ועדת המשנה לקידום ולסיוע לתעשיות עתירות ידע, כנסת 18, פרוטוקול מספר 8, 2011-06-21 14:30

רוברט אילטוב: אני שמח לכנס את דיון ההמשך של ועדת משנה בנושא הפערים בכוח אדם טכנולוגי והנדסי בהיי טק.

רוברט אילטוב: הפערים בכוח אדם פוגעים בתחרותיות של ישראל, גורמים להעלאת שכר המהנדסים וגורמים לחברות לפנות למיקור חוץ.

רוברט אילטוב: צוות ממשלתי בין משרדי, משרד ראש הממשלה, האוצר ומשרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, דיווחו לנו, לוועדה, בדיון הקודם ב-7 למרץ, כי הצוות פועל לבחינת היקף הבעיה ולגיבוש פתרונות.

רוברט אילטוב: במקביל אני הגשתי הצעת חוק פרטית, עידוד לימודי טכנולוגיה ומדע אצל חיילים משוחררים בוגרי פריפריה סוציו אקונומית.

רוברט אילטוב: חשוב לציין בהזדמנות זו שעל הצעת החוק חתומים כיוזמים וכמצטרפים להצעת החוק 34 חברי כנסת מכל הסיעות.

רוברט אילטוב: אני והצוות שלי פועלים ללמוד את נושא מבוגרי ההיי טק, בני ה-45 פלוס, מכיוון שייתכן שזה מקור נוסף וחשוב לצמצום הפערים של חוסר כוח אדם טכנולוגי.

רוברט אילטוב: אני רוצה להפנות את משרדי הממשלה לשנות ה-90, כאשר הגיעו לפה הרבה מאוד מהנדסים ממדינות חבר העמים וברית המועצות לשעבר והשתלבו פה בתעשייה ואני לא רואה שום סיבה...

רוברט אילטוב: יש לנו תכניות מגרה שהשתמשנו בהן, הן תכניות מצליחות, חשוב פשוט לנער את האבק מהן ולהשתמש באותן התכניות ולהכניס את מבוגרי ההיי טק בחזרה למעגל הפרנסה.

רוברט אילטוב: אני חושב שזו נקודה שיכולה למלא את הפער הזה.

רוברט אילטוב: הוא לא יפתור את הבעיה, אבל סביר להניח שיפתור חלק מהבעיה.

רוברט אילטוב: אני רוצה שנתחיל מהדוברים.

רוברט אילטוב: הדובר הראשון הוא נציג המועצה הלאומית לכלכלה, אני מבקש להציג את הדברים מבחינת הראייה שלכם.

חגי לוין: אני נציג המועצה הלאומית לכלכלה ונציג אותו צוות שדיבר עליו יושב ראש הוועדה.

חגי לוין: אני אקדים ואומר שהתבקשתי להציג את עיקרי התובנות שעלו בצוות.

חגי לוין: העבודה של הצוות היא בשלבי סיכום או סיום, אני לא אוכל להציג את כל הדברים, כמו שאמרתי, כי זה ממש בשלבים סופיים, אבל עדיין יש חלק מהדברים בדיון, אבל אני כן אשתדל להציג בפניכם את עיקרי התובנות שעלו.

רוברט אילטוב: רק שאלת הבהרה, לפני שלושה חודשים דיברנו, למה זה לוקח כל כך הרבה זמן?

חגי לוין: אנחנו עשינו עבודה מאוד רצינית.

רוברט אילטוב: בזה אין לי ספק.

חגי לוין: אני גם רציתי לדון בזה.

חגי לוין: נפגשנו עם מספר גדול מאוד של גורמים, חלקם נמצאים פה, עם הרבה חברות וכן הלאה, אבל הדברים לוקחים זמן.

חגי לוין: המטרה היא בסופו של דבר להגיע לאיזה שהן מסקנות.

חגי לוין: ..

חגי לוין: אנחנו כבר מדברים על איך באמת מיישמים דברים.

חגי לוין: זה לוקח את הזמן שלו.

חגי לוין: אני מודה שגם אני קיוויתי שנגיע לדיון הזה כשהדברים הם מסוכמים כבר ואפשר להציג משהו שלם, אבל להערכתי בשבועות הקרובים נוכל לשים משהו שלם על השולחן.

חגי לוין: כמו שאמרתי, הצוות מתכנס, כמה וכמה פעמים, נפגש עם הרבה מאוד גורמים, התאחדות התעשיינים, איגוד תעשיות האלקטרוניקה.

חגי לוין: אגב, צריך להגיד מלה טובה על התאחדות התעשיינים שסייעו לנו רבות, גם במפגש עם הרבה חברות, רשם מהנדסים, איגוד המהנדסים, הטכניון, האוניברסיטה העברית, חברות השמה, כמו מנפאואר ונישה ואתר all jobs, שקצת נתנו לנו תחושה איך הם רואים את זה והרבה חברות פרטיות, ביניהן IBM, מייקרוסופט, שמאוד סייעו, גם ארגנו איזה שהוא מפגש, אינטל, איסקייפ וכן הלאה וכן הלאה.

חגי לוין: קודם כל, הצוות בעצם התחיל בשאלה האם קיים מחסור.

חגי לוין: אנחנו שומעים הרבה דברים, אבל צריך לבדוק; האם קיים מחסור משמעותי, באילו תחומים ועד כמה הוא חמור.

חגי לוין: אני חושב שדי בצורה ודאית אנחנו יכולים להגיד שבתחומי התוכנה והחומרה יש מחסור, מחסור משמעותי, אני מיד אפרט איך אנחנו רואים את זה.

חגי לוין: פחות ברור, אבל כנראה גם בתחומי הנדסת מכונות והנדסה אזרחית, ובתחומים אחרים ששייכים לתעשייה ולעולם ההיי טק בפרט, נגיד ביו טק ומדעי החיים, אנחנו לא רואים מחסור.

חגי לוין: אפילו בעולם מדעי החיים רואים שיש עודף, עודף של אנשים, עודף של סטודנטים שנכנסים לתחום.

חגי לוין: אחד הדברים המעניינים זה אולי לעשות איזה שהיא הסטה מכאן לכאן.

חגי לוין: המחסור - שומעים הרבה אמירות, אבל לתחושתנו וגם הנתונים מראים שהמחסור עדיין לא חמור ברמה שממש פוגעת בחברות, בפרט אם אנחנו לוקחים כנקודת השוואה את נקודת הקיצון שהיתה סביב שיא הבועה.

קריאה: טוב שאנחנו מתכנסים עכשיו, כל עוד זה לא חמור.

חגי לוין: נכון וזה אומר שאפשר לעשות משהו, אבל עם זאת אני כן צריך להגיד שכבר היום אנחנו חושבים שיש השפעות שליליות על המצב היום, כמו לדוגמה השכר הגבוה שנובע מהמחסור מקטין או מחליש את העמדה התחרותית של התעשייה בישראל, מעודד יציאה לאאוט סורסינג למדינות אחרות של משרות שבעצם היו יכולות להישאר בארץ ואם לא נטפל בזה היום בצורה טובה, יש חשש ניכר שבשנים הלא מאוד רחוקות אנחנו באמת נגיע למחסור שפוגע בצורה משמעותית בתעשייה.

חגי לוין: אני אציג כמה עדויות שהיו למחסור.

חגי לוין: קודם כל נושא השכר.

חגי לוין: אחת התובנות המאוד מעניינות שעלו מהרבה הרבה גורמים היא שהיום השכר בעולם התוכנה והחומרה, לא למשרות ההתחלתיות אבל למשרות של חמש-שש שנות ניסיון והלאה, די זהה בין ישראל לארצות הברית.

חגי לוין: זה גם כמובן קשור למצב של שער הדולר---

שלמה וקס: זה בעיקר.

שלמה וקס: פר קפיטה באזרח, אז זה עבר יפה, עברנו את ה---

חגי לוין: למרות שברמת ה-ג'י-די-בי פר קפיטה, עדיין יש פער גדול בינינו לבין ארצות הברית.

רוברט אילטוב: אתה יכול לחזור במה באמת יש לנו דמיון עם ארצות הברית.

חגי לוין: בעולם התוכנה והחומרה, למשרות שהן עם ניסיון בסיסי, לא משרות התחלתיות אבל סדר גודל של שש-שבע שנות ניסיון, אני זורק כמפתח, נאמר לנו וגם אנחנו רואים מהרבה כיוונים מנתונים, שהשכר בישראל מאוד דומה או כמעט זהה לשכר בארצות הברית, עם תרגום של שקלים לדולרים, מה שגורם לחברות בין לאומיות, בפרט, IBM, מייקרוסופט וכן הלאה, שיש להן תחרות מאוד קשה עם מדינות שבהן השכר יותר נמוך, מדינות שבהן יש סניפים של אותה חברה בין לאומית שהשכר יותר נמוך ובעצם זה הפך את כל העמדה התחרותית של ישראל.

חגי לוין: ..

חגי לוין: אם פעם לאותן חברות היה גם יתרון באיכות של מה שעושים פה וגם יתרון במחיר היחסית יותר נמוך, נמחק היתרון של המחיר, זה רק עולם האיכות שמאוד מקשה באמת להציג כל הזמן שאנחנו יותר טובים מאמריקה או ממקומות אחרים.

חגי לוין: ברמת המספרים; אלה נתונים קצת ישנים אבל הם מדגימים מה שהיה.

חגי לוין: המצב היום הוא עוד יותר קיצוני.

חגי לוין: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אני חושב שהצגתי את זה גם בפעם שעברה, לקחו את כל בוגרי שנת 2000 באוניברסיטאות השונות והשוו את השכר שלהם, בדקו מה השכר הממוצע לפי תחומי לימוד בשנת 2004.

חגי לוין: בתחום הנדסת מחשבים השכר לבוגר לשנה היה 270,000 שקל.

רוברט אילטוב: אתה מדבר על עלות שכר?

חגי לוין: לא, זה השכר השנתי כמו שדווח במס הכנסה, זה לא עלות למעסיק.

חגי לוין: עלות למעסיק זה עוד איקס אחוזים.

חגי לוין: אבל נראה את הפער; 270,000 לעומת ביולוג, שאמרתי שיש עודף, זה 75,000 שקל בלבד.

חגי לוין: כמעט שליש.

חגי לוין: כלכלן, משהו קרוב אליי, 125,000, פחות מחצי.

חגי לוין: התחום הזה הוא חריג בצורה ניכרת, הוא בין פי שתיים-פי שלוש מכל שאר התחומים, שלא לדבר על תחומי מדעי הרוח וכן הלאה שהם באזור ה-70,000, 65,000.

חגי לוין: גם מסקרים שונים, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ומשרד התעשייה, המסחר ותעסוקה עושים סקרים אודות משרות פתוחות במשק, העולם של חומרה ותוכנה מוביל בצורה חריגה גם בכמות המשרות שנפתחות, וגם כמובן מחברות השמה ומכל האנשים שדיברנו איתם, זה מאוד ברור.

חגי לוין: מה הסיבה למחסור?

חגי לוין: מצאנו מגוון של סיבות וחסמים ואני כבר אקדים ואומר, ואני אגיד על זה גם בהמשך, שלהבנתנו הטיפול צריך להיות משולב.

חגי לוין: אם אעצור רק חסם אחד זה לא יעזור, כי זה ייצור בעיה אחרת, אבל קודם כל צריך לומר משהו חיובי, ההיי טק בישראל רץ, צומח, בקצב מאוד מהיר.

