הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החוקה, חוק ומשפט לחוק נתוני אשראי, כנסת 18, פרוטוקול מספר 4, 2010-06-10 00:00

אברהם מיכאלי: אנחנו מתחילים את ישיבת הוועדה המשותפת של כלכלה וחוקה לחוק נתוני אשראי.

אברהם מיכאלי: הגענו בפעם האחרונה לסעיף 7, אבל לאור הפניות שהיו לוועדה מגורמים שונים החלטנו לדון בסוגיה של עלויות המימון.

אברהם מיכאלי: אם נגיע לסיכום של התקנות בצורה כזאת או אחרת, אנחנו נצטרך לראות איך מפעילים את המערכת הישנה או החדשה שהחברות יצטרכו להקים כדי ליישם את מטרת החוק.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לתת למשרד המשפטים לפתוח בסוגיה הזאת.

הילה דוידוביץ: החל מהיום שבו התחלנו לכתוב את התקנות ביקשנו מכל הגורמים להעביר לנו נתונים.

הילה דוידוביץ: גם אחרי הדיון האחרון שבו ביקשנו את אותם נתונים לא כולם העבירו לנו.

הילה דוידוביץ: קיבלנו משני בנקים ומכרטיסי אשראי.

הילה דוידוביץ: מי שהעביר לא העביר בצורה שביקשנו.

הילה דוידוביץ: ביקשנו משהו מפורט עם תימוכין, לא מספרים שמבחינתנו לא אומרים הרבה.

הילה דוידוביץ: זה מאוד מקשה, הקשה וממשיך להקשות.

הילה דוידוביץ: כל עוד הנתונים לא יעברו כמו שצריך זה ימשיך להקשות.

הילה דוידוביץ: צריך לקבוע מנגנון מתאים שמחזיר ומתחשב בכספים שהוצאו.

הילה דוידוביץ: לגבי מי ששלח ראינו את הסכומים ורשמנו אותם.

הילה דוידוביץ: דיברנו עם חלק מהגורמים.

הילה דוידוביץ: לחלק מבעלי הרישיונות יש הצעות.

הילה דוידוביץ: אנחנו רוצים למצוא מנגנון מאוזן שמתחשב בעלויות שכרוכות.

הילה דוידוביץ: ההצעה לא לקבוע החזר לא באה בחשבון מבחינתנו.

הילה דוידוביץ: היא פוגענית ולא סבירה.

הילה דוידוביץ: אנחנו ערים לכך שכל השוק הזה של דוחות האשראי לא מאוד משגשג.

הילה דוידוביץ: אנחנו מנסים דרך התקנות האלו להוביל לכך שיהיה יותר ביקוש, שהדוחות יהיו יותר יעילים ואמינים.

הילה דוידוביץ: אנחנו מודעים לכך שההכנסות הן לא כל כך גבוהות.

הילה דוידוביץ: אנחנו נצטרך לחשוב על משהו שמיישב בין שני הקצוות האלה.

הילה דוידוביץ: אנחנו נשמח לשמוע מה יש לגורמים הרלוונטיים להציע ולהגיד.

אברהם מיכאלי: גברת דוידוביץ, אני מבין שנקודת ההנחה היא שהפעלת החוק באמצעות התקנות עולה כסף לכל אלה שכבר היו בפעילות הזאת ולאלה שנכנסים עכשיו למערכת.

אברהם מיכאלי: זאת נקודת ההנחה של המדינה.

אברהם מיכאלי: מה המדינה עשתה עד היום על-מנת לשבת עם כל הגורמים ולהגיע איתם לאיזה שהוא נוסח מוסכם על הוצאות כאלו ואחרות?

אברהם מיכאלי: אני יודע שהמדינה עושה כל מיני רפורמות, עושה כל מיני חוקים שבסוף מגיעים לתכנית עבודה.

אברהם מיכאלי: לכל גוף כלכלי יש מטרות שצריכות להיות מיושמות במסגרת העלויות.

אברהם מיכאלי: השאלה מה נעשה עד עכשיו בעניין הזה.

אברהם מיכאלי: האם היה איזה שהוא ניסיון מצידכם לשבת ולהידבר?

הילה דוידוביץ: אנחנו לא זכינו לשיתוף פעולה מצד הגורמים.

הילה דוידוביץ: זה משהו שמקשה עלינו.

הילה דוידוביץ: אנחנו שומעים את הסיסמא של עלויות, אבל אנחנו לא יודעים מה זה אומר עלויות.

הילה דוידוביץ: ברור לנו שהעלויות משתנות מגורם לגורם.

הילה דוידוביץ: מי שהעביר העביר את זה לא בצורה שציפינו.

הילה דוידוביץ: ישבנו כמה פעמים.

הילה דוידוביץ: ברור שיש פער מאוד גדול וכל אחד מושך לכיוון שלו.

הילה דוידוביץ: מאוד קשה ויהיה לנו קשה גם כאן לנסות להגיע למשהו שכולם מרוצים, כי ברור שכל אחד מושך לאינטרסים שלו.

אברהם מיכאלי: אני מתאר לעצמי שכשהפצתם את תזכיר החוק הגורמים השונים העלו את הסוגיה הזאת.

אברהם מיכאלי: על מישהו צריכה להתגלגל ההוצאה הזאת.

אברהם מיכאלי: חלילה שלא נגיע למצב שבסוף יגלגלו את זה על האזרח המסכן שחוסך והפסיד כספים בכל מיני גזירות.

אברהם מיכאלי: האם בדיון הראשוני אמרו מי מממן את זה?

אברהם מיכאלי: כל הכבוד למדינה אם היא מממנת את זה, אבל אני מתאר לעצמי שהיא לא עושה את זה בצורה ישירה.

תמר קלהורה: מהרגע הראשון שהתחלנו לדבר  על תיקון חוק נתוני אשראי, שזה היה במהלך שת 2007, סוגיית התשלום עלתה על השולחן.

תמר קלהורה: כולנו זכרנו את הסיבוב הקודם בו סוגיית התשלום עיכבה במשך שנה שלמה את התקנות.

תמר קלהורה: היה ברור שאם יורחב המידע ויתווספו עוד גורמים שאלת התשלום תעלה.

תמר קלהורה: נקודת המוצא של משרד המשפטים הייתה שאי אפשר בלי תשלום.

תמר קלהורה: עו"ד דוידוביץ מטפלת בזה במקטע של התקנות, אני טיפלתי בזה במקטע של החוק.

תמר קלהורה: לא זכינו לשיתוף פעולה.

תמר קלהורה: ביקשנו מידע.

תמר קלהורה: לא קיבלנו מאף אחד מהבנקים.

תמר קלהורה: לאחרונה הגיע איזה שהוא מידע מ-2 בנקים.

תמר קלהורה: הנושא עלה מהרגע הראשון.

תמר קלהורה: סירבו לתת לנו נתונים גם אחרי שוויתרנו על הדרישה שהמידע הזה יאומת עם מנכ"לי הבנקים.

תמר קלהורה: אנחנו דרשנו מידע מפורט, כיוון שלכולנו היה ברור שהסוגיה הזאת היא אבן הבוחן של החוק.

תמר קלהורה: לכולנו ברור שאי אפשר בלי תשלום.

תמר קלהורה: אני מציעה שהכנסת תאמץ את הגישה שאין מקום לקבוע שום דבר בעניין התשלום לפני שכל הגורמים שטוענים שיש להם עלויות בעקבות החוק יניחו על השולחן את מלוא המידע המבוקש.

תמר קלהורה: מדובר בשאלה כמה זה יעלה, לפי אלה פרמטרים ועל מה מתבססות ההנחות האלו.

תמר קלהורה: מדובר במידע מלא, בשקיפות מלאה.

אברהם מיכאלי: יש דברים שמובנים מאליהם.

אברהם מיכאלי: אם מישהו מהגופים יאמר שהוא לא ימסור מידע אני מאוד אתפלא, אלא אם כן ינמקו את זה בכך שיש למישהו חיסיון על המידע הזה.

אברהם מיכאלי: הגופים שנמצאים פה ואלה שלא נמצאים פה מבינים שהם חלק מהציבור הכללי.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לשאול את בנק ישראל בסוגיה הזאת, כי זה משליך על המשק ועל עלויות כאלו ואחרות.

טל הראל: אני חושבת שהדרישה לגילוי נאות ראויה ולגיטימית.

טל הראל: אין ספק שזה לא צריך להיות מושת על הלקוחות.

טל הראל: בעלי העניין יגידו אם יש בעיה.

אברהם מיכאלי: זה לא עניין של מידע.

אברהם מיכאלי: בנק ישראל מבין שיש פה עלויות.

אברהם מיכאלי: בנק ישראל לא ייתן לבנקים להוציא עלויות מבלי שמישהו יממן את העלויות האלו.

אברהם מיכאלי: אתם הייתם שותפים מתי שהוא בחקיקת החוק.

אברהם מיכאלי: אני לא מבין למה לא מעבירים נתונים.

אברהם מיכאלי: אלה דברים בסיסיים על-מנת לבנות תחשיב כלשהו.

טל הראל: מאחר ואני חדשה בתפקיד אני לא יודעת כמה המעורבות של בנק ישראל מול הבנקים בנושא הזה.

