הוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת הכספים לעניין תקציב הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 6, 2011-06-20 13:30

יריב לוין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המשותפת של ועדת הכנסת וועדת הכספים לעניין תקציב הכנסת.

יריב לוין: על סדר יומנו שלושה נושאים: ראשית, שימוש בעודפי תקציב הכנסת משנת 2010 לשנת 2011, וכן שתי סוגיות שנוגעות למזנון ולעובדי המזנון, שאולי יש להן השלכה רחבה יותר: האחת של חבר הכנסת שלמה מולה בעניין העסקת עובדי קבלן בכנסת, והשנייה של חבר הכנסת אחמד טיבי בעניין פיטורי עובד על-ידי הקבלן המפעיל את המזנון.

יריב לוין: הייתי מציע שנפתח בשמיעת שני חברי הכנסת המציעים בסוגיית המזנון, ואז במסגרת הסקירה של המנכ"ל ומי מטעמו שימצא לנכון שיתייחס, החשב למשל, נשמע גם התייחסות לסוגיות הללו, ואחר-כך נראה כיצד להתקדם.

יריב לוין: בבקשה, חבר הכנסת מולה, ואחר-כך חבר הכנסת טיבי.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, קודם כול תודה רבה על ההיענות המהירה לבקשתנו.

שלמה מולה: אני מניח שידידי הטוב, חבר הכנסת אחמד טיבי, ידבר באופן ספציפי גם על מר אלכס עבד אלרחמאן שיושב אתנו.

שלמה מולה: אבל אני רוצה שנדבר בכלל על העסקת עובדי קבלן, העסקת עובדי חברות כוח-אדם.

שלמה מולה: אני יודע שגם בדיון הקודם שהתקיים כאן, שעסק בנושא תקציב הכנסת, הנושא עלה והנימוקים למהלך הזה הוצגו.

שלמה מולה: אני לפחות מתקשה מאוד להשלים, אדוני היושב-ראש, עם העובדה שכנסת ישראל צריכה להעסיק עובדים באמצעות חברות כוח-אדם.

שלמה מולה: אני מכיר את הנימוקים להעסקת עובדים באמצעות קבלן.

שלמה מולה: דרך אגב, העסקה על-ידי קבלן היא עוקפת כוח-אדם.

שלמה מולה: הכנסת צריכה להימנע בכלל מהעסקת עובדי חברות כוח-אדם.

שלמה מולה: אם אנחנו כמחוקקים רוצים לאכוף את חוקי העבודה, רוצים להיטיב עם עובדים, אי אפשר ולא יעלה על הדעת שהכנסת תהיה דוגמה רעה.

שלמה מולה: הראיה לכך, נמצא אתנו אדם שהיה עובד קבלן, שעבר מקבלן לקבלן, מר אלכס עבד אלרחמאן, שייתכן שהסתדר עם בעל הבית שלו או לא הסתדר אתו.

שלמה מולה: אבל בלי שום קשר לכך, איך ייתכן שאדם שעבד כאן במשך 15 שנים מפוטר שנתיים לפני שהוא יוצא לפנסיה?

שלמה מולה: דבר נוסף, איך יעלה על הדעת שהנשים שמספקות לנו שירותי קפה מאחורי מליאת הכנסת, כאשר הכנסת יוצאת לפגרה לא מקבלות משכורת?

שלמה מולה: כך קורה לכל העובדים הללו.

שלמה מולה: הכנסת נמצאת בפגרה בממוצע כ-3 חודשים בשנה ובאותם 3 חודשים העובדים הללו לא מקבלים משכורת.

שלמה מולה: אלה אנשים שמפרנסים משפחות, שצריכים להחזיר משכנתה וכן הלאה.

שלמה מולה: עלינו להיות הפנים של הציבור.

שלמה מולה: אנחנו כחברי הכנסת – אני לא מדבר על המנגנון של הכנסת, על המנכ"ל וכן הלאה – צריכים לקבוע את המדיניות.

שלמה מולה: אותם עובדים, שכאשר הכנסת יוצאת לפגרה מפוטרים, לא יכולים להירשם בלשכת העבודה, כי עוד מעט הם יחזרו לעבודה.

שלמה מולה: מה הדבר האבסורדי הזה?

שלמה מולה: אני לא יודע מאין נולד הנוהג הזה.

שלמה מולה: למה הנוהג הזה צריך היה להתקיים?

שלמה מולה: אני מסתכל על האיש המבוגר הזה, מר אלכס עבד אלרחמאן, שעובד בכנסת כבר 15 שנים.

שלמה מולה: הוא הלך הביתה.

שלמה מולה: אז מה?

שלמה מולה: אנחנו מזדעקים כאשר בחברת החשמל אחרי 10 שנים יש פיטורים מחזוריים, אנחנו כועסים על כך.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אני יכול להבין את כל השיקולים – כן הכנסת/ לא הכנסת, עובדים/ לא עובדים, איכות העובדים/ לא איכות העובדים.

שלמה מולה: זה לא משנה לי.

שלמה מולה: מבחינתי אדם שבא לעבוד כאן, שמקום עבודתו בכנסת, צריך לקבל את כל ההטבות הסוציאליות.

שלמה מולה: ביטחונו הסוציאלי לעתיד חייב להיות מובטח ובטוח, כי כך עלינו לנהוג.

שלמה מולה: אנחנו מחוקקים כאן ובאים בדרישות למעבידים, לתעשייה.

שלמה מולה: לא בכדִי חוקי העבודה לא נאכפים, כי אנחנו משתתפים ב"פסטיבל" הזה.

שלמה מולה: השיקולים יכולים להיות שיקולי תקציב או שיקולים אחרים.

שלמה מולה: צריך למצוא פתרון הולם לעובדי הכנסת.

שלמה מולה: אנחנו הפנים של הציבור ועלינו להשיב תשובות ענייניות ולא מתחמקות.

שלמה מולה: אם הכנסת תחליט שלא תהיה יותר העסקה של עובדי קבלן, שלא יהיו כאן עובדי קבלן, לא אכפת לי, הכנסת תמצא פתרון.

שלמה מולה: הכנסת צריכה להגיד: אנחנו לא רוצים שיהיו כאן יותר עובדים המועסקים על-ידי חברות כוח-אדם, הכנסת תהיה המעסיקה מן היום הראשון, כמובן עם רשת ביטחון שמאפשרת לכנסת לפטר את העובדים לאחר תקופת ניסיון אם הם לא עומדים בכישורים הנדרשים, עוד לפני שהם יקבלו קביעות.

שלמה מולה: אדרבה ואדרבה, אם עובד מתגלה כלא איכותי, גם אחרי שקיבל קביעות, צריך לייצר מנגנון שמאפשר לשלוח אותו הביתה, אם הוא לא טוב.

שלמה מולה: וגם אם אדם יקבל מקום עבודה קבוע זה לא מאפשר לו לא לעבוד.

שלמה מולה: כל הדברים הללו צריך שיהיו להם פתרונות.

שלמה מולה: אני מתבייש מאותם אנשים שמגישים לנו קפה מאחורי הקלעים של מליאת הכנסת, שכאשר אנחנו יוצאים לפגרה הם הולכים הביתה ורק כאשר אנחנו חוזרים הם מועסקים שוב.

שלמה מולה: זה בושה לנו.

שלמה מולה: הכול קשור לנושא העסקת אנשים באמצעות חברות כוח-אדם.

שלמה מולה: אנו לא יכולים להיות שותפים ל"פסטיבל עבדות מודרנית", כך אני קורא להעסקה באמצעות חברות כוח-אדם.

שלמה מולה: העובד אולי מקבל הטבות סוציאליות אבל הוא מפחד לדרוש מן המעסיק שלו את מה שמגיע לו.

שלמה מולה: לכן אני מודה לך על הרגישות שגילית כשקבעת את הדיון.

שלמה מולה: אני סבור שזה לא יכול להסתיים בדיון שאנו מקיימים היום.

שלמה מולה: נצטרך לחשוב בצורה נאותה, כי אנחנו הראי של החברה הישראלית.

שלמה מולה: תודה רבה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, ואחריו חבר הכנסת גילאון.

יריב לוין: בבקשה.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני, על שנעתרת לבקשתנו לקיים את הדיון הזה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני מבקש לדעת האם נמצא בישיבה הזאת נציג של החברה המפעילה את המזנון.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: סברנו שראוי כרגע לקיים את הדיון קודם כול במישור שלנו מול מי שאחראי על כך מבחינת מינהל הכנסת.

אחמד טיבי: מינהל הכנסת לא רוצה להתערב.

יריב לוין: אם נמצא שיש צורך, נקיים ישיבה נוספת ונזמן את אנשי החברה המפעילה את המזנון.

אחמד טיבי: אבל מינהל הכנסת אומר שהוא לא אחראי על המזנון.

יריב לוין: אינני יודע.

יריב לוין: נשמע.

יריב לוין: מנכ"ל הכנסת הודיע לי שהוא נוטל על עצמו את האחריות לענות לנו תשובות, ואני מניח שכך יהיה.

יריב לוין: אם נחשוב שיש צורך, הדלת איננה סגורה.

יריב לוין: אם נצטרך – זה ייעשה.

יריב לוין: בשלב הראשון, הבקשה של מנכ"ל הכנסת, שהדברים קודם כול ילובנו בתוך המערכת שלנו, יש בה היגיון.

אחמד טיבי: אני סבור אחרת.

יריב לוין: זה לא חוסם אפשרות להזמין לכאן את אנשי החברה המפעילה את המזנון.

אחמד טיבי: היות ונדבר עליהם, מן הדין שתינתן להם הזכות לענות.

אחמד טיבי: אולי, למשל, נמתח עליהם ביקורת?

אחמד טיבי: מן הדין שיהיו נוכחים כדי לענות.

אחמד טיבי: אני סבור שאי הזמנתם היתה החלטה שגויה.

אחמד טיבי: הם שקיבלו את ההחלטה, שקיבלה כנראה גיבוי של הנהלת הכנסת, גיבוי לא נכון.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, אנחנו לא ועדת שימוע ולא גורם שיכול עכשיו להתערב ולקיים בדיקה פרטנית האם בנסיבות מסוימות היה מוצדק או לא מוצדק לנהוג כך או אחרת בעובד שאיננו עובד שלנו.