חגי לוין: כמו בכל העולם, אגב, שתחום שצומח מאוד מהר המשק עוד לא מצליח, או הדרכים שמייצרים כוח אדם במשק לא בהכרח מצליחים לצמוח באותה מידה, אבל בישראל, יותר חריג בישראל מבשאר העולם, יש פער ניכר בקצב הצמיחה של ענף ההיי טק לבין הקצב שבו "מייצרים" כוח אדם רלוונטי.

חגי לוין: בעולם המספרים, עולם ההיי טק, המשרות הרלוונטיות, תוכנה וחומרה, צומח בסדר גודל של 7,000 משרות בשנה.

חגי לוין: מספר מדהים בעיניי.

חגי לוין: כשגילינו אותו, כמות התלמידים שסיימו ב-2009 תעודת בגרות, 5 יחידות במתמטיקה בציון מעל 85 זה רק 6,500.

חגי לוין: כמות התלמידים האלה צריכה להתחלק על כל המקצועות שקשה להיכנס אליהם באוניברסיטה, רפואה, תחומים מסוימים בכלכלה וכן הלאה.

חגי לוין: יש מעט מאוד אנשים שבאמת יכולים להיכנס לנישה מצטיינת---

רוברט אילטוב: ואיפה ועדת התכנון והתקצוב במשחק הזה?

חגי לוין: מיד נגיע לוות"ת, מה הם יכולים לעשות.

חגי לוין: תלמידים בתיכונים, זה לפני ות"ת, זה משרד החינוך, אני מאמין שעופר רימון ירחיב, כי משרד החינוך דווקא הבין את הבעיה ואחד הדברים ששמחנו לגלות זה שהוא מתחיל לפעול היום בכיוון הזה, יש תכניות מאוד מעניינות.

חגי לוין: דבר נוסף שהוא גם בעייתי, מעט תלמידים יחסית, מאלה שיכולים, רוצים.

חגי לוין: סקר מאוד מעניין שעשו ב-OECD מעלה, אגב בכל העולם יש פער בשכר לכיוון של מחשבים, חומרה ותוכנה, אבל חבר'ה צעירים לא תופסים את התחום הזה כאטרקטיבי, או לא כמו שהיינו רוצים שיתפסו.

חגי לוין: כבר יש לזה שם, קוראים לזה דור ה-Y, צעירים בעולם אל"ף, הולכים ללמוד משהו שהם נחשפו אליו בתיכון, ובישראל החינוך הטכנולוגי לא היה מספיק גדול ולא מספיק אנשים נחשפו לעולם הטכנולוגיה בתיכון---

שלמה וקס: הוא לא קיים בכלל בתיכון.

שלמה וקס: בשוליים.

חגי לוין: נכון.

חגי לוין: תלמידים לא כל כך נחשפים---

שלמה וקס: הרי דיברו פה בגאונות של מדינת ישראל---

רוברט אילטוב: 'ישראל ביתנו' לא היתה בשלטון אז.

שלמה וקס: זה נכון.

חגי לוין: אגב, כאנקדוטה, תחום הביולוגיה, שדיברתי עליו גם קודם, צמח מאוד בתיכונים בשנים האחרונות ואולי זה מסביר גם למה הוא צמח מאוד באוניברסיטאות בשנים האחרונות, מעל כל פרופורציה של מה שקורה במשק מבחינת תעשייה.

חגי לוין: מעבר לאטרקטיביות של התחום, כמה תלמידים יכולים וכמה רוצים, וזו עוד נקודה מאוד בעייתית, האוניברסיטאות והמכללות מתקשות להרחיב את הכמות, בזה אני מאמין שוות"ת ירחיבו.

חגי לוין: עד התקופה האחרונה אנחנו יודעים שהיו הרבה בעיות באוניברסיטאות, בעיקר בעיה של מרצים והיכולת להרחיב את כמות התלמידים, גם אם היו יותר תלמידים שרצו ויכלו.

חגי לוין: ואגב, אנחנו רואים עלייה הדרגתית, לא בקצבים שהיינו רוצים לראות, אבל יש עלייה בכמות התלמידים שניגשים לתחומים האלה.

חגי לוין: אבל כמות התלמידים שנכנסים בפועל היא די יציבה---

רוברט אילטוב: אתם בוחנים את המכשירים לעידוד והכוונה של אותם הצעירים לכיוון?

חגי לוין: אחד הדברים שצריך לראות איך עושים זה באמת איך מגדילים, גם מצד אחד את כמות הצעירים שיכולים ורוצים הכוונה, אולי בין היתר דרך היחידה להכוונת חיילים משוחררים שדיברנו איתם וזה גוף מאוד מעניין בהקשר הזה, אבל גם את כמות הכיתות שיכולות לקבל אותם.

חגי לוין: צריך להגיד פה בהקשר הזה שאם נגיד נגדיל מאוד את כמות התלמידים בלי לטפל בכמות הכיתות והמרצים הרלוונטיים, אנחנו עלולים לפגוע, או שנבזבז משאבים, כי יהיו המון אנשים שיתדפקו על דלתות האוניברסיטה והיא לא תקבל אותם, או שהאוניברסיטאות והמכללות פשוט יורידו משמעותית את האיכות, ילמדו כיתות של 700 איש למרצה והאיכות תרד, כשאני חוזר ואומר מה שאמרתי בהתחלה, המסר שמאוד חזק קיבלנו מהתעשייה, חשובה האיכות והחשיבות של האיכות הולכת ומתחדדת.

חגי לוין: ככל שעולות הודו וסין, בעצם המדינות האלה לוקחות לנו את כל הדברים שהם לא איכותיים והתעשייה רוצה איכות ומאוד חשוב לשמור ולחזק את האיכות באוניברסיטאות ובמכללות, כי הדגש הוא גם על כמות, אבל גם על איכות וחייב להיות איזה שהוא מאמץ משולב בהיבט הזה, כי אחרת או שנבזבז משאבים או שבאמת נפגע באיכות.

חגי לוין: בנוסף, דבר נוסף שמאוד מתחבר למה שאמרת על מבוגרים, גילאי 45, אם אנחנו חושבים על איך פותרים בטווח הזמן הקצר, בפרט, את המחסור, בעצם מסתבר לנו שיש בישראל היום פוטנציאל כוח אדם יחסית זמין ולא מנוצל דיו.

חגי לוין: אחד זה באמת אוכלוסייה מבוגרת יחסית, אגב 45, 50 זה לא כזה מבוגר---

רוברט אילטוב: דיברנו על מעל 45.

חגי לוין: אנחנו רואים שמצד אחד במשק הישראלי, אנשים בני 55 זה בשיא פריחתם, בכל העולם, מצד שני בהיי טק קשה להם יחסית להיכנס.

חגי לוין: זה מסר שקיבלנו מאוד חזק מחברות ההשמה, שאמרו לנו שגיל 45 עוד יכולים, מעל גיל 50 ממש בלתי אפשרי, לא משנה הניסיון של הבן אדם וגם אם הוא יוריד את דרישות השכר שלו.

חגי לוין: עוד אוכלוסייה מאוד מעניינת זה נשים.

חגי לוין: אני אתן דוגמה גם מכלי מדיניות.

חגי לוין: באינטל, שזו דווקא חברה גדולה שכן מנסה לעשות תכניות, אמרו ש-'50% מהנשים אחרי שיצאו לחופשת לידה לא היו חוזרות אלינו, והבנו שמאפייני העבודה שלנו לא מאפשרים להן לחזור'.

חגי לוין: אחד הדברים המעניינים שאינטל עשו, לדוגמה, הם הגדירו שכל אישה שיוצאת לחופשת לידה יכולה 12 חודשים אחרי הלידה לחזור בכל היקף משרה חלקית שהיא רוצה, זאת אומרת לחזור בחצי משרה ולאט לאט להגדיל וזה פתר לאינטל את הבעיה.

חגי לוין: היום מעל 90% מהנשים, 95% מהנשים, שיוצאות לחופשת לידה חוזרות.

חגי לוין: אינטל יחידה.

חגי לוין: חברות נוספות לא עושות את זה.

חגי לוין: בחברות אחרות, נשים שיוצאות לחופשת לידה מאוד קשה להן לחזור, אני מאמין שהמספרים הם כמו באינטל.

חגי לוין: חיפשנו חברות שמאפשרות חצי משרה או דברים כאלה, מאוד מאוד קשה היה למצוא.

חגי לוין: בכלל תעשיית ההיי טק הישראלית, שיש לה את אתוס הסטרט אפ, גם הרבה מאוד סטרט אפים וחברות קטנות וגם אתוס הסטרט אפ שהוא חושב לטווח זמן קצר, מרכז מאמצים, 'עכשיו אנחנו במסע, רצים מהר מהר לאופק יחסית קצר', מאוד מקשה גם על שילוב של אוכלוסיות מיוחדות.

חגי לוין: זאת אומרת בסוף האתוס הוא של אותו צוות של בוגרי ממר"ם צעירים שהם אותו דבר והם רוצים להישאר אותו דבר ועובדים מהבוקר עד הלילה על איזה משהו, ומאוד קשה להכניס לצוות כזה ערבי או חרדי או בן אדם מבוגר יותר, עם הצרכים השונים או המאפיינים השונים.

חגי לוין: ואני אגיד בהקשר הזה, וזה אחד הדברים שאנחנו מתלבטים בצוות, קשה לנו מאוד לחשוב איך אנחנו פותרים את הדבר הזה, איך אנחנו משכנעים את התעשייה לתת כתף ולנצל יותר את האוכלוסייה הזאת.

חגי לוין: עוד אוכלוסייה שלא התייחסתי אליה זה בוגרי המכללות הפחות איכותיים.

חגי לוין: מצטיינים באוניברסיטאות, אין להם בעיה, כנראה מצטיינים במכללות גם אין להם בעיה, במכללות המצטיינות, אבל יש הרבה מאוד תלמידים שהם לא מהמכללות הכי מצטיינות שלהם כנראה קשה להיכנס לתעשייה.

חגי לוין: התעשייה לא כל כך אוהבת לקלוט אותם וזאת עוד אוכלוסייה שיש שם פוטנציאל גדול שנראה לנו שהוא לא מנוצל ואנחנו מתלבטים איך מצד אחד משכנעים את התעשייה לתת כתף ומצד שני לא פוגעים בהתנהלות שלה, כי אנחנו יודעים שהתערבות של ממשלה יכולה לעשות גם הרבה נזקים, היא תמיד משהו יחסית גס ולא מספיק עדין ובעיקר התערבות של ממשלה בדבר שהוא לב התעשייה הזאת, כוח האדם שלה, כוח האדם האיכותי, זה צריך להיות מאוד בזהירות ומאוד בכלים שלא יוצרים נזק.

חגי לוין: לסיכום, אני אגיד שברור לנו שהפתרון צריך להיות משולב, צריך לגעת בכל הדברים שדיברנו עד כה.

חגי לוין: ות"ת ירחיבו.

חגי לוין: חלק מהרעיונות שעלו בצוות כבר מתחילים להיות מיושמים וצריך לומר פה מלה טובה לוות"ת שכבר רצים קדימה וגם למשרד החינוך, אני מקווה שהם יציגו את זה, שבלי קשר לוועדה, אבל אולי גם עם קשר, התחילו ועושים פעולות מאוד מעניינות בתחומים האלה.