טל הראל: אני יכולה לבדוק את זה.

אתי בנדלר: האם הרגולטורים של אותם גופים היו מעורבים בנושא, דהיינו המפקח על הבנקים, המפקח על שוק ההון והביטוח?

אברהם מיכאלי: איפה היה האוצר בתקופה של תזכיר החוק?

תמר קלהורה: משרד האוצר היה מעורב.

תמר קלהורה: משרד האוצר גילה עניין בחוק שירות נתוני אשראי.

תמר קלהורה: הוא היה שותף מלא לחקיקה.

תמר קלהורה: מר בן אור היה בדיונים על החוק.

תמר קלהורה: גם לאחר מכן, בשלבים של התקנת התקנות, הייתה מעורבות רבה בניסוח.

תמר קלהורה: מעורבות בפנייה לגורמים המפקחים זה כבר סיפור אחר.

אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים להבין מהתקנות האלו איך המשק הזה יעבוד, איך הגופים האלה יעבדו.

אברהם מיכאלי: מה אתם מציעים כהצעה?

אביבה בן-ארי: כמות המידע שהגופים המוסדיים יצטרכו למסור כרגע היא לא גדולה.

אביבה בן-ארי: ספק אם היא מחייבת הקמה של איזו שהיא מערכת.

אביבה בן-ארי: אנחנו חושבים שיש מקום שהם יקבלו תשלום, אבל זה לא צריך להיות תשלום כל כך גבוה.

אברהם מיכאלי: השאלה למי.

אביבה בן-ארי: צריך למצוא את האיזון.

אברהם מיכאלי: לגיטימי שעל כל שקל שהם מוציאים הם יקבלו החזר.

אברהם מיכאלי: אסור להגיע למצב שהמדינה תחייב אותם להתקדם במתן נתונים כאלה ואחרים, כשבסוף הם יגלגלו את זה על אותם לקוחות שלא אשמים בהפעלת החוק הזה.

אביבה בן-ארי: יש פה עניין של חוסר במידע שאנחנו לא יודעים להעריך בצורה מדויקת.

אביבה בן-ארי: הגופים המוסדיים מקבלים איזו שהיא הטבה מהחוק הזה.

אביבה בן-ארי: יש להם אפשרות לקבל מידע יותר ממה שהם מוסרים.

אברהם מיכאלי: הגישה הזאת לא מקובלת עליי.

אברהם מיכאלי: מי שצריך לטפל בזה זאת המדינה.

אברהם מיכאלי: המדינה יוזמת את החקיקה.

אברהם מיכאלי: אני מגלה עכשיו שזה בסוף ייתקע את כל התקנות כפי שזה קרה לפני כמה שנים.

תמר קלהורה: לגבי כמה עלה לבנקים להקים את המערכת אנחנו לא נמצאים בחוסר ודאות, כי הנתונים האלה ידועים לבנקים.

תמר קלהורה: הנתונים של רוב הבנקים לא ידועים לנו, כי הם התעלמו לחלוטין מבקשתה של הכנסת ומבקשתו של משרד המשפטים להעביר את הנתונים.

אתי בנדלר: מי הם הבנקים שהתעלמו מבקשת הכנסת ומבקשת משרד המשפטים?

אברהם מיכאלי: חבל שלא נאמר פה לפני חודשיים ושלושה שיש בעיה עם מתן נתונים מהבנקים.

אברהם מיכאלי: בנק ישראל מוסמך להורות לבנקים להעביר את הדברים האלה.

אברהם מיכאלי: בדרך כלל הבנקים מבצעים את ההנחיות של בנק ישראל.

אברהם מיכאלי: אותו דבר לגבי הממונה על הביטוח ולגבי הרגולטור של קופות הגמל וקרנות הפנסיה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה שהדברים האלה יובאו לדיון לפני שבאים לכנסת.

אברהם מיכאלי: הכנסת היא זאת שבוחנת, עוזרת ומפשרת.

הילה דוידוביץ: מה יש יותר מלהרים טלפון לכל גורם וגורם ולבקש מידע?

אברהם מיכאלי: מהיום לא יקרה שהם לא ישתפו פעולה.

אברהם מיכאלי: אם הם לא ישתפו פעולה יהיו לזה השלכות.

אתי בנדלר: אם לא תקבלו את הנתונים שיאפשרו את קביעת ההוצאות תפנו לרגולטורים שיפעילו סמכויות.

אברהם מיכאלי: או לגוף שממונה עליהם במשרד ממשלתי כזה או אחר.

לאה ורון: מי הם אותם 2 הבנקים שהעבירו לכם את הנתונים?

הילה דוידוביץ: בנק לאומי ובנק ירושלים.

הילה דוידוביץ: בנק ירושלים העביר לנו משהו עם קבלות.

הילה דוידוביץ: לבנק לאומי היה קושי להשיג, אבל קיבלתי 3,4 שורות.

אברהם מיכאלי: גם אם היו מעבירים לך נתונים בצורה שהם היו צריכים להעביר קשה היה עדיין לגבש עלויות כשלא יושבים בפורום מקצועי.

רונן סולומון: אני לא מבין למה עו"ד הילה דוידוביץ לא ציינה את המכתב שיצא מטעם איגוד קופות הגמל, כולל העלויות.

הילה דוידוביץ: דיברנו כרגע על הבנקים.

רונן סולומון: אנחנו פנינו לרגולטור, שזה אגף שוק ההון במשרד האוצר, עוד בתקופה שזה היה בגדר טיוטה על טיוטה.

רונן סולומון: העלינו את נושא העלויות.

רונן סולומון: אני די תמה על בנק ישראל ועל אגף שוק ההון.

רונן סולומון: יש שקיפות מלאה של החברות המנהלות ושל הבנקים כלפי הרגולטורים.

רונן סולומון: הם יודעים את מבנה העלויות עד הסוף.

רונן סולומון: אפשר לדעת בדיוק כמה זה עולה.

רונן סולומון: כתבתי פה כמה עולה לי לעשות ממשק עבודה, כמה עולה לי לעשות פרוטוקול, כמה עולה לי לעשות פיתוח תוכנות.

רונן סולומון: העברתי את זה לוועדה.

רונן סולומון: לי זה עולהX , לבנק זה עולה Y ולגורם שלישי זה עולה פי 8 כי הוא משלם שכר הכי גבוה בעולם.

רונן סולומון: ההצעה שרצה פה היא למנות גוף חיצוני או גוף שלא יהיה חיצוני יחד עם הרגולטורים.

רונן סולומון: הם יודעים את מבנה ההוצאות של החברות המנהלות.

רונן סולומון: אני בטוח שגם הרגולטור של בנק ישראל יודע את מבנה ההוצאות של הבנקים .

רונן סולומון: עשינו פה הערכה גסה של העלויות לגבי ההקמה הראשונית והתפעול השוטף.

אברהם מיכאלי: אתם אומרים שאין שום בעיה לבנות הוצאות מפורטות לגבי מה נדרש על פי החוק וכמה זה עולה לכם.

אברהם מיכאלי: זה לא כל כך מסובך לבנות את זה, כי כל אחד מכם יודע איך בונים חברה.

רונן סולומון: בנינו את זה.

רונן סולומון: כל הפירוט שמופיע בחלק הראשון של ההקמה עולה לי X שקלים וכל התפעול השוטף עולה לי X שקלים על כל פנייה.

רונן סולומון: זאת הערכה שנעשתה מול החברות המנהלות.

רונן סולומון: קיבלתי מחברות מנהלות נתונים, כולל מאנשי מחשוב, לגבי כמה זה עולה להם.

רונן סולומון: עשינו ממוצע.

רונן סולומון: כך עשינו הפחתה על הפחתה.

רונן סולומון: אין לנו אינטרס להרוויח מהעברת מידע.

אתי בנדלר: כמה חברות מנהלות יש היום?

רונן סולומון: יש היום 24 חברות מנהלות פרטיות ו-23 חברות מנהלות שהן ענפיות.

אתי בנדלר: האם אתה מדבר על הסכום שנקבת כפול 50?

רונן סולומון: אלא אם יבוא משרד המשפטים וייתן דרך הרשות להגבלים עסקיים רשות לשתף פעולה כך שכל הגופים יוכלו לשתף פעולה.

אברהם מיכאלי: האם הנתונים האלה הועברו על ידכם מתי שהוא למשרד המשפטים?

רונן סולומון: שלחתי את זה להילה.

ירון אליאס: ההצעה למנות איזה שהוא גורם מקצועי שיבחן את מבנה העלויות וייקבע את העלות הריאלית מקובלת עלינו.

ירון אליאס: אין לשכוח שאנחנו לא ממציאים פה את הגלגל.

אברהם מיכאלי: היו הרבה רפורמות בכל מיני חוקים.

ירון אליאס: במסגרתן מתקבלים מידעים די דומים למידע שמדובר בו כאן.

ירון אליאס: נקבעו סכומים.

ירון אליאס: המסגרת של הסכומים ידועה.

ירון אליאס: אני מניח שאפשר לעשות שימוש במבני העלויות שהוזכרו במסגרת חוקים אחרים כדי לקדם את העניין הזה.