יעקב אדרי: צריך לדון בסוגייה העקרונית.

יריב לוין: יש לנו שאלה עקרונית, כפי שהציג אותה חבר הכנסת מולה, וגם אתה התייחסת אליה בפנייה שלך, והיא עד כמה במקרה כזה, או בכל מקרה אחר, ראוי שתהיה בקרה של הכנסת, התערבות של מינהל הכנסת, אולי הסדרה של כל מערך יחסי העבודה בדרך אחרת.

יריב לוין: מטבע הדברים זה סמכותנו וכדי לענות על כך נמצאים כאן הגורמים הרלוונטיים והנוגעים בדבר.

אחמד טיבי: בבקשה שלי כתבתי את שמו של מר אלכס עבד אלרחמאן באופן ספציפי, כי הוא פוטר, אבל דרכו נתחיל לדון בנושא עקרוני, שאותו הציג חבר הכנסת מולה, והוא מה קורה עם עובדי קבלן.

אחמד טיבי: למה אפשר להתעמר במר אלכס עבדאלרחמאן?

אחמד טיבי: כי הוא עובד קבלן.

אחמד טיבי: האיש הזה נמצא בבניין הכנסת זמן רב יותר מאשר רוב חברי הכנסת שנמצאים בכנסת הזאת - -

יעקב אדרי: וכמה קבלנים הוא עבר ...

אחמד טיבי: - - וכולם מציינים לטובה את פועלו, את הדרך המקצועית שבה הוא משרת את חברי הכנסת במזנון, כאחראי על המזנון.

אחמד טיבי: אפתח במה שאמר עמיתי חבר הכנסת שלמה מולה לגבי אלה המשרתים את חברי הכנסת, לגבי הדרך שבה הקבלן נוהג בעובדים.

אחמד טיבי: מדובר בדרך מבישה, שתלטנית, לא הוגנת ובלתי שוויונית.

אחמד טיבי: העובדים לא מעיזים לפצות פה כדי לבקש תוספת – גם אלה שמשרתים אותנו מאחורי המליאה 24 שעות ביממה ומוזגים לנו קפה וכדומה, גם אלה בכל המזנונים: במזנון החלבי, במזנון חברי הכנסת ובמזנון הכללי.

אחמד טיבי: נשאלת השאלה, אם אדם עובד כאן במשך 15 שנים בצורה הנאמנה ביותר, אפשר כך לזרוק אותו?

אחמד טיבי: למה בכלל הוא לא עובד קבוע?

אחמד טיבי: למה הוא לא עובד של הכנסת?

אחמד טיבי: אין ספק שהדרך בה המפעיל של המזנון טיפל בהעסקתו של מר אלכס עבד אלרחמאן היתה דרך מתעמרת.

אחמד טיבי: האם כל דבר הוא כסף?

אחמד טיבי: השיקול הוא רק כלכלי, שניתן להביא בחור צעיר יותר ואז אפשר להרוויח יותר?

אחמד טיבי: העובד הצעיר יהיה יעיל יותר ממר אלכס עבד אלרחמאן?

אחמד טיבי: יביא שביעות-רצון של יותר חברי כנסת מאלה שמר אלכס עבד אלרחמאן שירת אותם?

אחמד טיבי: אומרים לי: סליחה, באופן רשמי הוא הגיש התפטרות.

אחמד טיבי: הוא הגיש התפטרות כי צעקה עליו בחורה בגיל של הנכדה שלו והתעמרה בו, לא רצתה לאשר לו נסיעה במונית בשעה 23:25, אחרי שהוא שירת כאן אורחים של הכנסת.

אחמד טיבי: היא נתנה לכולם שירותי מוניות ולאיש הזה מאבו גוש לא נתנה.

אחמד טיבי: כאשר הוא קיבל מונית אז כנראה לא החזירו לו את ההוצאות, אינני יודע.

אחמד טיבי: המעסיקים ראו בזה חוצפה של מר אלכס עבד אלרחמאן, שהוא מבקש מונית בלילה כדי שתסיע אותו ואת בנו ועוד קרוב משפחה שלו הביתה.

אחמד טיבי: מה, הם משרתים שלכם?

אחמד טיבי: הם עבדים נרצעים של הכנסת, של חברי הכנסת, או של הקבלן?

אחמד טיבי: לכן המעסיקים היו צריכים להיות כאן.

אחמד טיבי: מתברר שהיה מישהו מיועד לתפקיד של מר אלכס עבד אלרחמאן, מישהו שהם הביאו איתם.

אחמד טיבי: הכנסת יכולה להגיד: טוב, הם זכו במכרז, לכן אנחנו לא רוצים להתערב.

אחמד טיבי: אני אומר: כן, אנחנו רוצים להתערב.

יעקב אדרי: הטענות שלנו מופנות אל הכנסת, לא אל הקבלן.

יעקב אדרי: זה בדיוק העניין.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים להתערב.

אחמד טיבי: האיש הזה חייב להיות עובד של הכנסת.

אחמד טיבי: בושה שהאיש הזה, שבמשך 15 שנים משרת את הכנסת ואת חברי הכנסת, הוא לא עובד של הכנסת.

אחמד טיבי: למה הוא לא עובד של הכנסת?

אחמד טיבי: אני רוצה תשובה, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת ואדוני המנכ"ל.

אחמד טיבי: למה הוא לא עובד של הכנסת?

אחמד טיבי: כבר 15 שנים הוא משרת אותנו.

שלמה מולה: הוא עבר מקבלן לקבלן.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, אתה לא רוצה תשובה ממני, כי הרי כידוע אני נמצא כאן רק שנתיים וחצי, ואתה נמצא כאן כמה שנים?

יריב לוין: אם כבר, אני יכול לשאול אותך את השאלה הזאת.

יריב לוין: אולי אפשר להפנות את השאלה למנכ"ל.

אחמד טיבי: אני מקווה שהיא תיענה.

אחמד טיבי: יש תקציב גדול כאן בכנסת.

אחמד טיבי: הבעיה היא של תקציב?

אחמד טיבי: כדי להעסיק את מר אלכס עבד אלרחמאן לא יהיה תקציב?

אחמד טיבי: אני לא רוצה להיות פופוליסט, אבל אני מסתפק במשפט הזה: יש תקציב גדול בכנסת.

אחמד טיבי: חסר כסף כדי לכסות את המשרה של מר אלכס עבד אלרחמאן ושל הבן שלו?

אחמד טיבי: לא חסר כסף.

אחמד טיבי: מדובר לא רק על מר אלכס עבד אלרחמאן, אלא גם על הנערה הזאת, גברת שירה כהן, שמשרתת אותנו מאחורי המליאה, ועל כל הקבוצה הזאת.

אחמד טיבי: צריך לפחות לקבל את העיקרון, שמי שעובד בכנסת דרך החברות הללו ועובר מקבלן לקבלן כבר יותר מ-5 שנים, למשל, הכנסת תאמץ אותו אל חיקה ותתן לו הגנה.

שלמה מולה: חברות כוח-אדם לאחר 9 חודשים חייבות לתת תקן לאותו עובד, אז למה שהכנסת לא תקבל את העובד לאחר 9 חודשים?

ליה שמטוב: אחרי 9 חודשים מפטרים אותם.

ליה שמטוב: זה עוד יותר גרוע.

אחמד טיבי: הכנסת מזניחה באופן רשלני את עובדי הקבלן שעובדים כאן.

אחמד טיבי: המושג "עובדי קבלן" אסור לו שיהיה כאן בכנסת.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: רשות הדיבור לחבר הכנסת גילאון.

אילן גילאון: אני מצטער שגם אני אחזור על דברי קודמיי.

אילן גילאון: בדרך כלל אני נמנע מכך, אבל הפעם אני רוצה להדגיש את הדברים שוב.

אילן גילאון: ברור לגמרי, ואיני יודע אם המנכ"ל הנוכחי יכול לענות תשובה – את החרפה הזאת אסור היה להביא אל תוך הכנסת.

אילן גילאון: אני לא זוכר מתי בדיוק הובאו חברות כוח-האדם אל תוך הכנסת.

אילן גילאון: בעיניי זה קודם כול עניין ערכי.

אילן גילאון: בעיניי זה רעה חולה.

אילן גילאון: זה מתווך של אנשים, שמנסה באמצעות עבודה של אחרים להרוויח.

אילן גילאון: בוודאי ובוודאי כנסת ישראל לא צריכה להיות מקום שיוצא מתוך תפיסה כביכול כל דבר בחיים הוא עסק.

אילן גילאון: כל אימת שאומרים לי שזה עסק, אני תמיד מציע לציוֹנים הכי גדולים לנסות לראות אם הם יכולים למכור את המדינה במחיר שהושקע בה, אם יהיה באמת איזה טייקון שיקנה אותה.

אילן גילאון: מסתבר שאי אפשר.

אילן גילאון: זאת ההוכחה לדברים שלי, שזה לא עסק.

אילן גילאון: ערכית זה מקום שצריך לתת עבודה לאנשים, מן הראשון ועד האחרון.

אילן גילאון: לכן אני שותף לעמדת קודמיי, שביטאו את זה בצורה יוצאת מן הכלל: עבודות קבלן – לא כאן, בשום מקרה.

אילן גילאון: עבודה שאנחנו עושים במיקור חוץ צריכה להיות במקרים הכי נדירים, כאשר הצורך מקצועי לחלוטין, כאשר לא נדרשת כאן איזו עבודה יום-יומית ורוטינית.

אילן גילאון: אגיד יותר מזה – אני בעד לא לשכור שירותי הסעדה מן החוץ, כי אני סבור שצריך להקים מזנון של הכנסת, עם שף שהכנסת תשכור, שהוא עובד הכנסת.

אילן גילאון: אני מוכן לתת ייעוץ ועזרה בכך, אני מתמצא במקצת בעניינים האלה.

אילן גילאון: אני לא אומר את זה בצחוק.

אילן גילאון: בבית-הספר היסודי שבו למדתי היתה מסעדה של בית-הספר והעובדים היו עובדי הרשות המקומית, לא עובדי קבלן.

אילן גילאון: לכן מראשון ועד אחרון העובדים בניקיון, בהגשה במזנון, בכל תפקיד בכנסת – הכנסת צריכה להיות הראשונה שלא עובדת באמצעות מתווך, זה העיקרון.

