה מקצועית.

סאלח פארס: תודה.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: מנכ"לית עיריית אריאל.

חנה גולן: מנכ"לית עיריית אריאל וסגן ראש העיר.

חנה גולן: אין לי הרבה מה לומר היות שהחוק הוציא אותנו מהפריפריה ואני מבינה שאנחנו עכשיו שכונה של תל אביב.

חנה גולן: אנחנו עכשיו לא נכללים בשום דבר ואין לנו כלום – לא מס הכנסה, לא מוחזקות, כלום.

חנה גולן: כל מה שדובר כאן, לנו אין שום דבר.

חנה גולן: הדבר היחיד שיש לנו, יש לנו קו ירוק שאף גורם אחר לא עובר אותו.

חנה גולן: אני חושבת שמאוד חשוב לבחון מחדש את המפה וגם לבחון מחדש את נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

חנה גולן: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לוקחת בחשבון גודל משפחה, דירה, רכב והשכלה.

חנה גולן: מה לעשות שבאריאל חמישים אחוזים הגיעו מברית המועצות וכולם מהנדסים ורופאים, לכל אחד יש ילד אחד אולי, כולם קנו דירות כי הם קיבלו את ההלוואות ולכולם יש רכב.

חנה גולן: בעקבות כך אנחנו בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שש.

מירי רגב: הרעיון הוא נכון.

מירי רגב: צריך לקיים דיון, ותכף נסכם על זה, לגבי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

חנה גולן: תבורכי על מה שאת עושה.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: אבירם.

אבירם דהרי: אני אנסה לא לחזור על הדברים שנאמרו.

אבירם דהרי: קריית גת לא באזור עדיפות לאומית כי בסך הכול רק שישים אחוזים מבתי האב בקריית גת הם או פטורים באופן מלא מארנונה או באופן חלקי.

אבירם דהרי: אני לא מכיר עיר יהודית במדינת ישראל ש-60 אחוזים מבתי האב פטורים או באופן מלא או באופן חלקי מתשלום ארנונה.

אבירם דהרי: זה לא קשור לעיריית קריית גת אלא זה קשור להחלטות ממשלה.

אבירם דהרי: משרד הפנים היה בהלם שיש דבר כזה שנקרא פטור מלא, אבל יש דבר כזה שנקרא פטור מלא.

אבירם דהרי: אני חושב שאנחנו היחידים במדינה ש-60 אחוזים מבתי האב יש להם או פטור מלא או חלקי – ואני מתכוון חלקי גבוה – מתשלום הארנונה.

אבירם דהרי: בשנים האחרונות הרווחה שלנו קפצה ב-145 אחוזים ואני מתגעגע לבעיות כמו שיש במשפחה שני מהנדסים עם רכב וילד אחד.

אבירם דהרי: אנחנו סוציו אקונומי 4, יותר נמוכים משדרות.

חנה גולן: בוא נתחלף.

חנה גולן: תחיל עלי את החוק הישראלי.

אבירם דהרי: אני לא מתווכח.

אבירם דהרי: אני אוהב פרמטרים ברורים, בלי לחצים ובלי סיפורים.

אבירם דהרי: מדינת ישראל צריכה להגדיר את הפרמטרים.

אבירם דהרי: בנושא האשכולות, לא יכול להיות שעומר ולהבים יהיו במפת עדיפות לאומית והם במרחק שלושים-ארבעים קילומטרים מקריית גת ואילו קריית גת עם הסוציו אקונומי ארבע, שהוא יותר נמוך משדרות, לא תהיה בפנים.

מירי רגב: אל תשכח את כביש 6.

אבירם דהרי: נכון.

אבירם דהרי: הדיון כאן הוא על היישום של החוק אבל בזמן שהחוק מיושם או לא מיושם, בזמן שמדברים על החוק, בינתיים גורעים.

אבירם דהרי: המוחזקות יורדת, ההשתתפויות השונות יורדות וזה אמור לגבי התחומים השונים שלא אחזור עליהם.

אבירם דהרי: דרך אגב, אנחנו מגישים בג"ץ.

אבירם דהרי: הבנו שבמדינת ישראל חבל לבוא לכאן.

אבירם דהרי: בטעות אמר הבחור, וצחקתי, שטוב שיש כינוס כזה.

אבירם דהרי: זה לא כינוס אלא זאת ישיבה רשמית של המוסד המחוקק של מדינת ישראל וכולם כאן עושים צחוק אחד מהשני.