אתי בנדלר: מדוע לא העברתם את הנתונים?

ירון אליאס: העברנו את הנתונים שלנו למשרד המשפטים.

הילה דוידוביץ: הנתון שקיבלתי זה X כסף פר בקשה.

הילה דוידוביץ: אני לא יודעת איך הגיע התחשיב הזה.

ירון אליאס: אגב, התחשיב הזה נקבע על ידי משרד המשפטים בזמנו.

הילה דוידוביץ: אתה אולי מדבר על הרפורמה שהייתה בהוצאה לפועל.

הילה דוידוביץ: אני לא חושבת שדין מערכת כזאת כדין מערכת כזאת.

ירון אליאס: אנחנו עשינו את הבחינה אצלנו לגבי המהות של הבקשה.

הילה דוידוביץ: אני קיבלתי X שקלים פר בקשה.

אברהם מיכאלי: אני מצפה מכם לערוך תחשיבים בשיטה שמר סולומון אמר על-מנת שהדברים יהיו ברורים לקראת הדיון שייערך איפה שייערך.

אברהם מיכאלי: אני לא רוצה שיהיה מצב שהמדינה תחשוד במישהו מהגורמים שמעורבים פה שהם עושים ביזנס על הפעלת החוק והתקנות האלו.

אברהם מיכאלי: מותר לכם ולגיטימי שתעמדו על הזכויות הלגיטימיות שלכם באותו דיון שיתקיים.

אברהם מיכאלי: את הסוגיה של מי יוביל את הדיון נסכם אחר כך.

אברהם מיכאלי: אני מצפה שכל אחד מכם יגיש נייר עמדה מסודר כמו שהוא מגיש לכל גורם עסקי אחר.

ירון אליאס: אין שום בעיה.

אתי בנדלר: אתם העברתם מסמך שמדבר על עלויות פר בקשה.

אתי בנדלר: הציפייה היא שתעבירו עלויות הקמת מערכת.

ירון אליאס: אנחנו הסברנו שבכל מה שקשור לחברות הביטוח לא יהיו הוצאות משמעותיות בהקמת מערכת כי יש כבר מרכז סליקה.

ירון אליאס: זאת מערכת שצריכה לעבור התאמות לסוג המידע המבוקש.

אתי בנדלר: איך הגעתם לסכום שנקבתם בו פר בקשה?

ירון אליאס: זה הסכום שאנחנו גובים בגין בקשות לפי חוק הוצאה לפועל.

אתי בנדלר: זה שאתם גובים זה יופי, אבל ביקשו מכם לדעת מה העלויות.

ירון אליאס: כיוון שהבקשות פה מאוד דומות העלות צריכה להיות דומה.

ירון אליאס: הסכום בהוצאה לפועל זה סכום שנקבע בזמנו על ידי משרד המשפטים אחרי שהגשנו תחשיבים.

ירון אליאס: הוא עצמו נקב במספר של 8 שקלים לאחר שהוא הגיע למסקנה שזה הסכום שמשקף את העלות הריאלית.

תמר קלהורה: אנחנו שומעים פה שזה אולי 5.

תמר קלהורה: איפה התחשיבים?

תמר קלהורה: אנחנו ביקשנו מכם מידע לצורך חוק שירות נתוני אשראי.

תמר קלהורה: אל תשלח אותי לרדוף אחרי תחשיבים שהעברת או לא העברת לאיזה מישהו אחר במשרד המשפטים.

תמר קלהורה: תעבירו לנו תחשיב מסודר.

תמר קלהורה: מצידי תכתוב בשורה התחתונה שהמנגנון הנכון הוא לקבל תשלום של X שקלים עבור כל בקשה.

תמר קלהורה: אל תשלח אותי לרדוף אחרי רוחות השמיים, אלא תספק את המידע שאנחנו צריכים.

ירון אליאס: אין שום בעיה.

ירון אליאס: אגב, זה לא רוחות השמיים, מדובר בתחשיב שבוצע על ידכם.

תמר קלהורה: הוא לא בוצע על ידנו.

אברהם מיכאלי: ההצהרה היא לא דקלרטיבית.

אברהם מיכאלי: ההצהרה היא לפרוטוקול של הכנסת.

אברהם מיכאלי: זה מחייב אותם.

רפי רוס: קשה לי להאמין שיש בנק אחד שקנה מחשב או ציוד בשביל לקיים את החוק הזה.

רפי רוס: כל מה שזה עולה זה פיתוח.

רפי רוס: אולי גם תקשורת באיזה שהוא שלב.

רפי רוס: את המערכת שנבנתה לא בנו כייחודית.

רפי רוס: היום לבוא ולעשות תחשיב שוטף כמה זה עולה לנו זאת בעיה מאוד רצינית, כי זה נבלע בתוך כל המשימות האחרות שיש.

רפי רוס: לא מספיק לבדל מראש.

רפי רוס: יכול להיות שאפשר לעשות את זה בחלק מהבנקים, אבל זה עלות מאוד גבוהה להיכנס פנימה ולהתחיל לחטט כמה מתוך כל התקשורת צריך לייחד לזה, כמה מתוך הפיתוח של המערכות צריך לייחד לזה.

רפי רוס: מדובר בהרבה דברים קטנים שאין לנו אותם במאסה אחת.

רפי רוס: את ההקמה חלק מהם מצליחים לעשות.

רפי רוס: בשוטף יש בעיה יותר גדולה, כי כל בנק תלוי באיך שהוא בנוי ובכמה נתונים שיש לו.

רפי רוס: אין לאף בנק נתונים מושלמים, כי מראש הוא לא הגדיר את זה כמן מערכת שצריך לדעת את התחשיבים שלה.

אברהם מיכאלי: אתם עובדים עם התקנות הישנות.

אברהם מיכאלי: האם העלויות שלכם היו מוסכמות?

רפי רוס: לא.

רפי רוס: משרד המשפטים קבע מה שקבע בתוך התקנות.

רפי רוס: זאת הייתה קביעה שרירותית שלו.

רפי רוס: הסיסמא הייתה טובת הציבור.

אברהם מיכאלי: היה על זה דיון במשך שנה שלמה.

רפי רוס: אבל עדיין הם קבעו.

תמר קלהורה: הייתה ועדת משנה של הכנסת.

רפי רוס: אני מדבר על משרד המשפטים שקבע מה שקבע.

תמר קלהורה: על בסיס חוות דעת של מומחה.

רפי רוס: ההצעה הייתה מורכבת מ-2 סכומים.

רפי רוס: סכום אחד עמד על מיליון שקל.

רפי רוס: ב-16 לחודש יש דיון בבג"ץ על הנושא הזה.

רפי רוס: מאוגוסט 2004, כשנכנס החוק לתוקף , אף בנק לא קיבל אגורה אחת.

אברהם מיכאלי: אני יוצא מנקודת הנחה שאתם מנוסים בתחום הזה כי הפעלתם את התקנות האלו מתחילת הדרך.

אברהם מיכאלי: השאלה אם התקנות החדשות שאנחנו מתקינים גורמות לכם להוצאות נוספות.

רפי רוס: יש הוצאות נוספות, הן לא בשמיים.

אברהם מיכאלי: אין לנו בעיה לקבל מכם את העלויות השוליות שלכם.

רפי רוס: ברגע שהוועדה תסגור סופית מה היא רוצה.

רפי רוס: .

תמר קלהורה: זה לא עובד ככה.

רפי רוס: אם אני לא יודע מה הוועדה רוצה אני לא יודע להגדיר כמה זה עולה לי.

אתי בנדלר: אתם צריכים להגדיר את ההוצאות שלכם בהתאם להצעת התקנות.

אתי בנדלר: תוכלו להעלות את זה אם אחר כך יהיו שינויים בנוסח התקנות ותסברו שהשינויים האלה גורמים לשינוי בתחשיבים שלכם.

רפי רוס: את זה נעשה.

רפי רוס: לעשות את התחשיב הזה עולה לנו כסף.

רפי רוס: זה לא שיש לי בלחיצת כפתור.

רפי רוס: אני צריך לאסוף את הנתונים בשביל לדעת את זה.

רפי רוס: זה משהו שצריך לחטט בכל מיני מערכות.

רפי רוס: לדעת שאני בטוח לא אקבל את הסכום הראלי זה להסתכל על המציאות.

אברהם מיכאלי: אני סומך עליכם שאתם יודעים לשמור על הזכויות שלכם ושתגישו את התחשיבים שלכם למשרד המשפטים.

אברהם מיכאלי: הויכוח יהיה לגיטימי אחר כך.

אברהם מיכאלי: יכול להיות שיגידו לבנקים שהעלויות האלו לא סבירות ויהיה מישהו שיכריע במחלוקת הזאת.

אברהם מיכאלי: עשיתם את זה בהרבה רפורמות שהייתם שותפים להן.

אברהם מיכאלי: ישבנו בישיבות אחרות שהיו לנו ויכוחים גדולים.

אברהם מיכאלי: המדינה צריכה לעבוד מול כל הגורמים.

אברהם מיכאלי: לגיטימי שכל גורם לא ייפגע.

רפי רוס: הסיסמא היא טובת הציבור.