אילן גילאון: לכן, נכון, מר אלכס עבד אלרחמאן הוא כמשל.

אילן גילאון: המקרה שלו ממחיש בדיוק לאן הדבר הזה מביא אותנו.

אילן גילאון: לו היה הדבר בידי, אתה יודע שהייתי בכלל מלאים את כל שוק העבודה במדינת ישראל, אך זה לא בידי.

אילן גילאון: החשיבה הכלכלית הזאת, אם התקציב רב או מועט – זה בכלל לא משנה.

אילן גילאון: בכנסת ישראל צריכים לעבוד רק אנשים שהם עובדי הכנסת.

אילן גילאון: לכן הייתי אומר שעכשיו צריך ללכת על מורטוריום כולל, לתת את 'זכות השיבה': כל מי שעבד כאן באמצעות קבלן יישאר כאן ללא הקבלן.

יעקב אדרי: זה תקדים מסוכן.

אילן גילאון: אמרתי את זה לצורך ההמחשה.

אילן גילאון: טוב, נסיר את 'זכות השיבה'.

אחמד טיבי: מצידי שיחזרו דרך זכות השבות ...

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, זאת חייבת להיות בסופו של דבר החלטה פוליטית ערכית.

אילן גילאון: לא ערכתי סקרים אבל אני סבור שרוב חברי הכנסת יסכימו לכך.

אילן גילאון: אסור שיתנהל כאן

אילן גילאון: אדם אחד בתוך כל המסגרת הזאת, לרבות חברי הכנסת – יש גם חברי כנסת שהם עובדי קבלן, אני מכיר את זה – אסור שיהיו כאן עובדי קבלן, מחברי הכנסת ועד אחרון אנשי הניקיון.

אילן גילאון: לכן אני מצדד מאוד בדברי האנשים שהעלו את הנושא.

אחמד טיבי: צריך לזכור שהקבלן מקבל סבסוד מן הכנסת.

אחמד טיבי: הקבלן לא עושה שום דבר לשם שמים.

אילן גילאון: צריכה פשוט להתקבל החלטה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: רשות הדיבור לחברת הכנסת שמטוב, ואחריה חבר הכנסת אדרי, בבקשה.

ליה שמטוב: אדוני היושב-ראש, בקדנציה הקודמת הצעת החוק הראשונה שהגשתי עסקה באחריות מזמין שירותי קבלן.

ליה שמטוב: למה הגשתי אותה?

ליה שמטוב: כי לפני שנבחרתי לכנסת הייתי סגנית ראש עירייה והייתי אחראית על נושא הגינון ורוב העובדים שלי היו בני מיעוטים.

ליה שמטוב: הקבלן לא שילם להם משכורות ראויות ולא שילם עבור כל התנאים שהיה צריך לשלם להם ואז הם היו ניגשים אליי ושואלים מדוע הם לא מקבלים את השכר ואת כל התנאים כפי שצריך.

ליה שמטוב: כאשר התחלתי לברר את זה הבנתי שהעירייה כמעסיק יצרה התקשרות עם קבלן, וזהו, והעירייה כבר לא אחראית.

ליה שמטוב: ראש העירייה לא רצה לעזור לי אז וגם לא הגזבר ולא אף אחד אחר.

ליה שמטוב: כאשר הגעתי לכנסת, זאת היה הצעת החוק הראשונה שהגשתי.

ליה שמטוב: היא עברה בקריאה הראשונה.

ליה שמטוב: היום היא "קבורה" בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כי 90% ממשרדי הממשלה כמעסיקים עושים התקשרות עם קבלני כוח-אדם ולא נוח להם שגם הם יהיו אחראים.

ליה שמטוב: אני סבורה שהכנסת צריכה להיות דוגמה.

ליה שמטוב: לא ייתכן שכאשר אנחנו יוצאים לפגרה גם הם יוצאים לפגרה, אבל אנחנו כן מקבלים משכורת והם לא מקבלים כלום.

ליה שמטוב: לא ייתכן ששומרים בבתי-ספר הולכים הביתה ביולי ומתקבלים מחדש לעבודה רק בספטמבר, ובמשך תקופת החופשה לא מקבלים שכר, אלא אם כן הם מקבלים דמי אבטלה.

ליה שמטוב: לא ייתכן, כפי שאמרת, להעסיק אדם רק 9 חודשים, ואחרי 9 חודשים, גם אם המעסיק סבור שהעובד טוב הוא מפטר אותו ומקבל אותו בחזרה לעבודה 3 חודשים לאחר מכן.

ליה שמטוב: אנחנו צריכים להיות הדוגמה, להראות את האחריות של מזמין שירותי קבלן.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: רשות הדיבור לחבר הכנסת אדרי, בבקשה.

יעקב אדרי: אני לא רוצה לתקוף את הקבלן, בשל שתי סיבות.

יעקב אדרי: ראשית, הוא לא נמצא כאן.

יעקב אדרי: שנית, אני לא מכיר את החוזה שלו עם הכנסת.

יעקב אדרי: ייתכן שהוא ממלא את כל תנאיי החוזה.

יעקב אדרי: אז מה לנו להלין עליו?

יעקב אדרי: הטענות שלי מופנות לכנסת, למינהל של הכנסת.

יעקב אדרי: צריך לסיים את הנושא הזה אחת ולתמיד.

יעקב אדרי: מותר לי להזכיר שגם אני הייתי שותף לדיון הזה.

יריב לוין: אזכיר שחבר הכנסת אדרי העלה את הסוגייה הזאת עוד הרבה לפני כניסת הקבלן הנוכחי למזנון.

יריב לוין: את זה צריך לומר לזכותו.

יעקב אדרי: עם שני הקבלנים הקודמים חבר הכנסת טיבי ואני גם כן התערבנו, וגם בכל הנוגע למר אלכס עבד אלרחמאן.

יעקב אדרי: הוא לא מהעובדים הגרועים אלא דווקא מהעובדים הטובים.

יעקב אדרי: צריך לעשות סדר בעניין הזה.

יעקב אדרי: אנחנו מבינים את הבעייתיות של קבלן שמגיע לכאן ובמשך כ-5 חודשים הכנסת לא עובדת.

יעקב אדרי: יש בעייתיות, אנחנו לא בורחים מאחריות.

יעקב אדרי: אבל צריך לתת מענה, לתת תשובות ברורות גם לעובדים, גם לתדמיתה של הכנסת.

יעקב אדרי: רבותי, הכנסת דנה גם על הקוטג' וגם על שכר הרופאים וכולי וכולי ועליה לתת מענה.

יעקב אדרי: בכל זאת היא בחזית בעניין הזה.

יעקב אדרי: לדעתי עובדי הכנסת מקופחים.

יעקב אדרי: מה שאמרה חברת הכנסת שמטוב הוא נושא אחר, הוא נושא גדול וכבד, שגם הוא בעייתי וגם בו צריך לטפל, אבל מר אלכס עבד אלרחמאן ותיק יותר מכולנו.

יעקב אדרי: אנחנו חברי הכנסת צריכים לפתור את הבעיה הזאת ולעגן את הזכויות של העובדים בהסכמים.

יעקב אדרי: לא ראיתי את ההסכם של הכנסת עם הקבלן.

יעקב אדרי: אני בטוח שיש לקונות בהסכמים של הכנסת עם הקבלן.

יעקב אדרי: ייתכן שכך נוח לכנסת, משכפלים את החוזה מקבלן לקבלן.

יעקב אדרי: אני מציע שאולי יהיה עוד זוג עיניים.

יעקב אדרי: תלכו לקראת העובדים ותכסו את הפערים שיש פה ושם.

יעקב אדרי: אני מקווה מאוד שבעניין הזה נהיה מן המבשרים בשורות טובות ולא להיפך.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, בהזדמנות הזאת אנחנו רוצים לבקש שמר אלכס עבד אלרחמאן יחזור לעבודה.

שלמה מולה: חבר הכנסת אחמד טיבי אמר את שאמר.

שלמה מולה: אם הוא נפגע – בסך הכול מדובר באדם מבוגר.

יריב לוין: חבר הכנסת מולה, אנחנו צריכים קודם לשמוע את ההנהלה.

אחמד טיבי: אבל חבר הכנסת מולה מציג בקשה.

יריב לוין: הבקשה ברורה.

יריב לוין: היא נמצאת על השולחן בצורה ברורה לגמרי.

שלמה מולה: אנחנו מבקשים שהוא יחזור לעבודתו.

שלמה מולה: האיש הזה, שעבד בכנסת במשך 15 שנים ואמור לצאת לפנסיה בעוד שנתיים, אין לו מה לעשות בשנתיים הללו.

יריב לוין: זה ברור, אני מבין, אבל זה לא בדיוק הפורום הנכון.

יריב לוין: צריך לשמוע את דברי המנכ"ל ברמה העקרונית.

אחמד טיבי: אני סבור שזה דווקא כן הפורום הנכון.

אחמד טיבי: לפחות 3-4 חברי כנסת מכל הסיעות פנו למפעיל המזנון כדי שיפתור את הבעיה של מר אלכס עבד אלרחמאן, והוא סרב.

אחמד טיבי: 70 חברי כנסת חתמו על עצומה, ביניהם 6 שרים.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, יש לי אמנם שאיפות אימפריאליסטיות בכל מיני תחומים, אבל אני גם מבין את מגבלותיי.

יריב לוין: הוועדה הזאת היא לא ועדת שימוע לפיטורי עובדים, לא קבועים, לא עובדי קבלן ולא עובדים אחרים.

יריב לוין: זה לא בסמכותנו.

יריב לוין: אנחנו יכולים לפנות, ולכן כשניגשת אליי וביקשת שאחתום על פנייה עשיתי את זה בשמחה וללא היסוס.

יריב לוין: את זה אנחנו יכולים, ולדעתי גם חובתנו היתה לעשות.

יריב לוין: אבל בוועדה כאן עלינו לזכור את גדר סמכויותינו ולא לעשות דברים שאסור לנו.

יריב לוין: אנחנו לא ועדת שימוע.

אחמד טיבי: לפעמים אנחנו מאשרים את התקציב בקלי-קלות.

יריב לוין: חבר הכנסת טיבי, ברור לך שאחר-כך לא יהיה ולו עובד אחד שיבקש שנדון באופן פרטני בעניינו ושאוכל להגיד לו: אדוני, אני מפלה אותך לעומת עובד אחר.