אבירם דהרי: אצלנו בעירייה זה לא קורה, אבל כאן זה קורה פעם אחר פעם, ולא משנה מי יושב כאן.

אבירם דהרי: דרך אגב, את המפה עשתה קדימה ולא הליכוד.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: זאת מפה שאושרה עכשיו, בחוק ההסדרים האחרון.

אבירם דהרי: זאת מפה של קדימה.

אבירם דהרי: שום שינוי.

אבירם דהרי: אני אומר לך שאין שינוי ואת יכולה לבדוק.

אבירם דהרי: זאת מפה של קדימה.

אבירם דהרי: מזמן הבנו, ואני מציע גם לחברים, שכל מי שחושב שהוא צודק, לכו לבג"ץ.

אבירם דהרי: כל הסיפור הזה מתחיל ונגמר בבג"ץ.

אבירם דהרי: גם התקיעה של המפה וגם היציאה מהמפה וכן הלאה, רק בג"ץ למי שבאמת יש קייס.

אבירם דהרי: מי שאין לו קייס, שלא יתקרב.

אבירם דהרי: מי שיש לו קייס, שילך לבג"ץ.

קריאה: קייס וכסף.

אבירם דהרי: כן.

אבירם דהרי: כדאי שיהיה לו כסף.

אבירם דהרי: אתם יודעים לאיזה מצב הגענו?

אבירם דהרי: בשנה שעברה, ידעתי ששום דבר לא יצא לא מהמפה ולא מימין ולא משמאל, העליתי את הארנונה בעשרה אחוזים.

אבירם דהרי: אמרתי שאני לא סומך על אף אחד ולכן נעלה כי ממילא שישים אחוזים לא משלמים.

אבירם דהרי: גם את זה מדינת ישראל לא אישרה והיינו צריכים ללכת לבג"ץ.

אבירם דהרי: פעם ראשונה במדינת ישראל שמישהו הולך לבג"ץ כדי להעלות בעשרה אחוזים את הארנונה של התושבים שלו.

אבירם דהרי: אישרו לנו אבל זה כל כך מעליב.

אבירם דהרי: אני מבקש, מירי, כמו שביקשה מנכ"לית אריאל, לא להיות שבויים של פקיד כזה או אחר.

אבירם דהרי: אני בא לכל ישיבות ועדת הכספים ואף פעם לא התקיים דיון למרות שגבי אמר שהוא יבוא ויציג את המצגת אבל בחיים הוא לא הציג את המצגת כאן למרות שהבטיח.

אבירם דהרי: הבעיה שלכם היא שאתם לא זוכרים מה החלטתם ובעוד שבוע אתם באים ועוד פעם מקיימים דיון.

מירי רגב: זוכרים מצוין.

זאת הסיבה שמירי הציפה את הנושא.

אבירם דהרי: הדיון הבא יהיה בעוד שנתיים וכך יתייחסו אליכם.

אבירם דהרי: אין פרויקטור ואין שום דבר.

אבירם דהרי: מדינת ישראל החליטה חמישים אלף יחידות דיור תוך שנה וחצי, מתוך חמישים אלף הדירות 8,000 בקריית גת.

אבירם דהרי: יש איזה פרויקטור שבודק משהו?

אבירם דהרי: המצחיק הוא שיש תמריצים.

חנה גולן: אתה לא במפת התמריצים.

אבירם דהרי: יש תמריצים ואנחנו לא במפת התמריצים.

אבירם דהרי: למה?

אבירם דהרי: כי מפת התמריצים היא עדיפות לאומית.

חנה גולן: תמריצים בקיבוצים.

אבירם דהרי: אני אומר שמשהו צריך לקרות.

אבירם דהרי: כל הדיונים האלה, אם אין להם שיניים, לא יצא מהם כלום.

אבירם דהרי: לכן הנוכחות היא כזאת ותראי מי נמצא כאן.

יחסית הנוכחות יפה.

מירי רגב: לא, עזבו, זה לא עניין של נוכחות או לא.

אני מדבר על נוכחות ראשי הרשויות.

אבירם דהרי: זאת נוכחות יפה?

של ראשי הרשויות.

אבירם דהרי: גם של ראשי הרשויות זאת לא נוכחות יפה כי אין לזה פולו-אפ.