אברהם מיכאלי: תגישו את התחשיב של איגוד הבנקים.

אברהם מיכאלי: תתכוננו לישיבה כזאת או אחרת שתתקיים בסוגיה הזאת.

אברהם מיכאלי: הדברים אז ילובנו.

אברהם מיכאלי: אני לא הולך לפתוח כרגע את התקנות הישנות.

תמר קלהורה: זה לא תחשיב של איגוד הבנקים.

אברהם מיכאלי: הם יביאו כל בנק ובנק.

אברהם מיכאלי: לאיגוד הבנקים יש כוח לגבי מה שהבנקים צריכים לעשות.

אברהם מיכאלי: אני לא רוצה שתרדפו אחרי כל יועץ משפטי בבנק.

אברהם מיכאלי: אני יודע מה הכוח של מר רוס.

הילה דוידוביץ: אני דיברתי עם עו"ד ונגרקו כמה פעמים.

אברהם מיכאלי: אני מייעץ לכם לעבוד עם איגודים, לא עם כל בנק ובנק.

תמר קלהורה: עבדנו עם איגוד הבנקים וזה לא עזר.

תמר קלהורה: החובה היא שכל בנק ובנק יעביר את הנתונים, לא איזה תחשיב כללי.

אברהם מיכאלי: כל אחד מ-24 הגופים שמר סולומון דיבר עליהם מגיש את זה בנפרד.

אברהם מיכאלי: אי אפשר להגיד שיש עלות אחת לכולם.

ניב סבר: מן הראוי שהמידע הזה יועבר במישרין.

אברהם מיכאלי: אני לא רוצה שאיגוד הבנקים יערוך תחשיבים.

אברהם מיכאלי: איגוד הבנקים עוזר לנו להתקדם.

אברהם מיכאלי: אין ויכוח לגבי זה שעלות של בנק גדול היא לא אותה עלות כמו של בנק קטן.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא קובעים את הסכומים ואת דרך החישוב.

אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים נתונים שייבחנו על ידי אותם גופים מקצועיים.

אתי בנדלר: מר רוס, האם אתה יכול להתחייב בשם הבנקים שכל בנק בנפרד יעביר את הנתונים?

רפי רוס: אני מוכן לנסות לפעול ככל שאני יכול על-מנת שזה יהיה.

אתי בנדלר: אם לא, אז השאלה היא אם יש כאן נציג לכל אחד מהבנקים.

אברהם מיכאלי: אם לא, אז יש את בנק ישראל, יש את המפקח על הבנקים.

רפי רוס: אנחנו נפעל שיהיה.

אברהם מיכאלי: אני פונה אליך כגורם שיכול לדרבן.

ראובן קובנט: מדהים איך הצליחה המערכת הבנקאית לקחת רוטינה פשוטה ולהפוך אותה לדיון על שילוח טיל לחלל.

ראובן קובנט: מדובר ברוטינה פשוטה של מחשב שצריכה לשאול אם יש מידע שלילי ברמה מסוימת.

ראובן קובנט: זה לא שילוח טיל לחלל.

ראובן קובנט: אנחנו ב-5 השנים האחרונות מסבסדים את כלל המערכת הבנקאית בפעילותה ברכישת דוחות מידע אשראי.

ראובן קובנט: המערכת הבנקאית נעה בממוצע במחירים שבין חצי שקל לשקל לדוח.

ראובן קובנט: לנו זה עולה יותר.

ראובן קובנט: הם באים ואומרים שהם מסבסדים אותנו.

ראובן קובנט: הם כמעט היחידים שצורכים כמויות כלשהן במשק הישראלי .

ראובן קובנט: לכל יתר המשתמשים אין את המידע הנוסף המאפשר להם לשלב בין המידע האשראי.

ראובן קובנט: המידע האשראי לוקה בחסר, לכן הוא לא עומד בפני עצמו.

ראובן קובנט: המערכת הבנקאית יכולה לשלב בין המידע שיש לה למידע שהחברה לנתוני אשראי מוסרת לה.

ראובן קובנט: אנחנו לא גדולים יותר מאשר חנות מכולת שיש בה 4 עובדים במרכז ירושלים מבחינת המחזור שלנו.

ראובן קובנט: החברה לנתוני אשראי צרכני היא חברה מאוד מאוד קטנה.

ראובן קובנט: בנק אחד סיפר לנו לפני כ-6 שנים שיעלה לו 50 מיליון שקל לעשות את הרוטינה עבורנו.

ראובן קובנט: אני לא מסוגל לעמוד בעלויות של קליטת 50 הגופים האלה.

ראובן קובנט: הם מבחינתם מעבירים לי רוטינה.

ראובן קובנט: המחוקק בביקורת שלו ורשם מאגרי מידע בביקורת שלו מבקשים ממני לעשות בדיקות איכות אם זה מגיע נכון או לא נכון.

ראובן קובנט: אני מוותר על קופות הגמל.

ראובן קובנט: מה זה ייתן לי?

ראובן קובנט: מה זה מוסיף לי?

ראובן קובנט: אולי בעתיד כאשר בחוק הזה יהיה בשר וגוף עצמאי, למעט המערכת הבנקאית, יוכל לעשות בו שימוש מאסיבי ימסרו לי את המידע.

ראובן קובנט: היום המידע הזה לא מוסיף לי כלום.

ראובן קובנט: הפעילות שלנו היא הפסדית בצורה משמעותית.

ראובן קובנט: אף אחד לא היה פותח את העסק הזה.

ראובן קובנט: אנחנו מזרימים כסף בצורה שוטפת לחברה הזאת.

ראובן קובנט: מי שנהנה זאת המערכת הבנקאית.

ראובן קובנט: הם היחידים שצורכים את זה.

ראובן קובנט: הם לא מוכנים לשלם מחירים גבוהים.

ראובן קובנט: אומר אדוני שהוא דורש מקופת הגמל 7 שקלים פר שאילתה.

ראובן קובנט: אני מוכן להיכנס איתו כשותף.

ראובן קובנט: אני לוקח שקל.

ראובן קובנט: הם מטעים פה בצורה מדהימה.

ראובן קובנט: הם אומרים שמדובר בתכניות מורכבות.

ראובן קובנט: מדובר ברוטינה פשוטה.

ראובן קובנט: תראו איך הסיטו את העניין.

אברהם מיכאלי: אתה תהיה באותה ישיבה שיזמנו הגורמים המקצועיים.

אברהם מיכאלי: חשוב מאוד להשמיע את הטענה הזאת, כדי שלא יחשבו פה שכולם לא מבינים שום דבר.

אוהד מימון: אנחנו לפני כשנתיים הצגנו תחשיבים.

אוהד מימון: גם כעת נמסרו למשרד המשפטים מטעם לאומי קארד תחשיבים מפורטים עם הנחות היסוד ביחס לעלות האפיון ועלות הפיתוח.

אוהד מימון: למיטב ידיעתי, כך נעשה גם מטעם חברות האשראי האחרות.

אוהד מימון: המכתב שלנו נשלח לוועדת הכלכלה ללא העלויות.

אוהד מימון: העלויות נשלחו לגברת דוידוביץ ישירות.

אוהד מימון: בסופו של יום צריכים לזכור שחברות האשראי הן תאגיד עזר בנקאי.

אוהד מימון: זה לא משנה אם אנחנו מוציאים שאילתה אחת או 10.

אוהד מימון: כל שאילתה שצריכים להוציא מחויבת בלהקים מערכת מידע.

אוהד מימון: ככה בונים מערכות מידע.

אוהד מימון: הן נבחנות לפי החוליה החלשה ביותר, לא לפי כמות המידע שאתה מוציא.

אוהד מימון: המידע בתוך התאגידים הבנקאיים מאובטח ושמור בצורה מסוימת שתבטיח את פרטיותו.

אוהד מימון: צריכים לזכור שאנחנו מדברים גם על זה.

אברהם מיכאלי: אמרנו בהערת הפתיחה שיש עלות הקמה ועלות תפעול.

אברהם מיכאלי: שמעתי מאיגוד חברות הביטוח שהתשתית קיימת.

אברהם מיכאלי: הם אולי יצטרכו להוסיף משהו.

אברהם מיכאלי: זה שונה מגוף לגוף.

אברהם מיכאלי: המדינה מצפה מכל הגופים שלא יעשו הקמה של שיגור לחלל.

אוהד מימון: אני מסכים עם מה שאמר אדוני.

אוהד מימון: אנחנו כתבנו עלויות, לא רווח או שום דבר אחר.

אוהד מימון: גם פירטנו כמה ימים ייקח לנו לעשות כך, כמה ימים ייקח לנו לעשות כך.

אוהד מימון: זה לאחר שישבנו עם יועצי המחשוב שלנו.

אוהד מימון: כל אחד לקח יועץ מחשוב לעצמו, כי המערכות שלי הן לא כמו המערכות של חברות האשראי האחרות .

אוהד מימון: גם הערכת העלויות הזאת עלתה כסף.

אוהד מימון: אני חושב שהערכת העלויות ריאלית וסבירה.