חגי לוין: אבל מה שסיימתי איתו, אנחנו נצטרך לחשוב, ואנחנו היום מתחילים לחשוב על כלים, איך גם משכנעים את התעשייה ועוזרים לתעשייה להיות חלק ולשים כתף באותו מאמץ לשילוב אוכלוסיות רחבות יותר.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: מר אלון מסר, משרד האוצר, בבקשה.

אלון מסר: שלום לכולם, אין לי הרבה מה להרחיב על מה שמר חגי לוין אמר.

רוברט אילטוב: אתם מאוד תמציתיים, אני יודע.

אלון מסר: אנחנו מנסים לא לגזול הרבה זמן.

אלון מסר: באמת אחת הנקודות שהצוות בדק, יש איזה שהוא מחסור, אבל כמו שחגי אמר, בפירוש לא מדובר במחסור שהיה בתחילת שנות ה-2000.

אלון מסר: אנחנו רואים שהמחסור העיקרי מתמקד באמת בבוגרי האוניברסיטאות עם ציונים מאוד גבוהים, רצוי גם עם שתיים עד חמש שנות ניסיון וזה מאגר שתמיד יהיה מוגבל.

אלון מסר: לא כולם יכולים להיות מצטיינים בטכניון במדעי המחשב ולעבוד שנתיים בחברה, לנהל צוות, ואחר כך לחפש עבודה.

אלון מסר: באמת יש פה במובן הזה נקודה שמאוד בלטה, שהתעשייה די נמנעת מלהעסיק את בוגרי המכללות ולפעמים משאירים משרות פנויות אפילו שיש לא מעט בוגרי מכללות מהנדסים, אפילו בציונים טובים לפעמים, שחלק מהחברות לא מסתכלות עליהם בכלל ככוח אדם רלוונטי לתעשייה.

אלון מסר: זו עוד נקודה שצריך להדגיש.

אלון מסר: מבחינת המלצות, כמו שחגי אמר, אנחנו כרגע נמצאים בשלב של דיונים פנימיים.

אלון מסר: כשנשלים את הדוח נוכל לספר על מה שאנחנו חושבים שצריך בסופו של דבר לבצע.

אלון מסר: בכל מקרה צריך לזכור שהתעשייה עתירת הידע, רואים את זה בעשור האחרון, מאופיינת בדינמיות מאוד גדולה, יש תחומים שפתאום מתפתחים, תחומים שחשבו שיתפתחו ופתאום לא התפתחו, ובכל מקרה כל פתרון שמיישמים חייב להיות רגיש לשינויים ולתנודות שקורות בתעשייה הזאת, זה כלי שחייב להיות גמיש ולאפשר שינויים במידת הצורך.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: מר גדי פרנק, סמנכ"ל תכנון במועצה להשכלה גבוהה.

גדי פרנק: סמנכ"ל תכנון בוועדת התכנון והתקצוב ובמועצה להשכלה גבוהה.

גדי פרנק: אני לא אחזור על הדברים, אנחנו שותפים לגמרי לצוות ונהיה שותפים למסקנות שלו, אני רק אתמצת בכמה מלים את הדברים שאנחנו כבר התחלנו להתניע, מהסיבה הפשוטה שבמקביל לעבודת הצוות גם הותנעה והתחילה לפעול תכנית רב שנתית במערכת ההשכלה הגבוהה, שעובדת לטווחים של חמש-שש שנים, ולא היינו יכולים לחכות עד להשלמת המסקנות אלא חלק מהמסקנות כבר הטמענו והתחלנו להפעיל, וחלקן עוד יופעלו בהמשך.

גדי פרנק: שני דברים מרכזיים שעשינו עד עכשיו; אחד, במסגרת שינוי כולל שעשינו במודל התקצוב של המכללות והאוניברסיטאות ניתנה עדיפות די גדולה בתקציב ובתמריץ שהמוסדות מקבלים פר סטודנט לתחומי---

רוברט אילטוב: איך מתבטאת העדיפות?

גדי פרנק: בתקציב, בתעריף שהם מקבלים פר סטודנט, לצורך העניין בהנדסה לעומת סטודנט למדעי הרוח או סטודנט למדעי החברה.

גדי פרנק: כן ניתנה עדיפות די משמעותית בשיעור ההגדלה של התעריף בתחומי ההנדסה והמדעים ברמה הכללית.

גדי פרנק: אני תיכף אתייחס לזה יותר ספציפית במה אנחנו מתכוונים לעשות עוד.

רוברט אילטוב: זה כולל הנושא של הרחבת הפקולטות ותקנים והכל?

גדי פרנק: אכן כן.

רוברט אילטוב: מתי אתם מתכוונים לפרסם את הדוח עם המספרים בצורה מסודרת?

גדי פרנק: יש לנו תאריך?

חגי לוין: מספר שבועות, אני חושב, אנחנו בשלבים די סופיים.

רוברט אילטוב: את זה שמעתי בישיבה הקודמת.

רוברט אילטוב: בדיוק את אותו דבר.

רוברט אילטוב: אני אפילו יכול לזמן את הפרוטוקול הקודם, נשמע את אותה התשובה.

גדי פרנק: לכל הדבר הזה קשה לי להתייחס, אני יכול להתייחס אצלי בבית, שחלק מהדברים אנחנו לקחנו, אבל אני מניח שכל אחד מהגופים בסופו של דבר בעבודה רב משרדית צריך לחזור הביתה ולאשר את הדברים לפני שיוצא הדוח הסופי.

גדי פרנק: יש כבר טיוטות די מתקדמות שעוברות אישור למעשה בכל אחד מהגופים, כך שאני מניח שאנחנו כן בשלבים הרבה יותר מתקדמים מאשר היה בדיון הקודם.

גדי פרנק: רק להשלמת הנקודה האחרונה.

גדי פרנק: מבחינת סך התקציב שהמוסדות מקבלים, הן לצורך גיוס מרצים, הן לצורך בניית מבנים וכולי, קניית ציוד למעבדות, התקציב למקצועות האלה עלה באופן משמעותי ביחס ליתר התחומים.

גדי פרנק: הדבר השני הוא שבמסגרת הקצאת מכסות הסטודנטים התוספתיות שיש לחמש השנים הקרובות ניתנה עדיפות גם למוסדות שמלמדים בעיקר בתחומים האלה.

גדי פרנק: לצורך העניין אם אני אשווה את אורט בראודה למכללת גליל מערבי, מכללה בעלת מאפיינים דומים ונמצאת באזור דומה, מאחר ואורט בראודה מרוכזת בתחומי ההנדסה וקצת המדעים, ניתנה לה עדיפות בגלל התחומים שהיא מלמדת.

גדי פרנק: נקודה נוספת בכל זאת שאנחנו נצטרך לעשות בהמשך ועוד נקודה אחת שממש קורית בימים אלה, כך שאני עוד לא יכול ממש לדווח עליה בצורה פרטנית אבל היא כבר בשלבים די מתקדמים של יישום, אז האחת זה בהקשר של המתווה האקדמי, כלומר אותן תכניות לימוד שמאושרות למוסדות לפתוח בחמש השנים הקרובות, אז כן אנחנו נותנים עדיפות יחסית משמעותית ומנסים להקל יותר על תכניות בתחומים של הנדסה בעיקר וקצת של מדעים בתחומים שעליהם דיברנו.

גדי פרנק: ונקודה אחרונה היא, בכל זאת, מעבר להגדלה הרוחבית שעשינו בתעריפים של הנדסות ומדעים, לאור הממצאים היותר ספציפיים שעלו מתוך הנתונים של הוועדה, בפרט לגבי הנושא שממוקד בהנדסות תוכנה, חומרה ואלקטרוניקה באוניברסיטאות, אנחנו כן הולכים לתת אולי תמריץ נוסף לאוניברסיטאות, עם עוד הגדלה נוספת ממוקדת רק בהקשר הזה ולא רוחבית על כל ההנדסות, בשביל לענות לצורך האקוטי שמסתמן כבר בתקופה הזאת מעבר לצרכים של---

רוברט אילטוב: זיהיתם רק את שלושת הווקטורים האלה?

רוברט אילטוב: זאת אומרת התוכנה, החומרה ואלקטרוניקה?

רוברט אילטוב: אין יותר תחומים?

גדי פרנק: לא, מה שאמרתי זה שלגבי כל ההנדסות נעשתה כבר עלייה של התעריף, וההתייחסות היא כללית להנדסות.

גדי פרנק: ספציפית, לאור הנתונים של הוועדה, נראה שהצורך בשלושת התחומים שציינתי הוא מעל ומעבר לרוחב הכללי של ההנדסות ולכן שם אנחנו הולכים לתת תמרוץ נוסף מעבר למה שעשינו עד עכשיו.

גדי פרנק: אבל כל הדברים שאמרתי למעשה קרו רק בין חצי שנה לשנה האחרונה ולכן כמובן ש---

רוברט אילטוב: אתם הולכים לעשות את זה בפריסה כוללת, גם במכללות ואוניברסיטאות, או שרק איפה שיש הצלחה ודרישה?

גדי פרנק: בגדול אנחנו לא מפלים בין מכללות לאוניברסיטאות בהקשרים האלה.

רוברט אילטוב: אבל אתם מעלים את הדרישות של אותן המכללות שהן חלשות יותר?

גדי פרנק: האם אנחנו מחזקים יותר?

רוברט אילטוב: כי האינטרס הציבורי להוציא מהנדסים מוכשרים וטובים וחזקים, כדי שגם יוכלו להתמודד בתחרות הקשה בשוק העבודה.

גדי פרנק: אני יודע, אבל הדרך שלנו להתמודד עם הנושא של מוסדות שהם חלשים יותר, בין אם זה מכללה או בין אם זה אוניברסיטה, הוא יותר בדרך של איזה תכניות לימוד אני נותן לו להמשיך ולפתוח.

גדי פרנק: כלומר האם אני עוצר לו את המשך הפיתוח האקדמי, האם מוסד שמגיע אליי אחרי שיש...

גדי פרנק: לאורך השנים, רק לתת את הרקע, ועדת התכנון והתקצוב והמועצה להשכלה גבוהה מקיימות ועדות להערכת איכות שבוחנות לעומק את ההוראה, איך הסטודנטים יוצאים וכולי.

גדי פרנק: במוסדות שבהם אנחנו רואים לאורך זמן שהערכת האיכות היא לא טובה, אנחנו יותר מאטים את קצב הפיתוח האקדמי ומקשים יותר על המוסד להמשיך ולפתוח תכניות לפני שהוא משפר את התכניות הקיימות.

גדי פרנק: זו הדרך בדרך כלל שאנחנו מטפלים וזה בהחלט נכנס כחלק מכלי המדיניות שלנו בהקשר הזה.

גדי פרנק: רק משפט אחרון, בשביל להשלים, כל הכלים האלה למעשה התחילו להיות מופעלים בכמה חודשים, לכל היותר בשנה האחרונה, ולכן את התוצאות שלהם אנחנו נראה, אני מניח, בשנה, שנתיים, שלוש הבאות מבחינת היקף ההכשרה, ובשוק העבודה כמובן, אין מה לעשות, בהשכלה גבוהה תמיד מרגע כלי המדיניות ועד לרגע שאתה רואה את הבוגר בשוק העבודה זה במקרה הטוב ארבע שנים, במקרה הפחות טוב בתחומים יותר ארוכי הכשרה, זה קצת יותר.