יריב לוין: מאחר וזה לא בגדר סמכותנו, עלינו להיות זהירים ולהעביר את הקו בדיוק במקום הנכון.

שלמה מולה: אין עובד אחר שנמצא בכנסת כבר 15 שנים ופוטר.

יריב לוין: הקריאה נשמעה.

יריב לוין: חברת הכנסת קירשנבאום, בבקשה.

פניה קירשנבאום: תודה, כבוד היושב-ראש.

פניה קירשנבאום: לא הייתי רוצה לדבר על הנושא הפרטני, כי הטיפול בנושא פרטני מסובך יותר ודורש ניהול משאבי אנוש, שבמקרה הזה של העובדים הללו לא קיים בכנסת כי הם לא נחשבים לעובדים.

פניה קירשנבאום: אני רוצה להתייחס לכל הנושא שהוזכר כאן.

פניה קירשנבאום: כל אימת שאנחנו יוצאים לפגרה ואני רואה את העובדים הללו, שמשרתים אותנו כאן נאמנה בתקופת העבודה שלנו, נכמר לבי, כי אני סבורה שלא יכול להיות דבר כזה.

פניה קירשנבאום: עברנו את חג הפסח, ועבדים היינו לפרעה במצרים, אבל אנחנו ממשיכים להחזיק כאן דור שלם של עבדים: אנשים שמגיעים לכאן, משרתים אותנו במשך תקופה מסוימת ואחר-כך פשוט נזרקים כאשר אנו בחופש, ללא שכר וללא תנאים.

פניה קירשנבאום: אני מסכימה עם חברת הכנסת ליה שמטוב שאנו כמחוקקים צריכים להוות דוגמה לכל עם ישראל ולא להשוות את עצמנו לאחרים.

פניה קירשנבאום: כאשר נפתור את בעיית עובדי חברות כוח-אדם וכאשר יהיה כאן מי שינהל את משאבי האנוש, אז אפשר יהיה כבר לדבר על הערכת עובדים, כפי שזה צריך להתנהל, על טיפול באנשים הללו, ואולי אז לא נגיע למצב של שימוע או של פיטורים.

פניה קירשנבאום: אני מעריכה שמה שקרה עם מר אלכס עבד אלרחמאן היה קש ששבר את גב הגמל.

פניה קירשנבאום: אחרי כל שנות העבודה הללו הוא מצא את עצמו במצב שהוא לא יודע מה יהיה עתידו, והנה שוב הוא יוצא לחופשה, ושוב חוזר, ושוב לא יודע אם יגיע לפנסיה, אם יצליח לחסוך או לא.

פניה קירשנבאום: ההתנהלות הזאת היתה תוצאה של מה שהאדם הזה עבר במשך השנים, ואם נפתור את ההתנהלות הזאת נטפל בוודאי גם בכוח האדם.

פניה קירשנבאום: פעמים רבות הוועדות הללו משמשות כמקום לשחרור לחץ וקיטור.

פניה קירשנבאום: אנחנו מדברים, ואחר-כך יוצאים מכאן והדברים ממשיכים להתנהל כדרכם.

פניה קירשנבאום: אני מקווה מאוד שבמקרה הזה זה לא יהיה רק שחרור לחץ ובאמת יתקבלו כאן החלטות, ואולי נשנה חלק מן הדברים.

פניה קירשנבאום: תודה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: שימוש בעודפי תקציב הכנסת משנת 2010 לשנת 2011

יריב לוין: אדוני מנכ"ל הכנסת, בבקשה, אני מציע שתסקרו את הסקירה שביקשנו שתציגו.

יריב לוין: אולי אנחנו פותחים כאן איזה מוסד של סקירה תקופתית, במקרה הזה חצי-שנתית, של ביצוע התקציב, מה נעשה מאז אישרנו אותו, ובמסגרת הזאת, כמובן, אנא התייחסותך גם לסוגייה הנוכחית.

יריב לוין: ככל שהיועצת המשפטית תמצא לנכון תשלים את הדברים, וגם החשב כמובן, בבקשה.

יעקב אדרי: נדבר עכשיו על הסעיף הראשון?

יריב לוין: מנכ"ל הכנסת יציג לנו סקירה ובמסגרת הזאת יתייחס גם לסוגייה הזאת.

יריב לוין: הודעתי את זה בתחילת הישיבה.

יעקב אדרי: יש לנו גם התייחסויות לתקציב.

יריב לוין: בוודאי נקיים גם דיון בסעיפים השונים.

יריב לוין: ייתכן שלא נספיק לסיים את הדיון היום ואז נקבע ישיבה נוספת.

יריב לוין: נמצה את הדיון לעומק, בוודאי.

יריב לוין: בבקשה, אדוני.

דן לנדאו: תודה רבה.

דן לנדאו: תודה גם על ההזדמנות שניתנת לנו להתייחס לוועדת התקציב כאל דירקטוריון.

דן לנדאו: ככל שהדבר הזה יעלה יפה, נשמח להופיע כאן באופן יזום מדי חצי שנה בכדי לדווח, גם על ביצוע התקציב שהוועדה הזאת אישרה.

דן לנדאו: נחזור אליכם, שולחינו, האחראים עלינו, ונדווח איפה היינו ומה עשינו, כולל מה עשינו עם הכסף.

דן לנדאו: הייתי מבקש את רשות היושב-ראש שקודם כול חשב הכנסת יציג כאן מצגת קצרה מאוד על ביצוע התקציב, על המספרים עצמם, ואחר-כך אסקור באופן רחב קצת יותר את התהליכים, שאולי לא רואים אותם ממש בתוך ביצוע התקציב.

דן לנדאו: אגב, לראשונה אנחנו חוזרים באמצע שנת תקציב ומדווחים על ביצוע התקציב.

דן לנדאו: דיווח מסוג כזה לא קיים אפילו בממשלה.

דן לנדאו: אנו מקווים שהדבר הזה יהפוך להיות סטנדרד אצלנו בכנסת.

דן לנדאו: יתרה מכך, אנו מקווים שכבר בשנת התקציב 2012 נוכל להציג בפניכם, ואחר-כך בפני הציבור באמצעות אתר האינטרנט, משהו בדומה למאזן – דוח שנתי.

דן לנדאו: אינני יודע אם נרד לרזולוציה של דוחות רבעוניים, אבל לפחות דוח שנתי.

דן לנדאו: המדינה כולה, ועמה גם הכנסת, עוברת, גם מבחינה חשבונאית – ואני לא מתיימר להבין בזה יותר מדי – וגם מבחינת האפשרות הטכנולוגית להפיק את הנתונים, גם הנתונים התקציביים וגם התפעוליים, ולנהל אותם, למערכת שנקראת "מרכבה".

דן לנדאו: אני בטוח שחלק מחברי הכנסת שמעו עליה.

דן לנדאו: גם הכנסת מצטרפת לזה.

דן לנדאו: אחת האפליקציות תאפשר לנו לחזור אליכם, אל ה"דירקטוריון", ולהראות לכם באופן מפורט מאוד תקציב מול ביצוע.

דן לנדאו: כאמור, ברשות היושב-ראש, הייתי מבקש שעכשיו תוצג המצגת על-ידי החשב.

חיים אורון: אנחנו מבקשים היום מן הוועדה המשותפת לאשר לנו העברות תקציב שתוקצבו בשנה שעברה ועדיין לא בוצעו.

חיים אורון: הן יבוצעו בשנה הזאת או בהמשך ולכן אנחנו מעבירים אותן כעת.

חיים אורון: בטבלה הבאה תראו את המספרים.

חיים אורון: בגדול, אושר לכנסת לשנת 2011 תקציב בסך 627 מיליון שקלים.

חיים אורון: מתוכם, 81 מיליון שקלים יועדו למוזיאון הכנסת, או "בית פרומין", שאתייחס אליו בהמשך.

חיים אורון: נכון להיום ניצלנו כ-40% מן התקציב שאושר לנו בשנה שעברה.

שלמה מולה: 60% מתקציב 2010 לא נוצל?

חיים אורון: אני מדבר על התקציב לשנת 2011.

חיים אורון: אני חוזר: התקציב המקורי שאושר לשנת 2011 עמד על 627 מיליון שקלים.

חיים אורון: 114 מיליון שקלים אני מבקש מן הוועדה המשותפת לאשר להעביר מ-2010 ל-2011, שהם למעשה דברים שאושרו בשנת 2010 אבל בפועל לא בוצעו והתשלומים יהיו בשנת 2011.

יעקב אדרי: כמו מה?

חיים אורון: כמו שכר חברי כנסת של החודש האחרון, כמו מכוניות משוריינות שהיינו צריכים לקנות, כמו מערכת ה"סנהדרין" שתקצבנו, כמו תוספות.

שלמה מולה: מה זה "שכר חברי כנסת שלא שולם"?

חיים אורון: למשל תקציב הלשכה, 12,000 שקלים שחברי הכנסת לא מנצלים.

חיים אורון: אנחנו מאפשרים להעביר אותם משנה לשנה וזה מסתכם ב-1.2 מיליון שקלים העברה משנה שעברה.

יעקב אדרי: מה הסכום שאתה מבקש להעביר מ-2010 ל-2011?

חיים אורון: 114 מיליון שקלים.

יעקב אדרי: זה סכום גדול מאוד ואני לא מבין למה מראש לא גורעים את התקציב.

יעקב אדרי: לפעמים יש פער שניתן להבינו, אבל כאן מדובר בסכום גבוה מאוד.

חיים אורון: נחזור על הדבר הזה.

חיים אורון: מתוך 114 מיליון שקלים, 45 מיליון שקלים מתייחסים ל"בית פרומין".

יעקב אדרי: ייתכן שהסכום הזה יופיע גם בשנה הבאה.

חיים אורון: כן, ייתכן מאוד.

דן לנדאו: חבר הכנסת אדרי, תבחין בין שני דברים לגבי "בית פרומין".

דן לנדאו: עיקר הכסף הוא עלות הרכישה מחדש של הבניין על-ידי המדינה.

דן לנדאו: חלק מן הכסף שולם כבר, חלק מן הכסף כנראה עדיין לא שולם, מכיוון שמשרד האוצר והמוכֵר נמצאים בהתדיינות משפטית.