אוהד מימון: כשמדינת ישראל רוצה לדעת כמה עולים נתונים מסוימים, או כשבנק ישראל, שהוא הרגולטור שלנו, רוצה לדעת כמה עולים דברים מסוימים, יש להם דרכים לדעת.

אוהד מימון: יש יועצים מחשוביים שישבו, יראו ויבחנו את סבירות הדברים.

אוהד מימון: אלה לא דברים מידי מסובכים.

אוהד מימון: כל יועץ מחשוב יכול להגיד אם הערכה שלנו סבירה.

אוהד מימון: העלויות שהגשנו הן עלויות סבירות ומינימאליות.

אוהד מימון: הן מכסות רק את עלויות ההקמה, הן לא מכסות דברים אחרים.

אוהד מימון: עו"ד רוס אמר שיש דברים מעבר לזה.

אוהד מימון: אנחנו לא מדברים עליהם כרגע.

אוהד מימון: אנחנו גם לא מדברים על החשיפה שלנו כתוצאה ממילוי הוראות החוק.

הילה בן-חיים: כל מטרתו של השירות הזה הוא לספק אלטרנטיבה חוץ בנקאית למתן אשראי.

הילה בן-חיים: באמצעות המידע שנאסף חלק מהגופים יוכלו לתת הלוואות ולפתח את העסקים שלהם לכיוונים אחרים שלא מפוקחים דים כיום.

הילה בן-חיים: התמונה שחלק מהאנשים מציגים פה זה רק חצי הכוס של העלויות.

הילה בן-חיים: יש מהצד השני הזדמנות מאוד גדולה שכל התיקון הזה טומן בחובו, שזה לתת להם מידע שבאמצעותו הם יוכלו להעריך נכון יותר את הסיכון שטמון באותו לווה.

הילה בן-חיים: היקף ההלוואות שניתן היום באמצעות הגופים המוסדיים נמוך יחסית.

לאה ורון: האם את יכולה לומר מה הגובה של אספקת האשראי שניתן?

הילה בן חיים: מאוד נמוך.

הילה בן חיים: מדובר באחוזים בודדים מהשוק.

הילה בן חיים: היקף המידע שיתבקש מהם מצומצם ביותר בשלב הראשוני.

הילה בן חיים: אם לאורך הזמן החזון שלנו יתממש והחברות האלו יוכלו לתת אשראים בהיקפים גדולים, אז אכן יהיה להם יותר מידע על הלקוחות והם יצטרכו לשכלל את היכולות שלהם באספקת המידע.

הילה בן חיים: אם יגיעו בקשות כאלו הן יהיו ספורות.

הילה בן חיים: האימרה של להקים מערכת ושכל המערכת תעלה עשרות או מאות אלפי שקלים נראית לי קצת תמוהה בשלב הזה.

אתי בנדלר: האם את אומרת שבגלל מיעוט הבקשות אין כמעט עלויות?

הילה בן חיים: זאת תהיה טעות ממדרגה ראשונה אם מי שמייצג את חברת נתוני אשראי לא יאסוף מידעים שקיימים בגופים המוסדיים ובחברות כרטיסי אשראי.

הילה בן חיים: בטווח הארוך הצעד הנכון ביותר הוא לאסוף מידע רחב כמה שיותר על אותו לקוח.

ראובן קובנט: אנחנו היחידים שמסבסדים את החזון הגדול של המדינה ב-5 השנים האחרונות.

ראובן קובנט: אנחנו גוף עסקי שמסבסד את הפעילות.

ראובן קובנט: המערכת המוסדית הזאת לא תמסור לי כמעט מידע.

ראובן קובנט: הם לא נותנים הלוואות כיוון שאין להם מידע.

ראובן קובנט: הם יכולים למסור ידנית את 10 ההלוואות שכל 50 הגופים האלה נותנים.

ראובן קובנט: הם תוקעים לעצמם כדור ברגל בחסימות שהם עושים לנו.

ראובן קובנט: מסתכלים על המידי, לא על החזון ארוך הטווח.

ראובן קובנט: אני כבר מסבסד 5 שנים את כל המערכת.

אתי בנדלר: האם יש או אין עלויות לגופים המוסדיים לצורך הקמת מערכת?

הילה בן חיים: מוקדם מידי להקים מערכת בשלב הזה.

הילה בן חיים: כמות בקשות כל כך נמוכה אפשר לייצר באופן ידני.

אתי בנדלר: אני לא משוכנעת שמה שאת אומרת מתיישב עם הוראות החוק והתקנות.

אתי בנדלר: נכון שמידע חיובי, שעליו מדברים כרגע, הוא לא מידע שנמסר לגבי כל אדם, אבל משיש מידע שלילי על אדם חובה לבדוק אם יש עליו מידע חיובי.

אתי בנדלר: על כל מי שיש לו חוב לחברת סלקום או לחברה עסקית יש מידע שלילי ואז חובה למסור עליו מידע חיובי.

אתי בנדלר: לא מדובר בבקשות בודדות.

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה היקף המידע השלילי שיימסר בדוחות אשראי.

אתי בנדלר: אנחנו מדברים על אלפים או על עשרות אלפים בשנה.

הילה בן חיים: המידע החיובי שמדובר עליו בגופים מוסדיים זה לא מידע על היקף החיסכון מעצם זה שיש לך חיסכון.

הילה בן חיים: בזה אני מסכימה איתך שיהיו מאות אלפי בקשות.

הילה בן חיים: מדובר פה אם אותו אדם לקח הלוואה מקופת הגמל והחזיר אותה כסדרה.

אברהם מיכאלי: החוק הזה כבר חוקק.

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים להתקין תקנות בעקבות החוק.

אברהם מיכאלי: יכול להיות שיש חשיבה שנייה לגבי כל הגופים האלה שכרגע את אומרת שאין מספיק נתונים, או אין צורך להטריד אותם כי בקושי יש.

אברהם מיכאלי: באים הגופים האלה ואומרים שהם רוצים לקיים את החוק ולהיערך.

אברהם מיכאלי: אני מראש יוצא מנקודת הנחה שהמחוקק כבר אמר להם שיש להם או אין להם ושייערכו לזה.

אברהם מיכאלי: מה, אני אגיד לו עכשיו לעבור על החוק עד שיהיו לו מספיק פניות?

הילה בן חיים: אני לא אומרת שהמידע צריך להיות בחינם.

הילה בן חיים: צריך להיות תשלום פר בקשה שיגלם את עלות חיפוש המידע ואיסוף המידע אגב אותה בקשה.

לאה ורון: גברת קלהורה, המידע על היקף החסכונות הוא לא בחזקת מידע חיובי שצריך למסור אותו.

תמר קלהורה: רק מידע על הלוואות.

תמר קלהורה: אני מניחה שלכל קופת גמל או קופת פנסיה יש רשימה.

תמר קלהורה: זה לא לסרוק את כל החוסכים.

אברהם מיכאלי: אתם מספיק מיומנים כדי לדעת מה סביר ומה לא סביר.

אברהם מיכאלי: אני מצפה מכם שתגידו לאותם גופים מה סביר ומה לא סביר.

אברהם מיכאלי: אם הוא יודע שבמסגרת הסיכום איתכם הוא מוחרג, אז הוא יודע שכרגע הוא לא ישקיע בזה והוא יגיש עלות על הוצאת פקס, מייל.

אברהם מיכאלי: יכול להיות שבהמשך יצטרכו להגביר את הפעילות.

אברהם מיכאלי: התקנות האלו לא יכולות להיות מופעלות בלי העלויות האלו.

אתי בנדלר: כשאת לוקחת בחשבון את עלויות העברת המידע וסריקת המידע את צריכה להביא בחשבון שהמידע הזה צריך להיות בדרך מאובטחת כפי שקבעה הרשות.

אתי בנדלר: זה לא עניין של להעביר את זה בפקס או במייל.

הילה בן חיים: זה ברור.

הילה בן חיים: המערכת של החיפוש ובניית הדוח זאת העלות העיקרית.

אבנון אלטמן: אני מצטרף לדברים שאמר מר קובנט.

אבנון אלטמן: שימו לב למידע שהונח כאן בפני הוועדה.

אבנון אלטמן: נזרקה פה עלות של 7 שקלים לדוח.

אבנון אלטמן: הגופים הגדולים משלמים פחות משקל.

אבנון אלטמן: נאמר כאן על ידי משרד האוצר שהם מודים שהיקף המידע שיכול להינתן על ידי אותם גופים הוא זניח, הוא לא חשוב.

אבנון אלטמן: אנחנו מוותרים על קבלת המידע.

אבנון אלטמן: אנחנו לא יכולים לקבל מידע מ-50 גופים.

אבנון אלטמן: העלויות שלהם תהיינה מטורפות.

אבנון אלטמן: אפשר להוציא אותם מהתקנות.

אבנון אלטמן: עוד אין להם מידע.

אבנון אלטמן: בשלב מאוחר יותר תאפשרו לנו להתקשר עם כל גוף שנרצה לקבל ממנו מידע.

אבנון אלטמן: אומר כאן משרד האוצר שמדובר במשהו שולי.

אבנון אלטמן: זה לא משהו מהותי לחוק.

אבנון אלטמן: למה לעשות את כל העיכובים בתקנות על משהו שאף אחד לא רוצה?