רוברט אילטוב: אנחנו נשוחח עם שר החינוך, אנחנו נקצר את הביורוקרטיה.

רוברט אילטוב: מר אבירם ז'לטין, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אבירם ז'לטין: מהמדען הראשי.

אבירם ז'לטין: אנחנו כמובן שותפים לצוות ואנחנו גם מחכים למסקנות של הצוות.

אבירם ז'לטין: אחרי שאנחנו נקרא ונלמד את המסקנות, אנחנו כן מתכוונים לפתח, בשיתוף עם משרד האוצר ועם המועצה, כלי סיוע.

אבירם ז'לטין: אני רק אזכיר שבעבר למדען הראשי היו כלי סיוע להעסקה של עובדים, היה פעם---

רוברט אילטוב: איך אתם שותפים כשאתה אומר לאחר שאנחנו נקרא אותן?

אבירם ז'לטין: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה שותף.

אבירם ז'לטין: בעבר לשכת המדען הפעילה כל מיני כלי סיוע לעידוד תעסוקה למשל של ישראלים חוזרים והיו לנו גם כל מיני תכניות סיוע להעסקה והשמה למשל של עובדי היי טק בתעשיות המסורתיות וכולי, אז אחרי שהדוח ייצא אנחנו כן מתכוונים לפתח כלי סיוע בהתאם למסקנות של הדוח.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: מר עופר רימון, משרד החינוך, בבקשה.

עופר רימון: שר החינוך, מר גדעון סער, הציב את הנושא של החינוך הטכנולוגי כאחד היעדים המרכזיים של המשרד ולצורך זה אנחנו בנינו תכנית תוספתית של 300 מיליון שקלים בתקציב הדו שנתי, 2012-2011.

רוברט אילטוב: איפה הוא הציג את זה?

עופר רימון: הצגנו את זה בהרבה מאוד מקומות, גם בישיבת הממשלה, גם בוועדת החינוך של הכנסת, בכמה וכמה---

רוברט אילטוב: אני מציע שזה יוצג גם בוועדת הכלכלה, כי ועדת הכלכלה היא חלק אינטגרלי בנושא הזה.

עופר רימון: אני מאוד אשמח בהזדמנות אם תמצאו לנכון להציג את התכנית האסטרטגית לחיזוק החינוך הטכנולוגי.

עופר רימון: כפי שאמרתי, תכנית מאוד מקיפה שנותנת מענים גם לתלמידים המצטיינים שבחלק הזה אני ארחיב קצת.

עופר רימון: אלה דור ההיי טק, אותם אלה שאנחנו רוצים שיילכו ללמוד את ההנדסות וישתלבו בתעשיות עתירות המידע בישראל, אבל גם תכניות למה שאנחנו קוראים דרג הביניים, טכנאים הנדסאים, גם תכניות לתלמידים מאתגרים שאולי לא יגיעו לתעודת בגרות אבל אנחנו רוצים לראות אותם משתלבים בשוק העבודה, וגם תכנית שיצאנו איתה עכשיו לשילוב חרדים בחינוך הטכנולוגי.

עופר רימון: כל התכניות האלה ויש עוד הרבה תכניות, זו תכנית מאוד רחבה.

עופר רימון: אבל אני רוצה להתמקד בתכנית שאנחנו קוראים לה 'עתודה ומנהיגות מדעית טכנולוגית'.

עופר רימון: הדבר הראשון שעשינו, הגדרנו מה זה תעודת בגרות מדעית טכנולוגית איכותית, מושג שעד היום לא היה כל כך מוגדר, כלומר הצטיינות לא דרשה הצטיינות ספציפית בתחומים האלה.

עופר רימון: התעודה שאנחנו מדברים עליה היא תעודה שכוללת 5 יחידות מתמטיקה, 5 יחידות מקצוע מדעי בדגש על פיזיקה, ועוד 5 יחידות שיכולות להיות טכנולוגית עילית, אלקטרוניקה, הנדסת תוכנה, הנדסת מכונות או מקצוע מדעי נוסף.

עופר רימון: כשאנחנו בוחנים את שיעור תעודות הבגרות האלה במדינת ישראל, מתוך הלומדים בי"ב, בערך 6.5% מהתלמידים מגיעים לתעודת בגרות שכזאת.

עופר רימון: שמנו לנו יעד להגיע ל-20% תעודות בגרות שכאלה ולצורך העניין יצרנו את תפיסת הפתרון.

עופר רימון: אני אציג אותה בקצרה, אבל אני רק אומר שיצאנו כבר השנה בפיילוט ב-30 בתי ספר, קיימנו השבוע כנס לבתי הספר החדשים, בשנה הבאה כבר 200 בתי ספר יהיו בתכנית הזאת.

עופר רימון: מדובר בבתי ספר שש שנתיים, אנחנו מתחילים את התכנית הזאת מכיתה ז' אבל פותחים במקביל בבית ספר גם כיתה ז' וגם כיתה י' כדי שתוך שלוש שנים יהיה לנו רצף מכיתה ז' עד כיתה י"ב.

עופר רימון: התכנית הזאת היא אוטוסטרדה אל תעודת הבגרות הזאת שאנחנו ציינו ובעצם לכל בית ספר אנחנו נותנים נתונים, כמה תלמידים בבית ספרו בשנת הלימודים תש"ע הגיעו לתעודת בגרות שכזאת ואנחנו מציבים לו יעד לשלוש השנים הראשונות, שזה יעד שכיתה י' תגיע אליו תוך שלוש שנים.

עופר רימון: אם אתה לא בונה תכנון נכון, אם בכיתה י' אתה לא איתרת את הילדים שהם יהיו מקור הגידול שלך בסוף כיתה י"ב, אתה לא תגיע לשם.

רוברט אילטוב: אדוני, דבר אליי, לא אל הממשלה, יש לכם זמן לשבת לבד.

עופר רימון: בהחלט, גם אנחנו מאוד נשמח לעזרה של הוועדה הזאת לקדם את התכנית ואני אציין כמה נקודות שאני חושב שאנחנו צריכים עזרה.

עופר רימון: אבל אנחנו מציעים גם יעד לשש שנים, שזה המקור של התלמידים שמכיתה ז' נכנסים לתכנית.

עופר רימון: מדובר בתכנית שנותנת קודם כל שעות תוספתיות.

עופר רימון: כבר בכיתה ז' ילדים, מעבר לארבע שעות מדעים, לומדים עוד שעתיים פיזיקה כמותית, מכיתה ז', כשאנחנו מורידים מורים מהחטיבה העליונה כדי ללמד את הפיזיקה שאנחנו רוצים שהם ילמדו, תוספת של שעתיים מתמטיקה, גם תוספת של מתמטיקה נקייה וגם מתמטיקה שתומכת בלימודי הפיזיקה, ועוד שעתיים מדעי המחשב כבר מכיתה ז', שזה חידוש, שעד היום בחטיבת הביניים לא לימדו מדעי המחשב.

רוברט אילטוב: ופשוט פיזיקה ללמוד זה בעיה?

עופר רימון: פיזיקה ללמוד זו בעיה---

רוברט אילטוב: אני אגיד לך למה אני שואל אותך את השאלה הזאת, בהתחלה בא חכם, הוריד את כל נושא הפיזיקה לחלוטין, עכשיו בא חכם אחר ואומר 'אני אעשה פיזיקה כזאת או פיזיקה כזאת או פיזיקה כזאת' ועכשיו הילד מתחיל להסתבך.

רוברט אילטוב: השאלה היא אם אתם לא מקשים במקרה הזה.

רוברט אילטוב: זאת אומרת צריך לעשות הכל מידתי.

רוברט אילטוב: אני רוצה שתתייחס לנקודה הזאת.

רוברט אילטוב: בסופו של דבר הילדים מרוב הכותרות והשמות הבומבסטיים של פיזיקה כזאת ופיזיקה גרעינית ופיזיקה...

רוברט אילטוב: לא יילכו ללמוד את זה.

עופר רימון: לא, אנחנו לא נתנו כותרות, אנחנו קוראים לזה פיזיקה.

רוברט אילטוב: אוקי, כי אני התחלתי להסתבך.

עופר רימון: לא, זה 5 יחידות פיזיקה שאתה מכיר, אלא שאם אתה לוקח ילד בכיתה י' ואתה רוצה להביא אותו ל-5 יחידות פיזיקה, להרבה ילדים בכיתה י' רמת הבסיס שלהם לא מאפשרת להם ללכת ל-5 יחידות, אז אנחנו מתחילים עוד קודם ללמד את אותם לימודי הפיזיקה, מורידים פרקים ומלמדים את זה כבר מכיתה ז', כמו שאמרתי בתוספת של שעתיים בשבוע.

עופר רימון: זאת אומרת שהילדים האלה, במקום ללמוד מדעים ארבע שעות בשבוע, מה שהם לומדים היום, לומדים עוד שעתיים, שש שעות מדעים, ובמקום ללמוד חמש שעות מתמטיקה בכיתה ז' הם לומדים שבע שעות מתמטיקה ועוד שעתיים מדעי המחשב ובגרות שתשים דגש על המקצועות האלה.

עופר רימון: התכנית הזאת מאתרת את הפוטנציאל הלא ממומש, כי אנחנו חושבים שאין בעיה במדינת ישראל, אם נהיה נחושים, להגיע למצב של-20% מהבוגרים יהיו תעודות בגרות שכאלה.

עופר רימון: אני לא אפרט את כל הבעיות שיש לנו, יש לנו תכנית מאוד מורכבת, אנחנו עובדים עם המורים ועם המנהלים, אבל אחת הבעיות שלנו זה מול המועצה להשכלה גבוהה.

עופר רימון: אנחנו לא מקבלים הכרה מיוחדת, או בונוסים מיוחדים, משמעותיים, לילדים שמגיעים למצרפים שכאלה.

עופר רימון: זאת אומרת ילד שמגיע לתעודת בגרות של 5 מתמטיקה, הוא עשה הנדסת תוכנה ועוד 5 פיזיקה, הוא לא מקבל בונוס, הוא לא מקבל הכרה מיוחדת במוסדות להשכלה גבוהה.

עופר רימון: כתוצאה מזה הילדים אומרים לנו, זו תכנית מאוד תובענית, מאוד קשה, 'למה להתאמץ?' אנחנו משכנעים אותם שמי שייכנס לתחומים האלה פותח שערים אל תעשיות עתירות הידע, לקריירה מופלאה, אנחנו יכולים לחזק כאן את מדינת ישראל, ואני מאלה שאומרים שאולי יש כאן אנשים שלא מזהים את הפוטנציאל, שאולי כרגע אין את החוסר, אבל ברגע שיהיו לנו את המשאבים האלה כל התעשייה תוכל להתכוון הרבה יותר גבוה.

עופר רימון: לכן אנחנו צריכים כאן את המוסדות להשכלה גבוהה, שיעשו יותר מאמץ ויקלו עלינו לשכנע ילדים לעשות ולהשקיע את המאמץ הזה.

עופר רימון: אני רוצה לציין עוד תכנית אחת.

עופר רימון: אני לא אסקור את כל התכניות, מדובר בתשע תכניות, כל אחת מאוד גדולה.

עופר רימון: יחד עם המנהל הכללי של משרד האוצר, מר חיים שני, אנחנו יצאנו לתכנית להסבת מהנדסים לחינוך הטכנולוגי.