דן לנדאו: בסופו של דבר המדינה, באמצעות תקציב הכנסת – אנחנו מעין צינור מבחינה כלכלית – תצטרך להשלים את הרכישה.

דן לנדאו: תבחין בין זה ובין העלויות של הבנייה, הפיתוח, ואחר-כך התפעול של המוזיאון שיוקם שם בעתיד.

שלמה מולה: מה התקציב המיועד ל"בית פרומין"?

שלמה מולה: אתם מבקשים 140 מיליון שקל.

שלמה מולה: נכון?

חיים אורון: אני מבקש להקדים ולומר, וזה חשוב מאוד לפרוטוקול.

חיים אורון: "בית פרומין" מופיע בתקציב הכנסת בסכום של 100 מיליון שקלים מע"מ.

חיים אורון: שוחחתי על הנושא הזה ממש לפני הישיבה הזאת עם מנהל נכסי הדיור הממשלתי במשרד האוצר, מר גבי שוחט.

חיים אורון: אני מבקש להדגיש, 100 מיליון שקלים זה סכום שקבענו די באקראי והכנסנו לתקציב.

חיים אורון: אף אחד לא אומר שהסכום הזה ישולם ואף אחד לא אומר שהסכום הזה לא ישולם.

חיים אורון: הסכום הזה ייקבע אך ורק על-ידי בית-המשפט.

חיים אורון: למעשה הפקענו את "בית פרומין" על-פי חוק מוזיאון הכנסת, כאשר החוק קובע שאנחנו משלמים עבורו את הסכום שיקבע השמאי הראשי הממשלתי.

חיים אורון: השמאי הראשי הממשלתי קבע סכום של 45 מיליון שקלים בתוספת מע"מ.

חיים אורון: זה הסכום שכבר שילמנו וקיבלנו חזקה על "בית פרומין".

חיים אורון: היום מי שהיה בעל הזכויות ב"בית פרומין" מערער על השומה ומבקש ממשרד האוצר שהשומה תיקבע באמצעות שמאי מוסכם ולא באמצעות השמאי הממשלתי הראשי.

יעקב אדרי: אנחנו יוצאים כבר מתוך הנחה שהסכום יהיה פי שתיים?

חיים אורון: משרד האוצר ענה לו שהוא מתנגד לבקשה הזאת.

חיים אורון: הם אומרים שהחוק קובע במפורש שהשומה תהיה של השמאי הראשי הממשלתי.

חיים אורון: כל זה במגרש של מי שהיה בעל הזכויות בנכס.

חיים אורון: הוא יכול לגשת לבית-המשפט ולערער על זה, הוא יכול לגשת לבית-המשפט ולערער בכלל על השומה עצמה, הוא יכול לעשות כל מיני דברים.

חיים אורון: נכון להיום איננו יודעים היכן זה עומד, פרט לְמה שאמרתי לכם עד עכשיו.

חיים אורון: עד כה מי שהיה בעל הזכויות בנכס לא הגיש ערעור על תשובתו של משרד האוצר, לא הגיש ערעור על השומה עצמה, על שום דבר.

חיים אורון: אם הוא יבקש להגיש ערעור, וייתכן שיפנה לבית-המשפט ויערער על השומה עצמה או על השמאי או על כל דבר, איננו יודעים לאן זה יגיע.

חיים אורון: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו להימצא במצב שמישהו חיצוני יקבע לנו איזה סכום שלא יהיה בתקציב.

חיים אורון: יחד עם זה, אף אחד לא מוכן להגיד לנו מה הסכום הסביר, כי אף אחד לא יודע.

חיים אורון: כולם אומרים: הסכום שקבע השמאי הממשלתי מבחינתנו הוא הסכום.

יעקב אדרי: את זה שילמתם כבר.

חיים אורון: כן.

יעקב אדרי: אז למה משריינים עוד סכום כל-כך גבוה?

חיים אורון: אם אותו אדם יפנה לבית-המשפט, אינני יודע מה ייקבע.

יעקב אדרי: הוא פנה כבר?

חיים אורון: הוא לא פנה, ולמיטב ידיעתי אין לו זמן רב לפנות.

חיים אורון: בכל אופן, זה סכום שנמצא בתקציב.

חיים אורון: אף אחד לא מבטיח שהוא ישולם.

חיים אורון: ייתכן שהוא לא ישולם ואז הוא יוחזר למשרד האוצר.

חיים אורון: אבל אני חייב להדגיש לפרוטוקול, זה סכום שנקבע בדיונים פנימיים שלנו.

חיים אורון: למה?

חיים אורון: ככה.

חיים אורון: אני חוזר ומדגיש שאין לזה שום בסיס.

אילן גילאון: מה קורה כרגע ב"בית פרומין?

אילן גילאון: יש שם משהו?

דן לנדאו: כפי שעדכן אותנו מינהל הדיור הממשלתי, הכנסת סיימה לפני כשנה לחוקק חוק מיוחד שדה פקטו הפקיע את הבניין ממי שקנה אותו מן המדינה לפני 10-12 שנים והחזיר אותו לרשות המדינה.

דן לנדאו: לא לרשות הכנסת אלא לרשות מדינת ישראל.

דן לנדאו: החוק קובע גם שיש להקים מועצה, והיא הוקמה כבר.

אילן גילאון: זה כבר בדיור הממשלתי?

דן לנדאו: זה בדיור הממשלתי.

דן לנדאו: למיטב ידיעתי הדייר הממשלתי היום הוא בתי-הדין הרבניים, המחוזי והארצי, והם אמורים לפנות את הבניין ביוני 2012 ואני מקווה שעד אז נהיה מוכנים מבחינת התכנון.

דן לנדאו: אנחנו מנסים לעבוד הכי מהר שאפשר, והתכנון עומד להיות תכנון דמוקרטי, תכנון שמשתף את הציבור, לא רק קבוצת אנשים מומחים אלא צוות רחב ככל האפשר יהיה שותף בתכנון של המוסד החדש הזה, שמן הסתם הוא מיוחד מאוד.

קריאה: אפשר להקים שם בית לורדים.

דן לנדאו: לא, חלילה.

דן לנדאו: זה מוסד שאמור להיות מיוחד מאוד, ומצד שני אסור שיאפיל על הכנסת עצמה, אם כבר הזכרת את בית הלורדים.

דן לנדאו: אנו מקווים שביוני 2012 נוכל כבר להתחיל לגעת בבניין.

דן לנדאו: כשאני אומר "אנחנו" אני מתכוון לכך שיש שותפות בינינו ובין משרד האוצר, בינינו ובין המדינה, בינינו ובין מינהל הדיור הממשלתי.

דן לנדאו: הם בעלי הבית ואנחנו ברי-רשות, למי שמכיר את המונחים מתחום המקרקעין.

אילן גילאון: ייעודו הסופי של "בית פרומין" הוא מוזיאון?

דן לנדאו: ייעודו הסופי בחלקו הוא המוזיאון.

דן לנדאו: יהיה דייר נוסף.

דן לנדאו: מי הוא יהיה?

דן לנדאו: אינני יודע.

דן לנדאו: יהיה דייר ממשלתי נוסף – מיניסטריון, גוף, רשות, אינני יודע מי, שישכון בבניין פרומין ההיסטורי ביחד עם מוזיאון הכנסת.

דן לנדאו: מוזיאון הכנסת לא צפוי להשתרע על פני כל הבניין וגם לא נחוץ שיהיה בכל הבניין.

דן לנדאו: לכן, כפי שאמר החשב, חלק מן החוק התגשם כבר, הבניין בעצם עבר לחזקת המדינה, אבל הכנסת עדיין לא שמה את ידיה על הבניין.

דן לנדאו: היושב-ראש הקים לפני 3-4 חודשים מועצה ציבורית, כפי שהחוק מחייב, בראשות מזכיר הכנסת לשעבר, מר אריה האן, שעומד בראש המועצה המייעצת למוזיאון הכנסת.

דן לנדאו: המועצה החלה כבר לעבוד.

דן לנדאו: הקמנו אצלנו מינהלת קטנה שתהיה מבוססת בעיקר על – לא נעים לומר – ספקי מיקור-חוץ: אדריכלים, יועצים, יועצים היסטוריים.

דן לנדאו: הם לא יהיו עובדי הכנסת אלא ספקי מיקור-חוץ.

דן לנדאו: הרעיון הוא שאנחנו נגיש למועצה הצעות שונות.

דן לנדאו: המועצה מכילה נציגי ציבור שונים, נציגים של המועצה לשימור אתרים, נציגים של עיריית ירושלים, חברי כנסת לשעבר, כל מיני אנשים שמייצגים את עצמם או את המוסדות שבהם הם משרתים.

דן לנדאו: הפרויקט החל כבר לנוע קדימה.

דן לנדאו: אבל מבחינה תקציבית אנחנו צריכים להיות ערוכים גם לתסריט הגרוע, שבית-המשפט המחוזי יקבע ש-45 מיליון שקל לא מספיקים והוא יקבל את השומה שמכפילה את הסכום.

דן לנדאו: הרי אתם לא רוצים שנבוא אליכם באמצע שנת עבודה – וכעת שנת העבודה בתקציב נמשכת שנתיים – ונגיד לכם: אופס, היתה לנו הערכת-חסר, בואו "תדפיסו" לנו עוד כמה עשרות מיליוני שקלים.

דן לנדאו: אנחנו מעדיפים להיות בעודף ובמקרה הגרוע ביותר "להחזיר" למשרד האוצר.

דן לנדאו: תקציב שלא מבוצע בעצם לא יצא מעולם ממשרד האוצר.

חיים אורון: אני שמח להסביר לחבר הכנסת אדרי למה יש לנו עודפים.

חיים אורון: אני לא רוצה להגיע לכדי כך שאצטרך להסביר למה חסר לנו כסף.

אילן גילאון: עודף או חסר – הבנתי שבדרך כלל זה פחות או יותר אותה בעיה.

חיים אורון: במקצוע שלי אומרים שכאשר יש רווח אז כולם שמחים, וכאשר יש מחסור דוח הרווח וההפסד הופך לדוח רווח והסבר ...

שלמה מולה: זה יכול להיות גם ההיפך.

שלמה מולה: אם היה תקצוב ונותרו עודפים סימן שלא מימשו את התוכניות ולא עשו את העבודה.