אתי בנדלר: אפשר להפעיל את החוק ואת התקנות בלי להתייחס לגופים האלה כמקור מידע.

תמר קלהורה: אנחנו לא מחוקקים חוק לשנה או לשנתיים.

תמר קלהורה: אני לא רוצה לפגוש את כל החברים שיושבים סביב השולחן בעוד שנתיים בתיקון התקנות.

תמר קלהורה: הרגולציה צריכה להיעשות בצורה מסודרת ובצורה עקבית.

תמר קלהורה: לא ייתכן שכל שנתיים נחזור לכאן.

תמר קלהורה: זה גם לדחות את הקץ באיזה שהוא מובן.

תמר קלהורה: חברי הזכיר פה את הגופים הגדולים.

תמר קלהורה: מי אלה הגופים הגדולים שקונים מכם?

תמר קלהורה: בנקים?

אבנון אלטמן: כן.

תמר קלהורה: איזה בנקים?

אבנון אלטמן: כל המערכת הבנקאית.

תמר קלהורה: זה לא מה שנאמר לגברת דוידוביץ בישיבה לפני יומיים במשרד המשפטים.

הילה דוידוביץ: עם מי אתם עושים מנגנון קיזוז?

ראובן קובנט: לא מתקזזים איתם.

תמר קלהורה: מדובר במדיניות של הממשלה.

תמר קלהורה: הממשלה חושבת שזה חשוב לפתוח את שוק האשראי הקמעונאי והצרכני לתחרות.

תמר קלהורה: אחת הדרכים לעשות את זה היא להרחיב את חוק שירות נתוני אשראי ככל שניתן.

תמר קלהורה: זה אומר להרחיב את מקורות המידע החיוביים, לרבות הגופים המוסדיים.

תמר קלהורה: שום דבר לא מונע מבעלי הרישיונות הנכבדים, מאיגוד חברות הביטוח ומאיגוד הגופים המנהלים לשבת ביחד ולהגיע להסכמה על תשלום.

תמר קלהורה: אנחנו לא יכולים לומר בחקיקה שלא מגיע לכם כלום.

תמר קלהורה: אני לא יכולה לכפות עליהם להעביר לכם מידע ולהגיד להם שהם לא יקבלו שום דבר.

תמר קלהורה: אתם יכולים להגיע להסכמה.

ראובן קובנט: אין הסכמה.

ראובן קובנט: הם לא מעוניינים.

אבנון אלטמן: כל אחד מדבר מהאינטרס של עצמו.

אברהם מיכאלי: המדינה רוצה לכלול את כולם.

אברהם מיכאלי: זאת העמדה שצריך להתמודד איתה.

אברהם מיכאלי: אני מבין שמה שמקשה יותר זה עצם ההפעלה של כל הגופים יחד.

אברהם מיכאלי: המדינה צריכה לקחת בחשבון שצריך לעשות סדר בעלויות.

תמר קלהורה: העבודה מול הבנקים נעשית מבחינה טכנית בדרך שהבנקים מעבירים את המידע לנקודה מרכזית.

תמר קלהורה: זה לא שהם מחוברים לכל הבנקים.

ראובן קובנט: לכל בנק זה בנפרד.

תמר קלהורה: בזמנו דובר על כך שמתחברים לתיבת דואר.

ליאור אלעזרי: נשמח אם יטילו על הבנקים להקים מסלקה.

ראובן קובנט: אל תחייבו אותנו להתקשר עם קופות הגמל.

ראובן קובנט: אם נחשוב שיש מידע שאנחנו צריכים לקבל אנחנו נתחבר.

ראובן קובנט: תאפשרו לנו בתקנות לא להציג בדוח את כל קופות הגמל.

ראובן קובנט: אנחנו נציין מי הם המקורות שאנחנו נסמכים עליהם.

ירון אליאס: משרד המשפטים מנסה במקרה הזה לכפות על הפרה להניק ועל העגל לינוק.

ירון אליאס: אני מתקשה לראות את הרעיון של כפייה על בעלי רישיון שלא מעוניינים במידע מהגופים המוסדיים.

ירון אליאס: השאלה היא אם בכלל צריך להכניס את הגופים המוסדיים לסוגיה הזאת.

ירון אליאס: זה היבט שנרמז כאן.

ירון אליאס: רוב ההלוואות שניתנות על ידי חברות ביטוח או קופות גמל במסגרת הקופה הן לא הלוואות אמיתיות.

ירון אליאס: זה סוג של פדיון מוקדם שניתן כנגד החיסכון.

ירון אליאס: אין היגיון להכניס את זה.

אברהם מיכאלי: הם מצהירים פה בגלוי שהם רוצים את הגופים האלה בפנים.

אברהם מיכאלי: המדינה היא היוזמת של החוק והתקנות.

אברהם מיכאלי: לכל דבר יש עלויות.

אברהם מיכאלי: מישהו אמור לממן את העלויות האלו.

אברהם מיכאלי: אם המדינה תגיע למסקנה שהכרחי להוציא את העלויות האלו, אז יכול להיות שהחזון שלהם ישים.

אברהם מיכאלי: אם לא, אני רוצה לדעת מאיפה מממנים את כל העלויות האלו.

רונן סולומון: אני מציע שתוקם ועדה מקצועית, או ימנו מומחה שיבחן את העלויות האלו.

ליאור אלעזרי: משרד המשפטים טועה.

ליאור אלעזרי: חברות הביטוח שהקימו גופי אשראי חוץ בנקאיים עשו את זה בחברות בנות שאינן כפופות לביטוח.

ליאור אלעזרי: גם גופים אחרים לא יתנו אשראי מתוך כספי הקופות, אלא יקימו גופים שכך או כך לא יספקו את המידע.

ליאור אלעזרי: לא בהכרח המידע שהם ימסרו יהיה מידע חיובי.

ליאור אלעזרי: זה שלפלוני או לאלמוני אין כסף והוא לקח הלוואה מכספי הגמל שלו לא אומר שאפשר לתת לו כסף.

ליאור אלעזרי: מדובר בהלוואה חסרת סיכון.

ליאור אלעזרי: אני יודע על אותו פלוני שלקח הלוואה שיש עוד משהו שמכביד עליו.

ליאור אלעזרי: כשנעשה סטטיסטיקה לא בהכרח נגלה שהמידע שיש לקופת גמל הוא מידע חיובי.

ליאור אלעזרי: לא האינטרס של הציבור, לא האינטרס של הגופים המספקים ולא האינטרס שלנו שהמידע הזה יהיה בתוך התקנות.

ליאור אלעזרי: לא כך הדבר לגבי חברות כרטיסי אשראי.

ליאור אלעזרי: שם הם נותנים אשראי אמיתי.

ליאור אלעזרי: סוגיית העלויות ועל מי היא חלה זאת סוגיה אחרת.

אברהם מיכאלי: האם אתה אומר שאם יחליטו מחר קופות הגמל לתת הלוואות מעבר לחיסכון הן יצטרכו לקבל אישור מהאוצר?

ליאור אלעזרי: הן לא צריכות אישור.

ליאור אלעזרי: כלל פועלת בתחום הזה, ביטוח ישיר פועלת בתחום הזה.

ליאור אלעזרי: הם עשו את זה באמצעות חברות אחיות, לא מכספי הביטוח.

ליאור אלעזרי: הם לא כפופים לרגולציה של הביטוח.

אברהם מיכאלי: אין להם רישיון מהאוצר?

ליאור אלעזרי: הם לא צריכים רישיון מהאוצר.

אברהם מיכאלי: לוקחים סיכון עצמי מבלי שהרגולטור או הבורסה יודעים מזה?

ליאור אלעזרי: אין חוק ייחודי.

אברהם מיכאלי: יכול להיות שאנחנו עושים פעולת סרק שמכבידה על העלויות ועל ההוצאות.

הילה בן חיים: קופות הגמל נותנות הלוואות מתוך כספי החיסכון של העמיתים.

הילה בן חיים: הבטוחה שמשמשת היא כספי החיסכון עצמם.

הילה בן חיים: אנחנו רואים את זה כאשראי.

ליאור אלעזרי: יש בטוחה שהיא כפולה מהצבירה.

הילה בן חיים: היא בטוחה של 100%.

הילה בן חיים: אין ספק שיש משמעות לכך שאדם מחזיר את הלוואתו כסדרה ולא נדרש לחלק מכספי החיסכון.

הילה בן חיים: זה בדיוק כמו אשראי אחר שלקחת מבנק או ממקור אחר.

הילה בן חיים: אין ספק שזה מידע שצריך להיכלל כחלק מהמידע שנאסף.

ניב סבר: כחיובי או כשלילי?

הילה בן-חיים: חיובי.

ניב סבר: יושב פה איש שהמקצוע שלו הוא הערכת סיכון אשראי ואומר שספק רב אם זה מידע חיובי.

אתי בנדלר: מי שרוצה לתת לי אשראי לא מקבל מידע אם יש לי חיסכון של X שקלים בקופה מסוימת.

אתי בנדלר: מה שהוא מקבל כמידע חיובי זה רק שלקחתי הלוואה מקופת החיסכון שלי, דהיינו שנזקקתי לכסף הזה.