עופר רימון: בגלל שהתכנית הזאת ותכניות שכאלה דורשות הרבה מאוד מורים שבאים מהתחומים האלה של הטכנולוגיה, מדעי המחשב, פיזיקה, כמו שאמרתם, בגיל 45 בתעשיות עתירות הידע יש אנשים שחושבים על פרישה וכאן בנינו תכנית להסבת מהנדסים לחינוך הטכנולוגי, פתחנו כבר שתי קבוצות כאלה, אחת בבאר שבע ואחת במרכז.

עופר רימון: עד כאן.

שלמה וקס: רק נתון אחד, כמה מסיימים היום עם בגרות?

שלמה וקס: אמרת 6.5 ואתה רוצה להגיע ל-20%, כמה מסיימים היום בגרות בארץ?

עופר רימון: תעודת בגרות מסיימים בערך 50% מהתלמידים.

שלמה וקס: מספרים.

עופר רימון: שנתון הוא בערך 100,000.

חגי לוין: אז 6.5% זה 6,500.

עופר רימון: דרך אגב, רק כדי לסבר את העניינים, כשאנחנו מדברים על מצטיינים בתחומי המדע והטכנולוגיה, אם כבר נכנסנו לזה, אז במבחנים בין לאומיים, למשל, אנחנו עומדים בין 4% ל-5% מצטיינים, תלוי אם אתה מדבר על מתמטיקה או מדעים.

עופר רימון: בסך הכל, כשאתה משווה את זה ברמה בין לאומית זה מצב בסדר, אבל שוב השאלה מה התקרה שאתה מציב לעצמך, מה הכיוון, כי מדינות במזרח אסיה מגיעות ל-20%-25% מצטיינים בתחומים האלה ויש כאלה שאומרים, אם אנחנו מדברים על איומים, אז האיום המרכזי על המערב מגיע מכיוון מזרח אסיה, ממדינה כמו סין, שמייצרים הרבה מאוד מצוינים בתחומים האלה.

עופר רימון: אנחנו אירחנו כאן את אולימפיאדת אסיה לפיזיקה.

עופר רימון: רק כדי לסבר את האוזן, כל משלחת שלחה שמונה נציגים, ישראל השיגה הישג מאוד יפה, חולקו 12 מדליות זהב, ישראל השיגה מדליית זהב אחת, זה היה הישג יפה, טייוואן מדליית זהב אחת, רוסיה 2 מדליות זהב ותשימו לב, מתוך 12 מדליות זהב לסינים היו שמונה נציגים, 8 מדליות זהב.

עופר רימון: זאת אומרת, אם מדברים על איום אז צריך להבין מה זה לייצר מצוינות במסות כאלה.

עופר רימון: אנחנו מאוד רחוקים מזה.

עופר רימון: אתם יכולים גם להסתכל על זה---

רוברט אילטוב: אתה רוצה להתחרות עם הסינים?

רוברט אילטוב: לא הבנתי.

עופר רימון: לא, אני אומר שבמדינה קטנה כמו שלנו, 6.5% זה לא מספיק גם אם אתה תלך ותגיד שאולי בנתונים אבסולוטיים.

עופר רימון: .. אתה יכול להשוות לאירן למשל.

עופר רימון: באירן יש 1.5% מצטיינים, אבל אצלנו גודל שכבת גיל זה 120,000 ושם גודל שכבת גיל זה 1.5 מיליון תלמידים.

עופר רימון: שוב אני אומר, כשמסתכלים על האחוזים האלה, צריך להסתכל לא רק על האחוז אלא גם על הכמות, כמה מצוינות זה מייצר לך מבחינת מספרים מוחלטים וכמה זה יכול לתת מענה לאתגרים שלנו, גם באזור וגם בכלל הגלובלי.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: מר חיים אומן, מנהל קרן וראש היחידה להכוונת חיילים משוחררים במשרד הביטחון, בקשה.

חיים אורון: הדברים נאמרו פה, אבל אני רוצה לתת כמה הדגשים שאנחנו נתקלים בהם יום יום.

חיים אורון: אני אתחיל דווקא מהסוף.

חיים אורון: מדובר פה על 100,000 סטודנטים מסיימי בגרות.

חיים אורון: היום הנושא של מכינות קדם אקדמיות הוא אייטם משמעותי ביותר לגבי כאלה שאין להם בגרות וזה לא כאלה שלא יכלו להשיג בגרות בגלל אי יכולת אינטלקטואלית, אלא כאלה שלא הלכו לבגרות בגלל בעיות סוציו אקונומיות או דברים אחרים, היום זה מספר משמעותי ביותר.

רוברט אילטוב: אני מבקש לציין מספרים, כי חשוב לנו להבין.

חיים אורון: אני אתן לך דוגמה.

חיים אורון: היום רק בפרויקט אופקים להיי טק, לדוגמה, שאנחנו עושים יחד עם יהודה סיזאפל, מאיגוד ההיי טק, רק פה, רק סביב הפרויקט הזה היום לבד, שהתחלנו אותו לפני שנתיים או משהו, מסתובבים למעלה מ-600 חבר'ה שכבר סיימו, ואני אומר לך, אלה מבין המצטיינים הם כאלה שלומדים במכינות, כי חלק לומדים רק להשלמת בגרות.

חיים אורון: זה במסגרת הפרויקט הזה לבד.

חיים אורון: אין לי פה כרגע את המספרים, לא הבאתי, אבל אני מדבר איתך בסדרי גודל של אלפים, ומאיפה זה בא?

חיים אורון: קודם כל מהקרן לסיוע נוסף ביחידה להכוונת חיילים משוחררים יש 100 מיליון שקלים כל שנה שמתוך זה כ-90% הולך למכינות קדם אקדמיות.

חיים אורון: 100 מיליון שקל לשנה רק מהקרן לסיוע נוסף, שזה הרבה מאוד כסף.

חיים אורון: בכלל אתה רואה היום שניצול הפיקדון לצורך לימודים, מעל 70%, הולך לטובת לימודים.

חיים אורון: אז אני לא יודע עכשיו להגיד לך במונחים מספריים, בחתך, כמה מתוך זה הולכים למקצועות ההיי טק אבל 70% זה יפה.

חיים אורון: לפרקטיקה.

חיים אורון: חלק מהבעיות שאני רואה וגם אתה הזכרת, אחת מהן זה נושא של גיוס אנשים בכלל למקצוע הזה.

חיים אורון: אני שם רגע בצד את הכסף, בהנחה שיש לנו מאגר כספי, מה קורה עם אנשים.

חיים אורון: אני אומר פה ואמרתי את זה לתעשיות, אם לא יהיה פה שיתוף פעולה של התעשיות, כי בסוף הצעירים שואלים אותך 'כמה אני מרוויח ביום שאני מסיים את הלימודים'.

חיים אורון: אני רואה את זה בהרבה מאוד מיזמים שאנחנו עושים בתחום של הכשרות מקצועיות, אם זה בנושא של הנדסאים או כאלה, אז אנחנו היום בתחום ההכשרות המקצועיות פתחנו שולחן עגול עם התאחדות התעשיינים, עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, או התאחדויות אחרות, תלוי באיזה מקצוע, התאחדות הקבלנים בהסתדרות, זה לא משנה, ואנחנו בונים תכנית שמתחילה משלב איתור האנשים, הכשרות מקצועיות, השמה בעבודה בשכר הולם, ולכן אני אומר שאני לא רואה כרגע, לפחות אצלנו במונחים של חיילים משוחררים, שיש מצב שאין לנו כסף לתת לאנשים ללכת ללמוד אלא אני רואה מצב שיהיה פה שיתוף פעולה של התעשיות על מנת לבנות תכניות.

חיים אורון: דבר שני, הנושא שהזכרת אותו קודם, זה להוריד את הגבלת הסטודנטים בפקולטות.

חיים אורון: יש פקולטות או יש אוניברסיטאות או מוסדות מועדפים.

חיים אורון: למשל אוניברסיטת בן גוריון.

חיים אורון: באוניברסיטת בן גוריון שיש ביקוש רב למקצוע הזה, סטודנטים שרוצים ללכת לבן גוריון, יש הגבלה.

חיים אורון: בעניין הזה צריך לעשות צעד ולפתוח.

חיים אורון: לעשות חקר באמת איפה החבר'ה רוצים ללמוד, בסוף זה רצון של הצעירים, ואם אתה רואה שיש היום לטכניון ולאוניברסיטת בן גוריון יש...

חיים אורון: לתל אביב למשל יש פחות, למה יש פחות?

חיים אורון: זה בעיה של מגורים, יוקר מגורים וכל הדברים האלה, שבדרום זה פחות בעייתי ובצפון עם הטכניון, במסגרת תכנית אופקים ותכניות אחרות שאנחנו עושים, אנחנו נותנים גם מגורים.

חיים אורון: אבל אם היום בבאר שבע ישנה דרישה הרבה יותר גדולה ממה שהאוניברסיטה יכולה לתת בגלל המגבלות, צריך לפתוח את זה, צריך לפתוח את הדברים האלה.

רוברט אילטוב: אתם שומעים את הדברים?

רוברט אילטוב: אני מבקש שבתום הדברים תתייחסו לנושא הזה.

חיים אורון: בנוסף לזה, אם אנחנו עכשיו מתחילים לדבר על מקורות, אז הזכרתי, בנושא של מקורות תקציביים, יש לפחות בכל מה שקשור לנושא של חיילים משוחררים, הזכרתי את המענק, את הפיקדון, את הקרן לסיוע נוסף, מלגות שאנחנו נותנים מתורמים.

חיים אורון: חוץ מפרויקט אופקים להיי טק, בשנה שעברה אני נתתי מעל 40 מיליון שקל מלגות מתורמים, כמו מפעל הפיס ואחרים שמעבירים את זה דרכנו, ויש הרבה אחרים.

חיים אורון: בנוסף לזה יש עכשיו חוק שנת לימודים חינם.

חיים אורון: במסגרת חוק שנת לימודים חינם, יש את ה-60 מיליון שקל שהולכים לטובת מי שרוצה ללכת ללמוד בפריפריות אבל יש 20 מיליון שקלים שזה ועדה בראשותי צריכה לשבת עכשיו ולתת תעדוף למקצועות.

חיים אורון: אנחנו עושים את זה יחד עם חלק מהחברים שמייצגים פה את המוסדות ואנחנו נקבע ואין לי ספק שגם מקצועות ההיי טק ייכנסו בפנים.

חיים אורון: אז זה עוד 20 מיליון שקל שנכנסים לתוך מאגר הכסף הזה.

חיים אורון: אבל בסוף צריכים לדאוג לשני דברים; אחד, שחבר'ה ירצו לבוא למקצוע הזה ובשביל זה צריך לרתום את התעשייה, אני אומר לכם את זה מפרויקטים אחרים שאנחנו עושים בתחומים אחרים.

חיים אורון: והדבר השני, לפתוח את המגבלות ולתת דלת פתוחה למוסדות שהחבר'ה רוצים ללמוד שם.

רוברט אילטוב: מר שלמה וקס, איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה.

שלמה וקס: הרי מי שהתחיל עם הזעקה לציבור הרחב זה אנחנו.

שלמה וקס: אנחנו איתרנו את הבעיה ואני שמח שלא צעקנו בחינם, נכון, חגי?