מירי רגב: הכנסת וועדת הכספים הרוויחה ביושר את זה שאנחנו הולכים לבג"צים ואני אומרת את זה לצערי.

מירי רגב: דיונים על חוק העדיפות הלאומית היו, וכנראה גם ימשיכו אבל בתכל'ס אנחנו רואים שחלק מהדברים לא קורים.

מירי רגב: בעניין הזה אני מבקשת להעלות את זה לגפני ואני אעלה את זה גם במליאת הוועדה.

מירי רגב: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מקדמים את זה כי לבוא, לפטפט ולהגיד דברים, זה לא לעניין.

מירי רגב: אני רוצה לסכם את הדיון אלא אם כן לרוני או לסמי יש משהו לומר בקצרה כי אני חייבת לסיים את הישיבה.

מיכאל ביטון: רגע, שלא תהיה אי הבנה.

מיכאל ביטון: אנחנו לא בוכים.

מיכאל ביטון: קריית גת לא בוכה.

מיכאל ביטון: עם כל הנתונים האלה אנחנו אלופי העולם ברובוטיקה ועכשיו זכינו באירופה ואנחנו אלופי הארץ בנגינה על כלי קשת.

מיכאל ביטון: יש לנו צ'לנית.

מיכאל ביטון: אנחנו מקום ראשון בארץ בעתודאים והשנה יש לנו 32 עתודאים וחמישה רופאים.

קצר.

המגמה המצטיירת כאן היא שהחוק בעיקרון הוא חוק הצהרתי בלבד וכי יש בריחה תקציבית.

גם הטבות שניתנו מכוח חוקים אחרים, נגרעו.

לחוק הזה לא נכנסו העדפות חדשות ואני יכול לתת לך דוגמה כאשר בשיכון מעבירים חוק, מחריגים רק לבנייה רוויה.

הסיוע לדירה חדשה לזוגות צעירים, רק בבנייה רוויה.

מרבית הבנייה בערי הפיתוח היא בנייה צמודת קרקע ושם לא מקבלים סיוע אלא כביכול נותנים איזה שהן הוצאות פיתוח.

נושא של מעונות יום.

פעם קיבלו עדיפות במעונות יום בערים מסוימות עד דרגה שלוש, בלי קשר לחתך הסוציו אקונומי ובלי קשר להכנסות אבל היום ביטלו את הכול והכל מתבסס על מבחן הכנסות.

יש עוד דוגמאות.

בקיצור, לא רק שאין העדפה אלא יש גריעה מהטבות קיימות.

מירי רגב: הבנתי את מה שאתה אומר.

מירי רגב: אני רוצה לסכם ולומר כמה דברים.

מירי רגב: קודם כל, אני מבקשת לקיים דיון במליאת ועדת הכספים בעניין של מפת העדיפות הלאומית.

מירי רגב: אני מבקשת שמנכ"ל משרד ראש הממשלה יגיע לדיון הזה ויציג, כפי שהוא אמור היה להציג עד ה-1 באפריל, האם המפה היא נכונה, האם הקריטריונים למפה צריכים להשתנות, האם הישובים שהוכנסו הם הישובים הנכונים.

מירי רגב: הוא היה צריך להגיש את זה באופן עקרוני עד 1 באפריל.

מירי רגב: אני חושבת שעוד במושב הזה חייב להתקיים דיון אמיתי במפת העדיפות הלאומית כי אחרת אנחנו בעצם יושבים כאן, מאשרים בחוק ההסדרים את כל מה שהאוצר רוצה, אבל בסוף בתכל"ס אין לזה שום מימד תוכני אמיתי שמסייע לפריפריה.

מירי רגב: זה הדבר הראשון שאני מבקשת לעשות.

מירי רגב: הדבר השני.

מירי רגב: אני מבקשת שתוך שלושים ימים נקבל בכתב מכל משרדי הממשלה – אנחנו ניקח את המכתב ששלח גבי גולן לכל משרדי הממשלה, את הנגזרת מהחוק – מה בוצע כתוצאה מהחוק.

מירי רגב: יגיעו לכאן משרדי הממשלה יחד עם גבי גולן ויציגו מה הנגזרת של החוק.

מירי רגב: גבי גולן איננו כאן ואמרתי כבר את דעתי על כך שהוא לא כאן.