הילה בן חיים: החזרתי את זה כסדרה.

אתי בנדלר: האם היה עדיף לדעת שיש לי חיסכון של X, או לדעת שיש לי חיסכון של X שלקחתי אותו כהלוואה ואני מחזירה?

אתי בנדלר: העובדה שלקחתי הלוואה מכספי החיסכון שלי אומרת שאולי אני במצוקה כספית.

אתי בנדלר: זה לעומת מי שיש לו כספים ולא נאלץ לקחת הלוואה.

הילה בן חיים: גם אם לקחתי כספים לא מכספי החיסכון שלי מעיד על כך שהייתי במצוקה כספית.

הילה דוידוביץ: צריך לזכור שזאת הלוואה שהתשלומים הוחזרו כסדרם.

לאה ורון: זה לא בהכרח מצוקה.

לאה ורון: אנשים יכולים לקחת הלוואות לרכישת נכסים.

ניב סבר: ברגע שלוקחים הלוואה כנגד שעבוד של סך נכסים קיים זה אומר שסך הנכסים של אותו אדם ירד באותו הרגע.

אתי בנדלר: המטרה של החוק היא לראות אם אתה לווה אמין.

ניב סבר: יש לנו פה נתון שהמשמעות שלו כפולה.

ניב סבר: השאלה אם אני חייב לאסוף את הנתון הזה כנתון חיובי אם אני לא חושב שהוא חיובי.

ניב סבר: אני עלול להטעות את ההדיוט שאני רוצה להשכיר לו דירה.

תמר קלהורה: אנחנו רואים בזה מידע חיובי.

תמר קלהורה: אנחנו חושבים שלמידע הזה יש תועלת.

תמר קלהורה: אנחנו מחוקקים את החוק הזה במבט צופה פני עתיד.

ניב סבר: גם אם יש הערכה יותר זהירה של 100 או 200 שעות מתכנת כדי לעשות את ההתאמה לרוטינה שצריכה לרוץ כדי לעבור על הנתון הזה מ-50 בתי חברות נכונה, אנחנו לא מגיעים פה למיליונים אלא לעשרות מיליונים מצטברים.

ניב סבר: העובדה שמשרד המשפטים קיבל את ההחלטה העקרונית כדי שלא יצטרך לבזבז זמן יקר של פקידים, של חברי כנסת בעוד שנתיים או 3 היא מכובדת, אבל על פי הדוחות שמונחים משנת 2007 אנחנו רואים שכל ההכנסות של 2 השחקנים היחידים שקיימים היום באופן פעיל בשוק נופלות ממיליונים בודדים.

ניב סבר: זה נראה לי קצת לא סביר.

ניב סבר: יכול להיות שמשרד המשפטים יכול להראות על מקור תקציבי שבו המדינה תממן את הרעיון המצוין הזה.

הילה דוידוביץ: אני אשמח לקבל גם ממך נתונים.

ניב סבר: אני מדבר על הנתונים שהם הציגו פה.

ניב סבר: יש עלות שבכלל לא התייחסתי אליה, שהיא העלות הפנימית שלנו.

ניב סבר: אם אכן נכון הדבר וכל אחת מאותן 50 חברות נדרשת לתשלום, כשהכוונה היא להשית את התשלום הזה על מישהו, זאת אומרת שמדובר על 50 חברות כפול התשלום הקבוע.

ניב סבר: מדובר בסכום של מיליונים.

ניב סבר: צריך גם את העניין הזה להביא.

הילה דוידוביץ: השאלה אם יש לכם הצעה חלופית.

ראובן קובנט: אנחנו הצענו מנגנון של פיצוי.

ראובן קובנט: אמרנו שכאשר נעשה כסף רב תקבלו כסף רב,.

ראובן קובנט: כאשר נסבסד אתכם תקבלו תשלום יותר נמוך.

ראובן קובנט: ההצעה שלנו היא שאחוז ממחזור ההכנסות שלנו יועבר כתשלום אליהם.

ראובן קובנט: אני חושב שזאת הצעה הוגנת ביותר.

ניב סקר: כאשר כל השוק מייצר בין 3 ל-10 מיליון שקלים בשנה ומטילים עשרות מיליונים, המשמעות היא שאין עניין אמיתי שהפעילות הזאת תצלח.

תמר קלהורה: בהנחה שמה שכתוב היום בתקנות הופך מחר לתקנות, מה אתם מציעים?

תמר קלהורה: מחר בבוקר ההכנסות שלך הן 5 מיליון שקל.

תמר קלהורה: איזה אחוז אתה מציע?

תמר קלהורה: 2%?

ראובן קובנט: כן.

ראובן קובנט: כאשר קראתם לנו ואמרתם שישנו חוק ושנצטרף אליו הנחנו שישנו חוק שחושף מידע רחב כדוגמת העולם שמאפשר פעילות של כלל המשק.

ראובן קובנט: אנחנו 5 שנים לאחר הפעילות העסקית, לאחר השקעה של סכומי עתק בקידום והחדרת המוצר הזה בקרב השוק הישראלי.

ראובן קובנט: כולם צודקים, אבל מישהו בסוף צריך לממן את החוק הזה.

ראובן קובנט: מי שמממן את החוק הזה עם החזון של מדינת ישראל שיהיה שוק פתוח שייכנסו אליו גופים חוץ בנקאיים זה אני.

ראובן קובנט: אני לא יכול לממן את זה יותר.

ראובן קובנט: הנושא הזה מאוד מושך וסקסי ברחבי העולם.

ראובן קובנט: אף גוף חיצוני לא יתווסף לשתי חברות המידע הוותיקות שקיימות.

ראובן קובנט: אין חסמי שוק.

ראובן קובנט: בסך הכל צריך לבנות מערכת מחשב.

ראובן קובנט: אנחנו מסבסדים מהפעילויות האחרות שלנו את פעילות בנק הפועלים, בנק לאומי, בנק בינלאומי.

ראובן קובנט: עכשיו אתם אומרים לי לסבסד 50 גופים.

תמר קלהורה: אני לא אומרת לך לסבסד.

ראובן קובנט: זאת תוצאה נגזרת.

ראובן קובנט: אין לי כסף לעשות את זה.

תמר קלהורה: האם באתם במו"מ עם הגופים המוסדיים החדשים כדי להגיע איתם להסכמה על תשלום?

ראובן קובנט: לא.

אברהם מיכאלי: אנחנו בדיון הזה חושפים את אותה חולשה של אותה מדיניות שאתם מדברים עליה.

אברהם מיכאלי: אנחנו שומעים כרגע טענות מאנשים שעוסקים בזה 5 שנים.

אברהם מיכאלי: אם נבוא אליהם ונגיד להם שהם לא עושים את תפקידם נאמנה ושהם לא מספיק מקצועיים אני לא רואה אנשים אחרים שיקימו עוד חברה.

אברהם מיכאלי: הם אומרים שהתועלת היא אפסית כרגע.

ראובן קובנט: בהחלט.

אברהם מיכאלי: אני רוצה שהדבר הזה יובא לגורמים המחליטים על המדיניות, כולל שר המשפטים, שר האוצר.

אברהם מיכאלי: זה הזמן לחשוב.

אברהם מיכאלי: הגורמים שיושבים כאן לא צריכים לסבסד את זה.

תמר קלהורה: אני מסכימה, רק לפני שמחליטים על שינוי תפישה מוטל על כל הגורמים המעורבים בדבר להיפגש.

ראובן קובנט: בסוף אני צריך לשלם כסף.

ראובן קובנט: מאיפה אני אביא את זה?

ראובן קובנט: אני צריך לנהל מו"מ עם 50 גופים?

אברהם מיכאלי: אני מבין שהחשיבה שאתם מציגים היא לאור הניסיון שצברתם.

אברהם מיכאלי: אגב, הדברים הועברו למשרד המשפטים בשנים האחרונות?

ראוובן קובנט: אין ספור פעמים.

אברהם מיכאלי: כרגע אומרים שיש בעיה עם ההפעלה של הדבר הזה.

אברהם מיכאלי: השאלה אם התועלת שווה את העלויות שזה גורם.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לישיבה הבאה שתהיה תשובה מוסמכת של השרים הנוגעים בדבר.

אברהם מיכאלי: יש פה טענה שצריך להתייחס אליה.

תמר קלהורה: תנאי לכל בירור הוא שיועבר אלינו כל המידע המלא שדיברנו עליו.

אברהם מיכאלי: זה לא קשור אחד בשני.

אברהם מיכאלי: צריך לבחון את הטענות, כדי שהדברים יסוכמו בצורה ראויה ואנחנו נדע שאנחנו מוציאים משהו מוגמר.

הילה דוידוביץ: אני רוצה לבקש מבעלי הרישיונות להעביר דוח מפורט.

אברהם מיכאלי: את כל זה היינו צריכים לעשות לפני שנתיים.

תמר קלהורה: לא זכינו לשיתוף פעולה.

אברהם מיכאלי: הטענה הזאת לא מקובלת עלי.

דן אבנון: אנחנו התחלנו את המהלך הזה לפני 5 שנים.

דן אבנון: חברת בי.