שלמה וקס: אני מודאג מדבר אחר, תתפלאו, אני מתחיל להיות מודאג מתעשיית ההיי טק בכללותה כאן בארץ.

שלמה וקס: אמרתי את זה בכינוס של השדולה ואני חייב לחזור ולומר את זה היום גם.

שלמה וקס: הרי כשחגי אומר עלות מהנדס, אז נתתי את הנתונים, מהנדס בפלורידה עולה 120,000 דולר בשנה, מהנדס בישראל לפי שער של 3.40 עולה 119,000 דולר, אני כבר לא מדבר על ההכנסות מהתעשייה.

רוברט אילטוב: 1,000 דולר יותר זול.

שלמה וקס: זה משהו רציני, לעומת 50,000 דולר בפולין או ברומניה ואני לא מדבר על 30,000 וכמה בסין ובהודו, אז הפער הזה הוא משהו רציני.

שלמה וקס: אנחנו בבעיה אמיתית בתעשייה הזאת.

שלמה וקס: כשאני ניתחתי את שנת 2010, אם לא ידידיי וחבריי מאינטל שמיד פעם מתקיפים אותנו על המענקים שקיבלו, מי שלא מכיר, אלי רמון, סמנכ"ל במשאבי אנוש של אינטל.

שלמה וקס: .. אגב, לא ראיתי כאן את איגוד תעשיות ההיי טק, זה שמייצג את ההיי טק, אבל הוא כנראה רק יודע לעשות כנסים ולעשות רעש.

חיים אורון: על זה בדיוק אני מדבר, על שיתוף הפעולה עם התעשיות.

רוברט אילטוב: שלמה וקס בזכות דיבור, ומי שירצה להתייחס אליו אחר כך זכותו פה ליד השולחן.

שלמה וקס: תוקפים את אינטל במענקים, אבל אם לא אינטל ולא התעשייה הביטחונית, לא יודע, היינו יורדים בכמויות הייצור שלנו דרסטית.

שלמה וקס: אנחנו מדברים על שוקי חוץ לארץ, השוק שלנו הוא לא כאן בארץ.

שלמה וקס: התופעה של הסטרט אפים, מצד אחד היא מבורכת, מצד שני היא מוציאה את כל הנוער מכאן והם לא קולטים אחר כך את המהנדסים ולא מפתחים כאן תעשייה.

שלמה וקס: אנחנו ביחד איתך, חבר הכנסת אילטוב, מנסים להניע את התכנית של מה שנקרא 45 .

שלמה וקס: ב-45 אתה צריך לעבוד על שני הצדדים של המשוואה.

שלמה וקס: הצד האחד הוא קודם כל לשכנע את בני ה-45 שהם כבר לא גנרלים.

שלמה וקס: גם אני הייתי גנרל בעבר אבל אני כבר לא גנרל ואני עוסק היום בלובינג, נו, אז מה?

שלמה וקס: הם לא גנרלים, הם כבר לא וי.

שלמה וקס: פי למרקטינג, וי.

שלמה וקס: פי לסלינג וכך הלאה, יעשו רענון, בואו נעשה להם תכנית רענון, קודם כל למלא את המחסור, כי עד שאנחנו נראה את הפירות של התכנית המבורכת של משרד החינוך יעברו עוד אפילו בירדן הרבה מים.

שלמה וקס: אז בואו ננצל את הפוטנציאל הזה ונשכנע אותם לחזור למעגל העבודה.

שלמה וקס: במקביל לשכנע גם את התעשייה לקלוט אותם.

שלמה וקס: זאת אומרת, זה לעבוד על שני הצדדים של המשוואה, ואת החלק הזה, לשכנע את התעשייה לקלוט אותם אחרי רענון, אנחנו ניקח על עצמנו, אבל צריך להתחיל בתהליך.

שלמה וקס: כי עוד הפעם, מה שיוצא מהארץ, מי שעושה אאוט סורסינג לחוץ לארץ, הוא כבר לא יחזור הנה.

שלמה וקס: שום דבר.

שלמה וקס: ויש תהליך בלתי פוסק של יציאת משרות מכאן כתוצאה מעלויות ואני חייב לומר ולהעלות גם כאן, עוד הפעם, היות ואתה, מכובדי, עושה מלאכת קודש, הנושא של הכרסום הבלתי פוסק של השקל מול הדולר יביא לקריסה טוטאלית של התעשייה הזאת.

שלמה וקס: רק היום בבוקר קראתי על חברה ותיקה שכבר חיה 40 שנה ומעסיקה מאות עובדים בקרית גת, קוראים לה ויסוניק, אני לא יודע עד כמה זה נכון, שחברה יפנית הולכת לרכוש אותה.

שלמה וקס: היא לא תהיה כאן.

שלמה וקס: פלטרוניקס, שעושה קבלנות משנה ומעסיקה, לא מהנדסים, רובם שם לא מהנדסים, מעסיקה במגדל העמק ובערד ובאופקים ובשדרות, היא לא תהיה כאן.

שלמה וקס: לצערי גם מרכזי פיתוח יוציאו מכאן או לא יתנו הנה עוד משימות אם לא נדע לפתור את הבעיה, ואנחנו בבעיה ובמצוקה אמיתית.

שלמה וקס: מוטב שעה אחת קודם מאשר אחר כך בכי לדורות.

שלמה וקס: זו לא בעיית הקוטג', היא תחריף את בעיית הקוטג'.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: מר אלי רמון, מנהל משאבי אנוש, אינטל, בבקשה.

אלי רמון: אל"ף אני מסכים עם כל מה שנאמר פה.

אלי רמון: אני מקבל כל מה שנאמר, אבל מבחינת המוסיקה התחושה שלי שאנחנו מדברים רק על בעיה אחת, שזה מחסור במהנדסים ובבעלי מקצועות דומים.

אלי רמון: מכשול אחר שאנחנו מוכרחים לשים עליו את הפוקוס זה המכשול של המחסור ההולך וגדל בהנדסאים וזה קריטי ואני חושב שאם אפשר יהיה לטפל גם בנושא הזה במסגרת דוח הוועדה, זה יהיה חשוב מאוד.

אלי רמון: בשנים האחרונות יש ירידה דרסטית במספר מסיימי המכללות הטכנולוגיות בתחום ההנדסאות, יש ירידה באיכות של הבוגרים ואנחנו נתקלים בקשיים הולכים וגדלים בתחום הזה.

אלי רמון: המכללות האקדמיות שואבות אליהן את מיטב הנוער ואנחנו נתקלים בתחום שמאוד חסר לנו, הוא דרוש לנו, הוא חסר, ואנחנו נתקלים בקשיים הולכים וגדלים.

אלי רמון: אם הוועדה, הממשלה, מי שצריך, ישים את הפוקוס על מיצוב מחדש של המקצוע שנקרא הנדסאים ועל המכללות הטכנולוגיות, תהיה בזה ברכה.

אלי רמון: תודה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: גב' אסתי חשין, בבקשה.

אסתי חשין: כבוד היושב ראש, התקדמנו מהישיבה הקודמת.

אסתי חשין: בישיבה הקודמת, ועברתי תוך כדי הדברים של חגי על הסיכומים שלי ממנה, היתה שאלה אם בכלל קיים פער או לא קיים פער.

אסתי חשין: עכשיו אני חושבת שכולנו מסכימים שקיים פער, עברו שלושה חודשים, ברור לגמרי שיש פער, אני מבינה שהבעיות עוד לא לגמרי ממוקדמות, הפתרונות עדיין לא לגמרי ממוקדים, אבל אנחנו יודעים שיש פער.

אסתי חשין: צעד קדימה, משמעותי.

אסתי חשין: חבל שהדברים לוקחים כל כך הרבה זמן, כי אני חייבת להסכים עם דבריו של מר שלמה וקס, אני חרדה לתעשייה.

אסתי חשין: התעשייה הזאת רחוקה מלהיות מסכנה אבל היא בסכנה.

אסתי חשין: הדבר הכי מצער כאן זה שהיא לא יודעת עד כמה היא בסכנה.

אסתי חשין: תסתכלו כמה אנשים יש כאן מהתעשייה, אני ספרתי ארבעה ואני כוללת את שלמה ואותי, אולי חמישה, גם איתי זנדבנק.

אסתי חשין: זה מצב מצער.

אסתי חשין: בדיונים המקבילים על חוק המחקר ופיתוח התייצבו, אני לא אגיד עשרות, אבל בין 15 ל-20 אנשים מהתעשייה כדי להילחם על הזכות לעשות אקזיטים יותר גדולים.

אסתי חשין: היום, בדיון שהוא לא פחות אקוטי לעתידה של התעשייה, אתה מסכים איתי, נכון, אלון?

שלמה וקס: זה לא מעניין את אלה שעושים אקזיטים.

אסתי חשין: זה נכון, אמת דיברת ואני מיד אתייחס לזה.

אסתי חשין: היום, בדיון שהוא לא פחות אקוטי לעתידה של התעשייה לאורך זמן, אפילו יותר אקוטי לעתידה של התעשייה לאורך זמן, התייצבו חמישה אנשים מהתעשייה.

אסתי חשין: זה לא שהם לא ידעו---

שלמה וקס: התעשייה האמיתית.

אסתי חשין: גם התעשייה האמיתית לא מיוצגת כאן בצורה מספיק רחבה.

אסתי חשין: ולא ברור, שלמה, שאני מסכימה איתך עם המונח 'התעשייה האמיתית', אבל גם התעשייה האמיתית לשיטתך לא מיוצגת כאן בצורה מספיק רחבה.

אסתי חשין: התעשייה לא מודעת לכך שיש לה בעיה.

אסתי חשין: אם התעשייה היתה מודעת לכך שיש לה בעיה, אותם עובדים בני 45 , שחלקם גנרלים ולכן קשה לגייס אותם וחלקם פחות אטרקטיביים לגיוס וחלקם נפסלים עוד בשלב של הסיבי המפואר בגלל שהם אובר קווליפייד, אבל חלקם מהנדסים...

אסתי חשין: היה אמור להשתתף פה בדיון בחור שעבד איתי, בן 50 , שעבד איתי שנים ארוכות, מהנדס, מעולם לא התיימר לעשות משהו שהוא מעבר לתחום ההנדסה, איש חרוץ, איש עבודה, ממליצים מפה עד להודעה חדשה, כל מעסיקיו הקודמים ממליצים עליו והוא לא מצליח לעבור את שלב הראיונות משך שנתיים.

אסתי חשין: בדרך כלל כשיש בעיה, יש פער, צריך להרחיב את המקורות כדי לטפל בפער, אבל כאן יש בעיה שיש דיסוננס בין לכאורה פער, שהרגולטור מכיר בו, האיגודים מכירים בו, חלק מהחברות מכירים בו, אבל התעשייה לא לגמרי מכירה בו, לבין מצאי שקיים באסכולות מסוימות.

אסתי חשין: לפני שאנחנו מתחילים להכשיר אוכלוסיות נוספות להיות מהנדסים, בואו נמצה את האוכלוסיות הקיימות.

אסתי חשין: בואו נדאג לזה שאותם בני 45 , שיכולים לפתח, וחלקם גם לא צריכים רענון, הם יכולים מחר בבוקר להיכנס ולהתחיל לכתוב---

רוברט אילטוב: אני רק רוצה לחדד נקודה אחת, זה גם וגם, כי אחרת הממשלה תבין שנתחיל רק את זה.

רוברט אילטוב: אז אני רוצה לתקן את זה.