מירי רגב: לדבר על פריפריה זה יפה ולעשות מרכז, זה הדבר כנראה היותר חשוב, אבל אני רוצה שהם יבואו ויגידו מה הם עשו.

מירי רגב: כל משרד יעביר מה הוא עשה ב-2009 ומה הוא מתכוון לעשות כנגזרת מהמכתב שהוציא גבי גולן.

מירי רגב: את הדיון הבא שהייתי צריכה לקיים בעוד חודש בנושא אחר שקשור לפריפריה, זה יהיה דיון המשך בעניין הזה ואנחנו נדחה את העניין האחר.

מירי רגב: נקיים כאן בעוד חודש דיון נוסף עם גבי גולן, עם הרשימה של כל הישובים.

אבירם דהרי: שישלחו לך את המצגת שבוע לפני.

אבירם דהרי: מה הבעיה?

מירי רגב: כל המשרדים ישלחו את המצגות ובעניין הזה אני חושבת שצריך יהיה להביא גם את מנכ"ל משרד ראש הממשלה אבל בעניין הזה אני עוד אדבר.

מירי רגב: את הדיון הבא שלנו קבענו ל-26 ביולי אבל במקום לקיים את הדיון בנושאים שרצינו, אנחנו נקיים את הדיון בנושא הזה והוא יהיה דיון המשך לפני שיוצאים לפגרה יחד עם גבי גולן שאני מקווה שהוא לא יטוס באותו יום כי מה שקורה זה שהאנשים חוזרים מטיסה בשעה 5 וגם נחים כל היום ולכן הם לא יכולים לבוא לישיבות.

מירי רגב: נשתדל כמובן לתאם את הדיון כדי שלא תהיה לו טיסה הלוך-חזור וכדי שהוא ינוח בין לבין.

מירי רגב: אם כן, כאמור, הדיון הבא יהיה עם גבי גולן ועם התייחסות של כל המשרדים לנושא הזה.

מירי רגב: אני מבקשת לקבל סטאטוס ממשרד האוצר והבהרה לגבי יישום החקיקה בנושא המסים ואיפה זה עומד.

מירי רגב: לבוא ולומר לי שאתה לא יודע איפה החקיקה עומדת, זה לא לעניין.

מירי רגב: אתה נציג משרד האוצר ואני מבקשת לבוא ולומר לי איפה עומדת החקיקה בנושא המסים.

מירי רגב: אם היא תקועה בוועדת הכספים, נשחרר אותה.

היא תקועה בבג"ץ.

מירי רגב: תגיד לי איפה היא תקועה.

מירי רגב: אם היא תקועה בבג"ץ, אין בעיה.

טמיר כהן: היא לא תקועה בוועדת הכספים.

מירי רגב: זה היה בצחוק כמובן.

טמיר כהן: אני יודע, אבל הפרוטוקול לא יודע מה זה צחוק.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: תגידו לנו בבקשה מה הסטאטוס של המסים כדי שנדע איפה זה נמצא.

מירי רגב: בדיון שיהיה עם גבי גולן, אני חושבת שאנחנו צריכים לדבר על צביעת תקציב כחלק מיישום מפת העדיפות הלאומית.

מירי רגב: הרי ברגע שנותנים למשרד לתת מעצמו, הוא באמת שואל מאיפה הוא ייקח.

מירי רגב: כל הזמן מקצצים ואז הוא אומר שהוא בונה לעצמו מפת עדיפות חדשה שלו.

מירי רגב: הנה, לדוגמה, חינוך, החליטו לתת גם לקריית גת למרות שקריית גת לא במפת העדיפות הלאומית.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: כי הם החליטו לפי מדדים כאלה ואחרים ואני לא אומרת את זה לשלילה אלא לחיוב.

מירי רגב: אני אומרת שצריך להיות צביעת תקציב לטובת העניין הזה.

מירי רגב: אני מבקשת לקיים דיון או במליאת ועדת הכספים או בוועדת המשנה על נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, איך נקבעים הנתונים.

מירי רגב: זאת תעלומה וזה דבר מדהים.

מירי רגב: מדד הפריפריאליות, איך פתאום קריית שמונה מאשכול מסוים עולה לאשכול גבוה.

סימונה טסטה: זה סוציו אקונומי.

סימונה טסטה: את מתבלבלת בין השניים.

מירי רגב: אני רוצה שיסבירו.

קריאה: המדד הפריפריאלי הוא של התמ"ת.