אילן גילאון: העיקר, שעובדי המוזיאון יהיו עובדי הכנסת ולא עובדי קבלן.

דן לנדאו: זה שאלה.

חיים אורון: אני רוצה לסכם את המספרים על מנת שתדעו מה מאשרים.

חיים אורון: אני חוזר, התקציב המקורי עמד על 627 מיליון שקלים.

חיים אורון: 114 מיליון שקלים אנחנו מעבירים משנה קודמת לשנה זו בגין סכומים שתוקצבו בשנים קודמות ועדיין לא בוצעו.

חיים אורון: התקציב החדש, סך כל התקציב סך כל העודפים, יעמוד על 740 מיליון שקלים.

חיים אורון: היתרה לניצול שעדיין לא נוצלה עד לסוף השנה תהיה בסך 411 מיליון שקלים.

חיים אורון: אם ניקח את שני הסכומים, האחד פחות השני, יוצא ש-40% מן התקציב נוצל ו-60% עדיין לא נוצל.

יעקב אדרי: מן העודפים משנת 2010, יש סעיפים מסוימים שתגברתם במיוחד?

חיים אורון: יש סעיף אחד, בסך 600,000 שקלים, שלא תוגבר משנת 2010, אלא בשנת 2011 אנחנו מתגברים אותו מן הרזרבה.

חיים אורון: הכוונה לסעיף העסקת סטודנטים.

יריב לוין: על הסעיף הזה, אני כבר אומר, נקיים דיון נפרד.

יריב לוין: הסעיף הזה, על פניו, סותר את מה שנאמר לנו כאן כאשר אושר התקציב להעסקת דוברים, שאמורים לבצע את הפעולה שכפי שאני מבין כאן מבקשים שיבצעו הסטודנטים.

חיים אורון: לא.

חיים אורון: הם יועסקו במקומות שונים לחלוטין.

דן לנדאו: הדברים לא קשורים זה לזה.

דן לנדאו: הם לא נמצאים באותה גזרה בכלל.

יריב לוין: הבנתי שיש בקשה לתוספת תשלום עבור העסקת הסטודנטים בתפעול מערך הדוברות.

דן לנדאו: לא.

חיים אורון: הם יועסקו בעיקר במרכז המבקרים.

חיים אורון: אלה שני דברים שונים.

דן לנדאו: אם היושב-ראש מבקש, אבהיר את עניין העסקת הסטודנטים.

דן לנדאו: הגדלנו פי כמה וכמה את מספר המדריכים לציבור הרחב שמבקר בכנסת.

דן לנדאו: לפני שנה היו כאן 6 מדריכים והיום יש 20 מדריכים.

דן לנדאו: גם היקף הקהל שמבקר בכנסת גדל.

דן לנדאו: יש כאן מדריכים בכל השפות.

דן לנדאו: אנו עורכים היום סיורים ב-7-8 שפות.

דן לנדאו: אגב, לא מצאנו מדריך לגרמנית שיכולנו להעסיק אותו כסטודנט, אז לקחנו ספק מיקור-חוץ.

דן לנדאו: אותו אדם עובד עבור "יד ושם" והוא יעבוד כאן בקבלנות.

דן לנדאו: אני "זורק" לך כל הזמן דוגמאות, חבר הכנסת גילאון, כדי להראות לך שהשאלה או החיוב המוחלטים בנושא הזה הם לא עניין חד-חד ערכי.

דן לנדאו: זה דוגמה להעסקת סטודנטים.

דן לנדאו: דוגמה נוספת, בתחום המִפְתוּח.

מירה פיירשטיין: וגם במוקד ההזמנות.

דן לנדאו: נכון.

דן לנדאו: תחום המִפְתוּח הוא תחום רחב מאוד, שנוגע לאופן שבו אנו יוצרים קטלוג לעולם התוכן שאתם כחברי הכנסת מייצרים.

דן לנדאו: זה בא מלשון מפתח.

דן לנדאו: הכוונה ליצור מפתחות לתוכן.

דן לנדאו: למשל, תוכן העניינים הוא סוג של מפתח.

דן לנדאו: כאשר הדיון בוועדה הזאת יסתיים הפרוטוקול יהיה בן X עמודים ועל גבי הפרוטוקול יהיו מפתחות לתוכן עצמו.

דן לנדאו: מפתח אחד הוא שֵם חבר הכנסת המשתתף, מפתח שני הוא שמות המוזמנים, וכולי וכולי.

דן לנדאו: אנחנו עושים את זה גם בראייה לאחור, עד תש"ח, כדי שבסוף התהליך כל התוכן שחברי הכנסת לדורותיהם יצרו, מתש"ח ועד היום, יהיה נגיש לציבור גם בחיפוש.

דן לנדאו: אדם שמחפש משהו ב"גוגל", בלי המפתחות לא יגיע לשום מקום.

דן לנדאו: זה הרעיון.

דן לנדאו: יש הרבה מאוד פרויקטים שייעשו ב"בום" גדול.

דן לנדאו: אנחנו לא מעוניינים להעסיק כאן עשרות אנשים למשך שנים רבות, אלא להעסיק מאסה גדולה של אנשים לצורך פרויקט גדול.

דן לנדאו: זה מתאים מאוד להעסקה של סטודנטים.

דן לנדאו: אנו חושבים בעתיד אולי לאמץ את מה שעשו משרדי ממשלה אחרים, למשל משמר בתי-המשפט או משמר משרד ראש הממשלה.

דן לנדאו: אני לא מתכוון לשב"כ אלא לשומרים על מתחם משרד ראש הממשלה.

דן לנדאו: באותם מקומות דווקא מעסיקים סטודנטים כי זה מתאים להם מאוד לעבודה במשמרות, זה מתיישב עם החיים הסטודנטיאליים של משמרות עבודה מול משמרות לימודים.

דן לנדאו: לכן אנחנו מבקשים להגדיל את התקציב הזה, כדי לאפשר לנו שימוש בכוח-אדם שהוא גמיש בהגדרה והוא זמני בהגדרה, כי הוא לא בא לכאן לצורך הקריירה שלו אלא בא לבצע כאן עבודה סטודנטיאלית כאשר הוא סטודנט.

חיים אורון: יש עוד שני סעיפים שבהם היתה הגדלה.

חיים אורון: סעיף אחד הוא פרישת עובדים.

חיים אורון: בשנה שעברה הכנסת יצאה בתוכנית, שאושרה על-ידי ועדת הכנסת, לפרישה מוקדמת של עובדים.

חיים אורון: היא לא נוצלה.

חיים אורון: השנה הצענו תוכנית פרישה משופרת במקצת לתפקידים מסוימים על מנת לעודד אנשים לפרוש והשתמשנו במה שלא ניצלו בשנה שעברה.

חיים אורון: דבר שני שהגדלנו, כתוצאה מהחלפת המפעיל של שירותי מזנון הכנסת – ובכוונה אני מדבר על המפעיל ולא על הקבלן – התייקרו העלויות.

חיים אורון: המפעיל הזה למעשה הוא כשיר 2, שבעבר לא התקבל כי ההצעה שלו היתה יקרה.

חיים אורון: נכון להיום במחירים שלו היה צריך להוסיף לעלויות של הפעלת מזנון הכנסת עוד 1.3 מיליון שקלים.

חיים אורון: אלה למעשה כל הסעיפים שבהם היתה הגדלה.

דן לנדאו: כדי לשמור את רמת המחירים במזנון הציבורי כפי שהיא – והיא נמוכה מאשר היתה בעבר – כדי שלא תהיה שם עליית מחירים החלטנו להעמיק את הסובסידיה למוצר, פר מנה, במזנון הכללי, אך יקרנו את המחיר במזנון חברי הכנסת.

דן לנדאו: עיקר התלונות כלפי המפעיל הקודם – ויושב-ראש הוועדה היה דומיננטי מאוד בעניין הזה – היו סביב השירות במזנון חברי הכנסת.

דן לנדאו: לכן שם ניתן דגש מיוחד.

דן לנדאו: לפחות על-פי מה שאני שומע, המצב השתפר ולכן גם יקרו שם את המחיר.

אילן גילאון: זאת היתה בעיה אחת.

אילן גילאון: הבעייה השנייה היתה האוכל.

אילן גילאון: השירות השתפר, אבל האוכל לא.

אחמד טיבי: מי אמר שזה השתפר?

דן לנדאו: שני חברי הכנסת שהרבו להתלונן בעבר אומרים היום שהמצב השתפר.

אחמד טיבי: אני חושב שהמצב נסוג לאחור.

יריב לוין: לא היה לאן לסגת ...

אילן גילאון: אוכל של בית-חולים, שירות של בית-סוהר, ומחיר של בית-מרקחת ...

יעקב אדרי: אדוני היושב-ראש, כאשר רואים את התקציב רק ביום הישיבה קשה באמת ללמוד אותו היטב.

יעקב אדרי: בפעמים הקודמות אישרנו את תקציב הכנסת לא בקשיים גדולים.

יעקב אדרי: אנחנו סמכנו, וסומכים גם היום על הצוות המקצועי.

יעקב אדרי: יחד עם זה, אני מציע לא לאשר היום את התקציב אלא אולי יהיו עוד כמה סעיפים שנרצה לדון בהם בישיבה נוספת.

אחמד טיבי: יש נושאים שדורשים ליבון.

יעקב אדרי: באשר לקשרי חוץ – אני יודע שחברי הכנסת אוהבים לצאת לחוץ-לארץ, ואם אני לא טועה התקציב גדל.

יריב לוין: לא כולם אוהבים לנסוע לחוץ-לארץ.

יעקב אדרי: אני מסכים אתך.

יעקב אדרי: אבל כאשר אנחנו נוסעים לחוץ-לארץ – ואני קשור בקשרי חוץ עם גרמניה – אנחנו מקבלים את השירות הכי טוב שרק אפשר.

יעקב אדרי: משלחת של חברי הכנסת שנסעה מכאן לגרמניה לפני שנה קיבלה אירוח למופת, מן היום הראשון ועד היום האחרון.

יעקב אדרי: לפני חודש התארחה אצלנו משלחת של הבונדסטאג, של 9 חברי פרלמנט, ואני רוצה לומר לכם שהתביישתי.

יעקב אדרי: ביום הראשון אף אחד לא קיבל אותם.