אסתי חשין: אז למען הסר ספק, רבותיי מהממשלה, כבוד היושב ראש, זה גם וגם.

אסתי חשין: כן, צריך לדאוג להרחיב את המקורות העתידיים כדי לאפשר לגדל את התעשייה, אבל צריך גם למצות את המקורות הקיימים כדי לאפשר לתעשייה לצמוח בטווח הזמן הקצר.

אסתי חשין: כי גם התכניות המאוד יפות שאנחנו מדברים עליהן כאן, כולל הצעת החוק שחבר הכנסת הגיש שאני מקווה שהיא תעבור ובעיניי היא יכולה להיות איזה שהוא משקל שיטה את המאזניים מאוד חזק לכיוון של לימודי הנדסה ומדעים, כי ברור לגמרי שאם המדינה תממן את מלוא הלימודים למי שיכול ללמוד הנדסה ומדעים, ובהנחה שהמקצועות שייבחרו בתחום הזה יהיו המקצועות הנכונים, אין ספק שתהיה נהירה למקצועות האלה.

אסתי חשין: הרי בסופו של דבר, אני אולי לא שייכת לדור ה-Y, אולי כן, תלוי איך מסתכלים, אבל אנחנו דור שמבין דברים דרך הכיס.

אסתי חשין: אם יש איזה שהוא אינסנטיב, אם יש איזה שהוא עידוד משמעותי שמאפשר לי לחסוך כסף, סביר להניח שאני אלך לכיוון הזה.

אסתי חשין: שנת לימודים חינם, זה טוב ויפה, זה לא בהכרח מספיק.

אסתי חשין: אבל בטווח הקצר ובטווח הקצר אנחנו חייבים לדאוג לאותם בני 45 ולא מסיבות סוציאליות, לא בגלל שהם אוכלים את החסכונות שלהם, זו גם הולכת להיות בעיה, אלא בגלל שהם יכולים לעבוד, הם יכולים להרחיב את מצאי המהנדסים בתעשייה, הם באים עם סט מאוד רחב של כישורים ושל יכולות, הם רוצים לעבוד, אז למה התעשייה לא נמצאת פה?

אסתי חשין: למה התעשייה לא קולטת אותם?

אסתי חשין: אני חייבת לומר שגם פה אין לי תשובה לשאלה הזאת.

אסתי חשין: אם היתה לי תשובה, אז סביר להניח שכבר היתה לנו איזה שהיא תכנית, אבל זו נקודת ארכימדס שאנחנו חייבים לטפל בה ואני כולי מקווה שהצוות הבין משרדי נוגע בפרט בנקודה הזאת ויציע פתרונות ראויים לטיפול בנושא של בני 45 .

אסתי חשין: תודה רבה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: מר עמנואל דואק, מנהל הכספים באלביט מערכות, בבקשה.

עמנואל דואק: שלום.

עמנואל דואק: אני רציתי לתת בנוסף למה שנאמר כאן על מה ששלמה אמר בפגישה הקודמת, לדעתי אין חלופה לביחד לשיתוף הפעולה.

עמנואל דואק: צריך שהוועדה תיקח בחשבון, המלצתי, להסתכל במרוכז ובמשותף תוך שיתוף פעולה.

עמנואל דואק: אין חלופה לשיתוף פעולה, בייחוד לא בנושא כמו כוח אדם בתעשייה המדוברת.

עמנואל דואק: דבר נוסף, קיימים היום מסלולים שתומכים ומשקיעים ועוזרים לתעשייה, מסלולי תעסוקה ומסלולי מענקים.

עמנואל דואק: לפעמים המסלולים האלה מתנגשים ומונעים, כל מסלול מהמסלול האחר, תמיכה ושיתוף במקורות בפריפריה וזה קצת מקהה ומשבש את המטרות של החוקים המדוברים.

עמנואל דואק: אני אתן דוגמה, למשל מסלול מענקים של השקעות בהון.

עמנואל דואק: חברה בפריפריה משקיעה בהון ברכוש קבוע, מקבלת מענקים.

עמנואל דואק: היא לא יכולה לקבל מענקים על גידול בעובדים במסלול תעסוקה.

עמנואל דואק: אם היא מקבלת מענקים בהשקעות הוניות---

שלמה וקס: השקעות הון אנושי, היא יכולה לקבל מענקים.

עמנואל חשין: אני מדבר על קבלת מענקים במסלול מענקים בהשקעות הון.

עמנואל חשין: אם היא משקיעה 10 מיליון דולר בהנחה של 20%, היא יכולה לקבל 20% מענק בפריפריה, אבל זה מונע בעדה לקיים ולקבל מענקים וזה נשוא הדיון היום, תעסוקה, במסלול תעסוקה.

עמנואל חשין: אז אני מבקש שהוועדה תתייחס לזה כדי לאפשר לא לקבל על אותו משאב, על אותה הוצאה פעמיים מענק, אלא לקבל על הוצאות שונות, השקעות בהון מענק, והשקעות בהון אנושי במסגרת מסלול מענקים.

עמנואל חשין: היום זה לא מתאפשר.

עמנואל חשין: אם להרחיב את זה, להיות גמישים.

עמנואל חשין: כיוון שאם מדברים על כל הדברים שנאמרו כאן, ותוסיפו לפריפריה, שזה עוד מוסיף על מה שנאמר כאן, אז אם רוצים לעודד ולצמצם את הפערים שיגרמו בסוף לדברים שישפיעו על המשק ועל הייצור, צריך להתייחס לזה גם.

עמנואל חשין: תודה רבה.

רוברט אילטוב: בקשה, גב' אלה מטלון, מנהלת כללית פורום MIT, בבקשה.

אלה מטלון: אני רוצה להתייחס בקצרה לשלוש נקודות.

אלה מטלון: נקודה ראשונה, ואני מתנצלת אם מישהו אמר כאן משהו שלא שמעתי כי אני הגעתי באיחור, הייתי באירופה ובאירופה הנושא של הלוואות לסטודנטים הוא דבר מאוד מקובל.

אלה מטלון: גם באנגליה יש מערכת מפותחת, גם בדנמרק, שאלה שתי מדינות שאני מכירה.

אלה מטלון: אני רואה משהו יותר מוסר בהלוואות מאשר במענקים.

אלה מטלון: אני חושבת שזה אולי יביא פחות אנשים, אבל זה יביא אנשים עם איכויות יותר גבוהות ועם אחריות יותר גבוהה ואני ממליצה מאוד לשקול את הנושא של הלוואות לסטודנטים שאנחנו רוצים למשוך לתוך המקצועות הטכנולוגיים.

אלה מטלון: זה גם יאפשר להגדיל את העוגה, מפני שאחרי כמה שנים יהיה אפשר להשתמש בהלוואות שחוזרות כדי לגלגל אותן הלאה ולהרחיב את זה לסקטורים נוספים.

אלה מטלון: אז אני מבקשת לשקול את האפשרות הזאת.

אלה מטלון: זה דבר ראשון.

אלה מטלון: דבר שני, אני דיברתי בפגישה שעברה על הנושא של המשאב של אנשים שהוא משאב עצום ולא מנוצל.

אלה מטלון: כשיצאנו מהישיבה הקודמת ניגש אליי מר אדם שוורץ, הדיקן של הפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, ואמר לי שבפעילות שיווקית, פעילות הסברתית, הטכניון הצליח להגדיל את מספר הנשים בפקולטה להנדסת חשמל מ-2% ל-20%.

אלה מטלון: הנתון הזה הוא נתון פנטסטי.

אלה מטלון: מר אדם שוורץ גם הוסיף שכאשר הם שואלים בני נוער מה לדעתם עושה מהנדס בוגר הפקולטה להנדסת חשמל, 80% מהם מאמינים שהוא הולך לעבוד בחברת חשמל, שזה נתון מדהים, מזעזע ואומר שצריך לעשות כאן תיקון הסברתי.

אלה מטלון: הצעדים ההסברתיים שאנחנו צריכים לערוך הם חשובים מאוד והם לא כל כך יקרים.

אלה מטלון: הנקודה השלישית שאני רוצה להתייחס אליה, זה שהיו כאן הרבה הצעות שונות וכל אסטרטגיה בעצם נבחנת במבחן הביצוע וחשוב שאנחנו נתחיל לעשות את הדברים בקטן ולראות אם הדברים שאנחנו חושבים שעובדים באמת עובדים, כי מבחן המעשה בסופו של דבר יקבע אם הרפורמות האלה יצליחו או לא.

אלה מטלון: תודה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: גב' אפרת רהט, מרכז אקדמי דן, בבקשה.

אפרת רהט: אני סמנכ"ל קשרי תעשייה במרכז אקדמי דן ואני באה אולי יותר מהצד של הפתרון, או ניסיון לפתרון.

אפרת רהט: אחד הדברים שזיהינו שאחוז ניכר מהאנשים שעובדים, נכון להיום בעולם ההיי טק, הוא ללא תואר.

אפרת רהט: זה מהווה בהמשך את אחד החסמים להתפתחות הקריירה וזה מגדיל את כמות האנשים שבגיל 45 יוצאים בעצם מהתעשייה.

אפרת רהט: אחד מקהלי היעד שלנו לפנות אליו זה אנשים עובדים שיבואו ללמוד לימודי ערב לתואר ראשון ובי.

אפרת רהט: איי במערכות מידע ו- B.Scבמדעי המחשב, בתקווה שזה יעזור אחר כך למנוע יציאתם משוק העבודה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: עורך דין רוני שוקן, קרן אברהם.

רוני שוקן: קרן אברהם הוא קצת שונה מהרבה אנשים אחרים שנמצאים פה, עמותה, מאוד ותיקה, שפועלת שנים ארוכות בכל מה שקשור להסדרת היחסים בין יהודים לערבים ובשילוב של הערבים.

רוני שוקן: אחד התחומים שבהם אנחנו מתמקדים זה השילוב של הערבים בשוק העבודה.

רוני שוקן: בהקשר הזה, כשמדברים על מחסור של עובדים בהיי טק, אני חושב שחלק מהבעיה טמון בכך שלא מסתכלים מלכתחילה כמו שצריך, או כמו שאפשר היה לעשות, על האוכלוסייה הערבית.

רוני שוקן: לפני כמה חודשים, בחודש מרס האחרון, נעשה מחקר על ידי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, וגילו שם שכ-80% מהאקדמאים הערבים, בוגרי המקצועות המדעיים, מקצועות הנדסה, אינם עובדים בתחומים שבהם הם למדו.

רוני שוקן: כלומר יש על כל חמישה ערבים שלמדו מקצועות מדעיים, שלמדו מקצועות הנדסה, שיכולים להשתלב בתעשיית ההיי טק ארבעה שלא עושים את זה.

רוני שוקן: ונתון שהוא מתוך הדבר הזה, עוד יותר מדהים, זה שיותר מ-42% בכלל לא מחפשים עבודה בשוק העבודה היהודי, הם לא ניגשים, זה לא שהם ניגשים ולא מתקבלים, הם פשוט לא ניגשים.

רוני שוקן: מסיבות שונות, שאני יכול לפרט, אבל אין לנו פה הרבה זמן ואני לא רוצה לקחת יותר זמן ממה שצריך.

רוני שוקן: אנחנו חושבים שהדבר הזה הוא דבר שצריך להסתכל עליו.