מירי רגב: אני רוצה שיסבירו גם את מדד הפריפריאלי, חברתי-כלכלי.

מירי רגב: שיבואו ויסבירו לנו לפי מה הם נקבעים ואיך מתקבלות ההחלטות.

מירי רגב: אני חייבת לומר לכם שאני מאוד לא אוהבת את זה שמשרד השיכון שנתיים לא עושה כלום ביישום החוק.

סימונה טסטה: סליחה, משרד השיכון פועל לפי המתכונת הישנה.

סימונה טסטה: תשעים אחוזים מהישובים במפה החדשה נמצאים ומקבלים.

סימונה טסטה: הבעיה היא באמת בישובים הערבים שמחכים לסבסוד פיתוח.

סימונה טסטה: \

מירי רגב: אני בתחושה שהחוק הזה הוא חוק וירטואלי.

מירי רגב: כל אחד מיישם את החוק לפי מה שנראה לו וכשנוח לו הוא אומר מדד פריפריאלי וכשלא נוח לו, הוא אומר סוציו אקונומי וכי הוא עובד לפי המפה הקודמת ולפי חוק לעידוד השקעות.

מירי רגב: כל פעם יש משהו אחר ומוציאים שפן מהכובע.

מירי רגב: באמת, מרוב חוקים, באופן עקרוני לא היינו אמורים לשבת כאן.

מירי רגב: בעצם הפריפריה אמורה להיות כל כך פורחת בגלל כל כך הרבה חוקים.

מירי רגב: מרוב שיש חוקים רבים ומדדים רבים, אנחנו בעצם לא מצליחים לבוא ולומר שיהיו פחות, אבל בואו נראה מה אנחנו מקדמים.

מירי רגב: מחוקקים כאן חוקים ולחוקים האלה לא נותנים כל תוקף.

מירי רגב: לכן, סמי, אני מבקשת להעביר את זה לבוחבוט.

מירי רגב: בדיון הבא אני מבקשת שגם יושב ראש הרשות יהיה ושיגיעו לכאן ראשי הערים.

מירי רגב: אנחנו נביא לכאן את הגורמים הרלוונטיים.

מירי רגב: אם אנחנו נראה שאנחנו לא מקדמים את זה, יש העברות תקציביות שחשובות למשרדים ויש דיונים שחשובים למשרדים, וצריך להחליט בוועדת הכספים על כך.

מירי רגב: אם ועדת הכספים היא חותמת גומי, באמת בואו נלך לבג"ץ וננהל את כל המדינה, כמו שאמר אבירם, בבג"ץ.

מירי רגב: אם ועדת הכספים היא ועדה חשובה וזקוקים לנו בכל מיני דברים, לפחות שאנחנו נקיים את החוקים שאנחנו בעצמנו חוקקנו.

מירי רגב: זה מה שנראה לי כי אחרת זאת פשוט חלמאות וזאת בושה גדולה למה שקורה כאן.

מירי רגב: בעצם הפריפריה, כאילו נראה שיש רצון לממשלה להמשיך ולהחליש את הפריפריה ולהשאיר את הפריפריה כמקום מוחלש וכמקום קשה יום כדי שהיא לא תתפתח, כי אחרת אין שום סיבה לא לממש את החוק הזה.

מירי רגב: אני רוצה להודות למי שהגיע לדיון, להודות לראשי הערים ולנציגים.

מירי רגב: אני מודה לרוני ולסמי.

מירי רגב: בדיון הבא כנראה לא נלך על הנושא עליו החלטנו אלא נלך על המשך הדיון הזה.

מירי רגב: אנחנו נפנה מכתב מסודר לכל הגורמים ונדרוש שהבכירים ביותר יגיעו.

מירי רגב: עם כל הכבוד לנציגים, אנחנו רוצים שמי שקובע את המדיניות יבוא ויגיד כאן מה קורה.

מירי רגב: כמובן אנחנו נבקש ממשרדי הממשלה, לפני הדיון – שבועיים לפני הדיון שיתקיים ב-26 ביולי – לומר לנו מה עשה כל משרד כנגזרת מהחוק.

מירי רגב: כמובן גבי גולן יציג את הדברים.

מירי רגב: הייתי רוצה לקבל את המצגות ולשלוח אותן לראשי הערים כדי שגם הם יוכלו להתייחס.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: תודה לטמיר.

מירי רגב: הישיבה נעולה.