יעקב אדרי: פרט ליום אחד, שבו היתה פעילות מרוכזת, שאז קיבלו אותם, לא היתה התייחסות אליהם.

יעקב אדרי: הלכתי אל האנשים הטובים שיש לנו באגף קשרי חוץ, אבל הם באים בטענה פשוטה מאוד: מגיעות לכאן המון משלחות, יש הרבה מאוד ביקורים והצוות מצומצם.

יעקב אדרי: אני סבור שעלינו לחשוב איך הכנסת מייצגת את המדינה ואיך היא מקבלת את המשלחות.

יעקב אדרי: אני יודע איך מקבלים אותנו בחוץ-לארץ.

יעקב אדרי: חבר הכנסת טיבי, אתה ותיק בעניינים האלה.

אחמד טיבי: מעולם לא נסעתי על חשבון הכנסת.

יריב לוין: לעומת זה, חבר הכנסת טיבי נסע למקומות שאני כנראה לעולם לא אגיע אליהם ...

אחמד טיבי: אם אתה רוצה, היום אני יכול לשלוח אותך ... אמרתי: לשלוח.

אחמד טיבי: לא אמרתי: להחזיר ...

יעקב אדרי: אני רוצה לבקש ממנכ"ל הכנסת לבדוק את העניין הזה.

יעקב אדרי: אגב, אין לי טענות לעובדים.

יעקב אדרי: הם עובדים מצוינים, אבל אין להם כוח-אדם.

דן לנדאו: אני חולק על הטענה הזאת.

דן לנדאו: רק בחודשיים האחרונים סיימנו תהליך של רה-ארגון במחלקה הזאת, שלא מזמן תוגברה באנשים, וגם תוקננה באופן שאנשים שביצעו תפקידים הרבה יותר מורכבים מהתקן שלהם חלקם התמודדו במכרזים, וחלקם לא היו צריכים להתמודד במכרזים אלא שודרגו לשכר גבוה יותר, לתקן מכובד יותר.

יעקב אדרי: אני לא נכנס לעניין הזה.

יעקב אדרי: אני נכנס למספר התקנים שיש באותה מחלקה.

יעקב אדרי: כמה אנשים עובדים היום במחלקת קשרי חוץ?

מירה פיירשטיין: 5 עובדות, והן תוגברו כרגע בעובדת נוספת.

יעקב אדרי: גם זה לא הרבה.

יעקב אדרי: מה היה לפני כן?

יעקב אדרי: כמה זמן יש שם 5 עובדות?

אחמד טיבי: אני רוצה להצטרף לדבריו של חבר הכנסת אדרי.

אחמד טיבי: במחלקת קשרי חוץ בכנסת יש אנשים מקצועיים, שרק היעדר כוח-אדם מקשה עליהם, אבל מגיעות להם כל התשבחות.

אחמד טיבי: צריך להכפיל את מספר העובדים במחלקת קשרי חוץ, ולצורך זה יש תקציבים.

יעקב אדרי: כאשר שאלתי למה המשלחת מגרמניה נתקבלה כפי שנתקבלה, אמרו לי: אין לנו כוח-אדם.

יעקב אדרי: זה מצער מאוד, כי אותנו הם קיבלו למופת.

דן לנדאו: אני מוכן לבדוק לגופו של עניין מה אירע עם המשלחת המסוימת הזאת.

דן לנדאו: אם היית אומר לי את זה בזמן אמת אני בטוח שהייתי פותר את הבעיה.

דן לנדאו: זה פעם ראשונה בשנתיים שאני כאן שאני שומע תלונה על האופן שבו מקבלים אורחים.

דן לנדאו: כאשר התחלת לומר את הדברים הייתי בטוח שאתה מכוון לאופן שבו הם נתקבלו מבחינת שירותי ההסעדה, שזאת היתה הסיבה שהחלפנו את מפעיל שירותי ההסעדה.

יעקב אדרי: לא.

יעקב אדרי: מבחינת הצוות מקצועי.

יעקב אדרי: יש הרבה משלחות שמתקבלות לא כיאות.

שלמה מולה: יש לי שאלה.

שלמה מולה: כאשר אתם מדברים על משרות לביצוע, כאשר הפרויקט תוקצב בשנת 2010 ואנחנו כבר באמצע שנת 2011, זה אומר שלא השלמתם את הדבר?

נדב כספי: אלה שינויים משנת 2010 לשנת 2011.

נדב כספי: ביקשנו 42 משרות.

נדב כספי: השקף הבא מציג את הביצוע של 42 המשרות.

שלמה מולה: האמן לי, אני יודע בדיוק על מה אני שואל.

דן לנדאו: חבר הכנסת מולה, אני יודע לְמה אתה מכוון ואענה לך תשובה.

דן לנדאו: בדיון שהתקיים לפני חצי שנה, כאשר אישרתם את תקציב הכנסת לשנתיים, דיברתי, למשל, על העדפה מתקנת לאתיופים והעדפה מתקנת לערבים.

דן לנדאו: כאשר אנחנו מדברים על ביצוע, אנו מתכוונים למשל לכך שעכשיו יוצא מכרז, עכשיו הוא באוויר.

שלמה מולה: על זה בדיוק אני מלין.

שלמה מולה: איך ייתכן שחלפה חצי שנה ועדיין לא ראינו ביטוי להחלטות?

שלמה מולה: אתה אומר שיצא מכרז, אבל עד שהמכרז יסתיים וייבחר זוכה תסתיים כמעט שנת 2011 ואתה תידרש לשלם משכורת רק לחודשיים האחרונים של שנת 2011.

שלמה מולה: אז מה הועילו חכמים בתקנתם?

שלמה מולה: אז למה שריינת תקציב מתחילת השנה?

שלמה מולה: שריינת תקציב, אך במשך 10 חודשים לא השתמשת בו.

דן לנדאו: אנחנו נמצאים עכשיו בחודש יוני.

שלמה מולה: הצגתי את זה כדוגמה.

שלמה מולה: אם לא תאיישו את המשרות בתוך חצי שנה, זה אומר שיש לכם תקציב שעומד מאז חודש ינואר ולא ביצעתם.

שלמה מולה: מדובר על כ-10 עובדים, כפול 6 חודשים, כפול המשכורות שלהם.

שלמה מולה: הכסף הזה לא מומש.

שלמה מולה: ולעומת זה, את מר אלכס עבד אלרחמאן אפשר לשלוח הביתה.

דן לנדאו: כאשר אישרתם לנו לפני חצי שנה, במהלך אמיץ מאוד מצדכם, את הבקשה שלי להגדלת שיא כוח-האדם של הכנסת, מטעמים שונים שהצגתי, כמו למשל העדפה מתקנת, כמו למשל הפיכת עובדים "זמניים", שהיו כאן 5-6 שנים, לעובדים עם קביעות, ואני הראשון שמגשים את זה מזה עשרות שנים - -

שלמה מולה: אנחנו משבחים אותך, אין ספק.

דן לנדאו: - - התהליך הזה אורך זמן, לפחות בתקופה הנוכחית, תהליך של מכרז אמת, מכרז שרבים המתחרים בו.

דן לנדאו: ברוך-השם הכנסת היא מקום עבודה אטרקטיבי מאוד, ויעיד על כך הדיון הקודם.

דן לנדאו: כאשר אנחנו מוציאים תפקיד למכרז מתחרים על כל תפקיד לעתים עשרות, ואף היו מקרים של מאות מועמדים.

דן לנדאו: בעינינו זה ההוכחה שמקום העבודה הזה הולך ומשתבח.

דן לנדאו: זה לו ג'וב ש"אנשים מסתדרים בו", אלא מקום עבודה שרק הטובים ביותר מתקבלים אליו.

דן לנדאו: אציג לך דוגמה על דבר שהסתיים היום, שאני אפילו לא יודע את תוצאותיו.

דן לנדאו: לפני למעלה משנה ורבע פרסמנו מכרז לתפקיד ייעוץ משפטי מרכזי מאוד בבניין.

דן לנדאו: למכרז ניגשו כ-100 מועמדים.

דן לנדאו: התהליך הזה נתקע בבתי-המשפט, היו כל מיני בעיות, וכך קורה לנו פעמים רבות מאוד, והגענו לסוף התהליך ונבחר אדם.

דן לנדאו: התהליכים הללו אורכים זמן, כי הם ישרים, כי הם שוויוניים, כי הם שקופים.

דן לנדאו: אני יכול למָנות מהיום למחר אין-ספור אנשים, בשיטות שננקטו כאן בשנים קודמות, אבל אחר-כך לא אוכל להסתכל לך בעיניים כממונה עליי ולהגיד לך שאיישתי את המשרות הללו באופן ישר.

שלמה מולה: אני מדבר על תכנון וניצול חכם של תקציב.

שלמה מולה: אם לצורך העניין במשך 6 חודשים יכולת לאייש בפועל 10 עובדים - - -

דן לנדאו: לאייש בפועל בלי מכרז?

שלמה מולה: לא.

שלמה מולה: אני מדבר מבחינת התקציב.

שלמה מולה: אם מערכת החשבות תקצבה על-פי האפשרות שייקלטו עובדים, חצי שנה חלפה והלכה למעשה לא הצלחת לאייש את המשרות כי התהליך שוחק, אורך זמן ואתה רוצה לקחת את העובדים הטובים ביותר, אך מאידך גיסא, אם יש לך בעיה במחלקת קשרי חוץ אתה רוצה לתגבר את המחלקה אך לא יכול לעשות את זה – תנצלו באופן חכם יותר את התקציב הקיים, בצורה אפקטיבית יותר.

דן לנדאו: בוודאי.

דן לנדאו: לא הסברתי את עצמי היטב.

שלמה מולה: התהליך מורכב וברור לי למה לא הצלחת עדיין לאייש את המשרות החדשות.

דן לנדאו: אני לא אומר שלא הצלחתי.

דן לנדאו: אני גאה שכן הצלחתי.

דן לנדאו: אני גאה לחזור אליכם עם דוח ביצוע שלא ראיתם כמותו בשנים קודמות.

דן לנדאו: אני גאה מאוד על הדבר הזה.

דן לנדאו: אני מסתכל לכם בעיניים, ואומר לכם: וואלה, שלחתם אותי לבצע משימה, והיא בוצעה.