רוני שוקן: בהקשר הזה אני רוצה לציין שמרכז ההשקעות במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, התחיל לפעול בכיוון הזה.

רוני שוקן: יש יוזמה חדשה שמדברת על תמרוץ של עסקים להעסיק סטודנטים ערבים בוגרי מתמטיקה ומקצועות הנדסיים.

רוני שוקן: אנחנו בטוחים שלהצעה הזאת תהיה השפעה מרחיקת לכת.

רוני שוקן: חזי צייג, מנהל מרכז ההשקעות, העריך שבשנה-שנתיים הקרובות מאות סטודנטים ערבים יוכלו להשתלב בתעשיית ההיי טק.

רוני שוקן: בהקשר הזה קורים גם הרבה דברים במשכן הזה.

רוני שוקן: רק לפני כשבועיים נדחתה הצעת חוק של כמה חברי כנסת, לתמרץ העסקה של עובדי היי טק בממשלה, מכרזים ממשלתיים שקשורים בהיי טק.

רוני שוקן: זו היתה הצעת חוק של חבר הכנסת חנא סוייד.

רוני שוקן: היא נדחתה וחבל, כי הדבר הזה בהחלט היה יכול לתרום לתוספת של כוח העבודה שפה נראה לי שמחפשים.

רוברט אילטוב: זה יגיע לפה כהצעה לסדר לדיון בוועדה.

רוני שוקן: אכן.

רוני שוקן: מה שהוחלט זה להסיר אותה כהצעת חוק.

רוני שוקן: הדבר הזה לא יתקדם במסלול של תמרוץ, כפי שהציע חבר הכנסת סוייד, אבל כמו שאמר היושב ראש, חבר הכנסת אילטוב, ההצעה הזאת תגיע כהצעה לסדר ואנחנו חושבים שכדאי להפנות עין לדבר הזה.

רוני שוקן: קרן אברהם זה גם גוף שפועל ויכול בהחלט לסייע בכל מה שקשור לאיתור אנשים, למציאת קשרים ולפתוח להיצעי עבודה חדשים.

רוני שוקן: יש גופים נוספים שעושים את זה ואנחנו בהחלט ממליצים להסב תשומת לב גם לכיוון המגזר הזה ובטוח שזה יכול להיות לתועלת כולם.

רוני שוקן: תודה.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: אכן הנושא הזה הוא חשוב ודורש דיון רחב הרבה יותר עם הגורמים הרלוונטיים.

רוברט אילטוב: יש פה את נציגי משרד הקליטה והעלייה ומשרד המדע והטכנולוגיה?

רוברט אילטוב: מי הקליטה?

רוברט אילטוב: בבקשה.

רוני בר-און: במשרד הקליטה יש מספר תכניות להשמת מדענים ומהנדסי פיתוח.

רוני בר-און: המרכז לקליטה במדע פועל במסגרת משרד הקליטה או מערך סיוע בכמה ערוצים, אחד מהם זה ייעוץ, הכוונה, יצירת קשר עם מעסיקים פוטנציאליים ומענק הניתן למעסיק כהשתתפות חלקית בהוצאות של עלות העסקת המדען.

רוני בר-און: זה נכון גם לעולים וגם לתושבים חוזרים.

רוני בר-און: ההבדל אצל התושבים החוזרים הוא סכומי הסיוע היותר נמוכים ותקופת הסיוע היא יותר קצרה.

רוני בר-און: הסיוע נפרש בין שנתיים לארבע שנים בהתאם לתכנית המסוכמת עם המרכז.

רוני בר-און: כדי להקל על קליטת המדען במוסד, אנחנו לא קובעים את שכר המדען, מי שקובע את השכר זה המעסיק.

רוני בר-און: מה שאנחנו כן תובעים מהמעסיק, ששכר מינימום עבור בעלי תואר שני, בתנאי שהם רוצים לקבל מאיתנו סיוע, זה יהיה 5,000 ₪ ועבור בעלי תואר שלישי זה 7,000 שקל.

רוני בר-און: כלומר המעסיק יכול לשלם יותר, יבורך על כך, אבל את המינימום אנחנו תובעים.

רוברט אילטוב: אתם חלק מהצוות הבין משרדי בנושא הזה?

רוני בר-און: אני חושבת שלא, עד כמה שידוע לי.

רוברט אילטוב: למה לא?

רוברט אילטוב: קליטת עלייה כבר לא חשובה?

חגי לוין: חשובה, אבל חשובים גם הרבה משרדים אחרים.

חגי לוין: ניסינו לעשות משהו מאוד...

רוברט אילטוב: אני חושב שמשרד הקליטה קלט הכי הרבה מדענים בכל התקופה, מכל המשרדים האחרים.

חגי לוין: בהקשר הזה הם לא שותפים בצוות, אבל מצד שני דיברנו רבות, נגיד, מסביב לנושא של השבת מוחות.

רוברט אילטוב: איך אתם יכולים לעשות, לדוגמה, את נושא השבת המוחות בלי הניסיון של משרד הקליטה?

חגי לוין: לא הובנתי נכון.

חגי לוין: בקונטקסט של השבת מוחות, במסגרת עבודת הצוות, אנחנו מדברים באופן שוטף עם משרד הקליטה.

חגי לוין: אז זה נכון שהוא לא נפגש בכל הדיונים עם החברות והכל, אבל בהקשר של השבת מוחות---

רוברט אילטוב: למה לא?

רוברט אילטוב: אתם חושבים שהם לא צריכים לדעת את כל המידע?

חגי לוין: לא חושבים שהם לא צריכים לדעת, אבל יש ניסיון לייצר---

רוברט אילטוב: אני חושב שהם צריכים.

רוברט אילטוב: בשביל לייעל גם את הפעילות שלכם, הם צריכים להיות חשופים למידע שאתם שומעים שם.

חגי לוין: בהחלט, אני מסכים, יש תמיד איזה שהוא טרייד אוף בין צוות קטן, ואז קל לזמן הרבה פגישות, לבין צוות מאוד רחב שהופך את העבודה ל---

רוברט אילטוב: אני חושב שהם יהיו מאוד יעילים והם ימצאו את הזמן להתמודד עם לוח הזמנים שלכם.

חגי לוין: אנחנו בהחלט נעדכן את האנשים במשרד הקליטה אודות כל מה שהם---

רוברט אילטוב: אני חושב שלמשרד הקליטה יש גם ניסיון בנושא הזה והוא ניסיון רחב מאוד וגם חשוב שהוא יידע ויראה את המידע כדי לדעת להתמודד עם הנושאים, כי אם אתם תפתחו להם מידע צר, בטח שהם לא יידעו להתמודד עם הבעיות.

רוברט אילטוב: לכן אני ממליץ לכם בחום לצרף את הצוות ואנחנו נדאג שהם יבנו את לוח הזמנים שלהם בהתאם למפגשי הצוות.

רוברט אילטוב: תודה.

רוני בר-און: יש לי עוד זמן?

רוברט אילטוב: לא, אין לך יותר זמן, תודה.

רוברט אילטוב: אני חושב שאת ההישג שלך השגת.

רוברט אילטוב: בבקשה, משרד המדע.

חוסאם מסאלחה: אנחנו בעצם לא קשורים בהכשרה של כוח אדם ישירות לתעשייה, מלבד שבתחום הזה אנחנו כן מממנים מתחילת שנות ה-90 מחקר מדעי בתחום מדעי המחשב והמתמטיקה השימושית באופן יציב ועקבי ומדי שנה משנים את ההכוון באיזה תת תחום במדעי המחשב להקצות את הכספים.

חוסאם מסאלחה: תכנית התשתיות היא תכנית יוקרתית יחסית ועם תקציבי מחקר שהם יחסית גבוהים.

חוסאם מסאלחה: בנוסף לכך, ואולי זה אספקט שהוא חשוב, יש את תכנית מלגות אשכול, להכשרת דוקטורנטים ופוסט דוקטורנטים, כולל בתחום הזה, וזה גם נעשה בצורה עקבית ומדי שנה ישנם מספר אנשים שזוכים במענקים וממשיכים את לימודיהם הגבוהים לדוקטורט ולפוסט.

חוסאם מסאלחה: אספקט נוסף הוא נושא הנשים שכבר אולי שבע שנים שיש לנו תכנית מלגות ייעודית לעידוד נשים לעסוק או ללמוד מדעים מדויקים והנדסה, כולל פעילות שלנו שהיתה בהקמת המועצה הלאומית לנושא נשים במדע.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: אני מקווה מאוד שאתם לקחתם ברצינות את כל הנושאים שדיברנו פה.

רוברט אילטוב: מבחינת הנושא של משרד הקליטה, אנחנו נבקש בכתב ממר יוג'ין קנדל לעדכן אותם ולצרף אותם לצוות.

רוברט אילטוב: אני חושב שמשרד הקליטה וכמכשיר של הממשלה הוא יכול כמעט לפתור את הבעיה בעידוד קליטת העלייה.

רוברט אילטוב: צריך למצוא ולנצל את המכשיר הזה, זה אחד המכשירים שפתר הרבה מאוד בעיות עם הרופאים לדוגמה ונושאים אחרים, גם מהנדסים.

רוברט אילטוב: נקודות לסיכום.

רוברט אילטוב: אני מבקש להודות לכל הנוכחים שטרחו ובאו.

רוברט אילטוב: הנושא הוא חשוב לכלכלה ולמשק הישראלי.

רוברט אילטוב: מצער ומאכזב שהצוות הבין משרדי טרם יכול להציג את תוצאות עבודתו אלא רק נתונים גולמיים.

רוברט אילטוב: אנחנו מאוד נרצה לראות את הנתונים הסופיים ואת ההמלצות.

רוברט אילטוב: מדובר בנושא קריטי בחשיבותו לתעשייה ולחוסנה הלאומי של ישראל וראוי שהרשות המבצעת תפעל בדחיפות להצגת תוצאות לממשלה ולאחר מכן לכנסת.

רוברט אילטוב: אני קורא לצוות הבין משרדי לפעול בדחיפות להשלמת פעילות לפרסום תוצאות העבודה שלו ולהתחיל לעבוד על פתרונות.

רוברט אילטוב: בפרט מבקש שהצוות יתייחס לנושאים הבאים: אחת, שילוב בני 45 בתעשייה.

רוברט אילטוב: מדובר במצאי קיים של כוח אדם.

רוברט אילטוב: שתיים, תכנית לעידוד לימודים אקדמיים בתחומי ההנדסה והמדעים באוניברסיטאות באמצעות הטבות כספיות, לרבות בחינת נושא מתן הלוואות.

רוברט אילטוב: הנושאים שאנחנו מדברים עליהם אינם סובלים דיחוי, הנושאים שעלו היום חשובים ובכוונתי לטפל בהם באופן פרטני, בפרט אמשיך לקדם את החקיקה בנושא עידוד לימודים טכנולוגיים אצל חיילים משוחרר ולגבש פתרונות גם באמצעות חקיקה פרטית לעידוד תעסוקה של בוגרי ההיי טק.

רוברט אילטוב: הוועדה עומדת לרשות

רוברט אילטוב: כם ונמשיך לפעול לקידום נושא ההיי טק בכל האמצעים העומדים לרשותנו.

רוברט אילטוב: הוועדה גם תקדיש דיון לנושא התכנית האסטרטגית לקידום החינוך הטכנולוגי של משרד החינוך.

רוברט אילטוב: אני מודה לכולם, תודה רבה.