דן לנדאו: תקציב הוא תוכנית עבודה.

דן לנדאו: פעם זה היה לשנה ובקדנציה הזאת, זה כבר תקציב המדינה השני שמאושר תקציב לשנתיים.

דן לנדאו: זה תוכנית עבודה לשנתיים.

דן לנדאו: ייתכן שיש פרויקט שיתחיל רק בדצמבר 2011.

דן לנדאו: מתי תקצבנו אותו?

דן לנדאו: בסוף שנת 2010, כי הוא חייב להיות על השולחן ואתם חייבים לאשר אותו.

דן לנדאו: תקציב אנחנו מאשרים קלנדרית פעם בשנה, וכעת פעם בשנתיים, אבל פרויקטים: תחילת העסקה, סוף העסקה, יציאה לרכישות וכן הלאה מתרחשים לאורך השנה כולה.

דן לנדאו: אציג לך דוגמה נוספת, חבר הכנסת מולה, שלא קשורה בהעסקה.

דן לנדאו: היינו אמורים לקבל כאן רכב ממוגן ליושבת-ראש האופוזיציה.

דן לנדאו: זה תוקצב לשנת 2010 והיה אמור לקרות ב-2010.

דן לנדאו: זה לא קרה ב-2010.

דן לנדאו: הגיע איזה רכב, "נפטרנו" ממנו כי הוא היה לא טוב, החזרנו אותו למינהל הרכב הממשלתי, זה פרויקט שלהם.

דן לנדאו: בעצם אנחנו אמורים לשלם על הרכב שסוף-סוף הגיע, והוא עובד והוא תקין, רק ב-2011.

דן לנדאו: חבר הכנסת מולה, זה דוגמה לדבר שאתה מתקצב בתחילת שנה, אולי לא מצליח לבצע אותו, בשל כל מיני סיבות, ואז אתה חוזר בשנה שלאחר מכן ואומר: אתם זוכרים שהסכמתם אז?

דן לנדאו: אני צריך לבצע את זה השנה.

דן לנדאו: בכוח-אדם זה עוד יותר מורכב, כי בכוח-אדם נדרשים תהליכי קליטה שנמשכים חודשים.

דן לנדאו: לא כי אנחנו עצלנים, לא בשל הבירוקרטיה, אלא כדי שיהיו תהליכים טובים לפעמים זה אורך זמן.

דן לנדאו: אנחנו לא רוצים להביא לכאן את החברים שלנו, אנחנו לא רוצים שיגנו אותנו אחר-כך על שיטות הקבלה לעבודה בכנסת.

דן לנדאו: אנחנו רוצים שאנשים יתחרו תחרות קשה מאוד כדי להתקבל לכאן.

דן לנדאו: יותר מזה, כל מועמד לכנסת אנחנו שולחים למבדקים פסיכולוגיים ולכל מיני סימולציות, לכל מיני מבחנים שעולים לנו הרבה מאוד כסף, כדי לקבל לכאן את האנשים הטובים ביותר.

אילן גילאון: אדוני המנכ"ל, אני תמיד מתגאה בפני כל מיני גורמי חוץ על השילוב של אנשים עם מוגבלות בכנסת, ואני מקווה שאני מתגאה בצדק.

אילן גילאון: אני לא יודעת מה הסטטוס של האנשים הללו.

אילן גילאון: אני חושב שזה פחות או יותר עומד בקריטריונים, על-פי מה שהחוק מחייב על שריוּן מקום לאנשים עם מוגבלות, אבל אני באמת לא יודע.

קריאה: זה מופיע היום בעיתון "ישראל היום".

דן לנדאו: ברשות היושב-ראש, אני רוצה לאפשר למנהלת אגף משאבי אנוש גם להתייחס לעניין.

דן לנדאו: אני רוצה להבחין בין שני דברים.

יעקב אדרי: אנחנו צריכים ללכת לישיבת סיעה.

יריב לוין: נסיים בעוד 10 דקות, אבל לפחות נמצה את הנקודה הזאת.

חיים אורון: אני מבקש מאוד לאשר היום את העברות התקציב, ולו בשל הסיבה שאין כאן שום דבר יוצא דופן.

אחמד טיבי: אי אפשר.

חיים אורון: בסך הכול מאשרים כאן העברות של מה שאושר בעבר.

יריב לוין: זה יסבול דיחוי של עוד שבועיים.

יריב לוין: לא נעשה את זה על רגל אחת.

יריב לוין: אני מציע שנסכם את הנקודה על העסקת אנשים בעלי מוגבלויות.

דן לנדאו: יש שני דברים שלדעתי אתה מכוון אליהם, והם נפרדים.

דן לנדאו: יש חובה להעדיף העדפה מתקנת בעלי מוגבלויות.

דן לנדאו: כאשר שני אנשים מתחרים במכרז ושניהם מגיעים ל"פוטו פיניש", אז אם בעל המוגבלות מבקש שייתנו משקל למוגבלות שלו - -

מירה פיירשטיין: כך נקבע בסעיף 15 לחוק שירות המדינה (מינויים).

דן לנדאו: - - במקרה כזה אתה רשאי, אם האדם ביקש את זה, להעניק עדיפות לבעל מוגבלות.

דן לנדאו: זה דבר אחד.

דן לנדאו: עולם אחר, שעליו כתבו בעיתון היום, הוא השילוב, שהתחיל בתקופת המנכ"ל הקודם, של בעלי מוגבלות כעובדים במסגרת העסקה מיוחדת, תפורה אישית לבעלי מוגבלות.

דן לנדאו: יש לנו כאן שתי אוכלוסיות שונות: האחת היא אנשים מוגבלים, חלקם מפגרים, חלקם מוגבלים פיזית, שמשולבים כאן באמצעות עמותת "אלווין" ועמותת שק"ל, שזה המקום להודות להם על עבודת הקודש שהם עושים בהשמה.

דן לנדאו: אלה אנשים שגרים בקהילה, בהוסטלים או בדירות בתוך הקהילה.

דן לנדאו: האנשים הללו היו בעבר על תקן מתנדבים, כמדומני.

מירה פיירשטיין: לא.

מירה פיירשטיין: היתה התקשרות של הכנסת מול שתי העמותות והכנסת העבירה את השכר בגין העבודה לעמותה.

מירה פיירשטיין: היום הם עובדי הכנסת לכל דבר ועניין.

אילן גילאון: כלומר, הם גם עובדי קבלן?

דן לנדאו: להיפך.

דן לנדאו: הם עובדי הכנסת.

דן לנדאו: הם מקבלים שכר נמוך, כל אחד בהתאם ליכולותיו ולעבודה שהוא מבצע.

מירה פיירשטיין: עשינו להם ועדה דרך משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ומשלמים בהתאם לחוק שכר מינימום.

דן לנדאו: החידוש שהנהגנו בשנה החולפת, יש לנו אוכלוסייה נוספת שהיא אוכלוסייה של מתנדבים לשעבר, נכי צה"ל ושירותי הביטחון שנפצעו בעת שירותם.

דן לנדאו: יש 5 כאלה שהיו כאן על תקן מתנדבים, חלקם במשך שנים רבות.

דן לנדאו: החלטנו להחיל עליהם דין דומה לקבוצה הראשונה, לאחר תהליך ארוך מאוד של משאבי אנוש בכנסת ביחד עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

מירה פיירשטיין: ועם אגף השיקום של משרד הביטחון.

דן לנדאו: ואגף השיקום של משרד הביטחון.

דן לנדאו: עשינו כאן תהליך מותאם אישית לכל אחד מן האנשים הללו.

דן לנדאו: בשנה האחרונה הם הפכו להיות עובדי הכנסת.

מירה פיירשטיין: בנובמבר 2010.

דן לנדאו: האחרון, כמדומני, נקלט השנה.

מירה פיירשטיין: עדיין לא, אבל מנובמבר 2010 התחלנו לקלוט אותם.

דן לנדאו: הם נקלטו כאן כעובדים מן המניין.

דן לנדאו: הם עובדי הכנסת, בשכר מינימום מתואם.

דן לנדאו: איתם גם יש עניין שלא רוצים לפגוע במה שהם מקבלים במסגרת הקצבאות שלהם.

דן לנדאו: הם הפכו להיות עובדי כנסת מן המניין.

דן לנדאו: זה פרויקט יפה מאוד.

דן לנדאו: אני סבור שאנו, גם כמעביד וגם ככנסת, יכולים להסתכל אל כל המעבידים, בוודאי הציבוריים, במדינה ולהגיד שזה גם חלק מן ההנגשה של הארגון.

דן לנדאו: לא רק ההנגשה הפיזית של הבניין, של המליאה, אלא הנגשה של הארגון לעובדים בעלי צרכים מיוחדים.

דן לנדאו: אנחנו מתאימים את סביבת העבודה, את שעות העבודה, את אופי העבודה ואת אופי הניהול ליכולות, לצרכים, למגבלות וליתרונות של האנשים הללו.

מירה פיירשטיין: בעצם מדובר על 20 עובדים בעלי מוגבלויות בכנסת, 15 מעמותות "אלווין" ושק"ל ו-5 מבין נכי משרד הביטחון.

אילן גילאון: מתוך כמה עובדים?

מירה פיירשטיין: מתוך כ-450 עובדים יש לנו 20 עובדים בעלי מוגבלויות.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נקיים ישיבה נוספת במועד קרוב.

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, לפחות שנתכוון למשהו.

יריב לוין: חבר הכנסת גילאון, אבקש כמובן במסגרת הישיבה הבאה לקבל התייחסות להערות שנאמרו היום.

יריב לוין: נאפשר להם לערוך בדיקות.

יריב לוין: נקבע ישיבה נוספת, אני מקווה שבפרק זמן שלא יעלה על שבועיים.

אחמד טיבי: כלומר, היום לא תהיה הצבעה על הבקשה?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: כך הודעתי כבר קודם.

יריב לוין: ננסה לסכם את הדברים בישיבה הבאה.

אברהם מיכאלי: שזה לא יהיה בזמן ישיבת הנהלת הקואליציה.

יריב לוין: אני מודה לחבר הכנסת מיכאלי על ההערה ונלמד ממנה להבא.

יריב לוין: אני מודה לכולם על הנוכחות, ואני מודה למנכ"ל ולחשב על הצגת הדברים.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: הישיבה נעולה.