דן אבנון: די איי התקשרה עם אחד הגופים הגדולים בעולם שנותן שירותים בארצות הברית.

דן אבנון: זה עלה הון עתק.

דן אבנון: בסופו של התהליך הם אמרו לנו שהם לא בעניין והם יצאו החוצה.

דן אבנון: אין שחקנים מהשוק העולמי שבאו לישראל כדי להתמודד בפלח השוק הזה.

דן אבנון: אתם במשך 5 שנים באים אלינו בטענות על זה שאנחנו רוצים עוד מידע.

דן אבנון: כל הדיאלוג בינינו זה שאנחנו מבקשים עוד מידע ואתם אומרים לא.

דן אבנון: כאן זאת הפעם הראשונה שאנחנו באים ואומרים לכם שהעלויות לא מצדיקות, שהמהות של המידע לא מצדיקה.

דן אבנון: אומרים לכם כאן שהמידע הזה לא מהותי.

תמר קלהורה: השאלה אם זו לא הביצה והתרנגולת.

דן אבנון: מי יממן את זה?

ניב סבר: ייתכן שכאשר אותן חברות יתחילו להעמיד אשראי והאשראי יעלה על מעבר ל-10% משוק האשראי או מעבר לאחוז מסוים שייקבע יהיה מקום לדבר הזה.

ניב סבר: לקבוע היום איזו שהיא תקנה מותנית זה קצת מוזר.

תמר קלהורה: איך הם יתרוממו לרמה כזאת של מסירת מידע אם אין להם מידע?

תמר קלהורה: זאת הביצה והתרנגולת.

אתי בנדלר: הגופים עצמם אומרים שהם לא מעוניינים.

תמר קלהורה: אני לא עושה מה שטוב לבעלי הרישיונות.

אתי בנדלר: אני מדברת על הגופים המוסדיים.

אתי בנדלר: יש כאלה שאומרים שהם לא נותנים את הכסף באמצעותם אלא מקימים חברות אחרות.

ליאור אלעזרי: כולם רוצים את המידע של הבנקים הגדולים ושל חברות כרטיסי האשראי.

ליאור אלעזרי: אף אחד לא רוצה את המידע של אותה קופת גמל שבדרך כלל אין לה מערכת תפעולית לתת הלוואות.

אברהם מיכאלי: אתה אומר שגם אם נותנים הלוואות באמצעות חברות בת זה לא ייכלל בדוח.

דן קרני: לא כל האנשים שהיו לפני 5 שנים נמצאים כאן.

דן קרני: אני רוצה להזכיר לאלה שהיו כאן את הדיונים בקשר להעברת מידע.

דן קרני: אנחנו הבנקים הבינוניים והקטנים היינו נושאי הדגל על-מנת להעביר את החוק הזה.

דן קרני: אמרנו אז ואנחנו חוזרים ואמרים היום שצריך להסתכל על התקנות בצורה יסודית לגבי המידע שמועבר.

דן קרני: המידע שאתם מעבירים בתקנות האלו לא מספק או בלתי מספיק על מנת שהגופים שרוצים לתת אשראי יתנו את האשראי.

דן קרני: אתם לא קולעים למטרה.

דן קרני: אתם הולכים לכיוון שהוא לא נכון.

דן קרני: צריך יותר מידע חיובי.

דן קרני: צריך מידע חיובי שלא תלוי במידע שלילי.

דן קרני: יש את הגופים בחו"ל שעוסקים בנושאים האלה.

דן קרני: הובא מידע לפני 5 שנים.

דן קרני: אף אחד לא הקשיב לנו.

דן קרני: אמרו שיש את צנעת הפרט.

דן קרני: צריך שיווי משקל.

דן קרני: אני רוצה להתחרות עם רפי רוס, אבל אני צריך את הכלים לזה.

דן קרני: אם אתם לא נותנים את הכלים אני לא אקנה ממנו את המידע.

דן קרני: אולי אני אקנה ממנו את המידע במחיר נמוך.

דן קרני: תסתכלו על התקנות ותתנו יותר.

דן קרני: תחשבו אם יותר חשוב לגברת כהן מחדרה שאנחנו לא נדע מה כמות הנכסים שלה, או שיותר חשוב לה לקבל את כרטיס האשראי מהסופרמרקט על ידה.

לאה ורון: איזה מידע חסר לכם שנכון שיהיה בתקנות?

דן קרני: אני אעלה את הדברים בכתב בצורה מסודרת.

תמר קלהורה: נתחיל בזה שהבנק הבינלאומי יעביר את המידע שהוא התבקש להעביר.

דן קרני: זה לא משמעותי עד כדי כך.

ראובן קובנט: הוא משלם 80 אגורות על המידע.

ראובן קובנט: המחזור הכולל של השוק הישראלי הוא אפסי.

תמר קלהורה: מסגרת המידע שמיועדת להרחבה היא ברורה.

תמר קלהורה: עכשיו צריך למלא את החוק בתוכן.

תמר קלהורה: אם יש לכם הצעות להרחבת המידע במסגרת התקנות אתם מאוד מבורכים לעשות את זה.

תמר קלהורה: הבנק הבינלאומי לא העביר לנו מאז שהחוק נכנס לתוקף אפילו שורה אחת.

תמר קלהורה: אנחנו לא נוסיף עכשיו דברים שטעונים תיקון חקיקה.

אברהם מיכאלי: בעלי הרישיונות מבקשים להוריד, לא להוסיף.

תמר קלהורה: אנחנו נשמח לראות מידע במסגרת תיקון התקנות.

תמר קלהורה: בהקשר למה שנאמר לגבי גופים מוסדיים אנחנו נעביר את זה לגורמים המוסמכים.

תמר קלהורה: בישיבה הבאה תהיה לנו תשובה.

אברהם מיכאלי: מה שאמרתי לכל הגופים הגדולים שנמצאים פה זה שהנתונים שצריך להכין אלה נתונים מפורטים שייעשו בצורה הכי מהירה, כדי שמשרד המשפטים יזמן ישיבה.

אברהם מיכאלי: בישיבה הזאת הדברים האלה צריכים להיות מסוכמים כך שלדבר הזה יהיה כיוון.

אברהם מיכאלי: כל אחד יודע מה העלויות שלו, מה מאשרים לו, מי מממן את מה.

אברהם מיכאלי: אני מצפה שמשרד המשפטים יוביל את המהלך הזה.

אברהם מיכאלי: אין טעם שהכנסת תיכנס למספרים.

אברהם מיכאלי: הכנסת לא תמנה מומחים.

אברהם מיכאלי: אני לא רואה לנכון לעשות את זה.

אברהם מיכאלי: מי שיוזם את החוק ומי שאמור להיות שותף לחוק צריך לשבת ביחד על-מנת לפתור את זה.

אברהם מיכאלי: עשינו את זה ברפורמות לא פחות גדולות.

אברהם מיכאלי: את מה שעלה פה היום אני מבקש להביא לידיעת כל מי שאמור לקבוע את המדיניות.

אברהם מיכאלי: אני לא הייתי מזלזל בניסיון של 5 שנים שנצבר.

אברהם מיכאלי: אני מציע לממשלה לשקול את זה טוב טוב.

הילה דוידוביץ: אדוני מדבר על הגופים המוסדיים.

אתי בנדלר: ברור.

אברהם מיכאלי: הם שללו את המידע שזרם מאותם גופים.

אברהם מיכאלי: אני מציע לזמן את החברות שנמצאות פה.

אברהם מיכאלי: אני מצפה שהפורום הזה יכונס מיידית.

אברהם מיכאלי: אני מציע לשתף בזה את האוצר.

אברהם מיכאלי: את הדבר הזה תעשו בקצב שאתם מרגישים אותו כדחוף.

אברהם מיכאלי: אני לא יכול ככנסת לקבוע דברים מבלי לנסות את הפתרון של להגיע להסכמה ביניכם.

הילה דוידוביץ: כל מה שביקשנו מאותם מקורות מידע אנחנו מבקשים לקבל מבעלי הרישיונות.

אברהם מיכאלי: סעיף התכנון הכספי קשור לכולם, כולל 2 החברות והחברה השלישית שאני מבין שעדיין לא קיבלה רישיון.

אברהם מיכאלי: כולם צריכים להיות שותפים בישיבות האלו.

אברהם מיכאלי: הדיון שהתפתח פה הוא גם מהניסיון בשטח.

אברהם מיכאלי: זה לא משהו שמישהו מנסה להתחמק.

אברהם מיכאלי: הישיבה תהיה ברמה הכי בכירה שתחליטו.

ניב סבר: אנחנו נאמר לכם מה העלויות.

תמר קלהורה: אנחנו רוצים לקבל נתונים מעודכנים על ההכנסות שלכם.

תמר קלהורה: אנחנו רוצים לדעת מי הבנקים ומי הגופים החוץ מוסדיים.

תמר קלהורה: אתם יכולים להעביר לנו את זה כל אחד בנפרד.

תמר קלהורה: אנחנו רוצים לדעת מי מהבנקים רוכש מכם מידע, כמה משלמים הבנקים ואם יש לכם מנגנון קיזוז.

תמר קלהורה: אנחנו רוצים לדעת איך אתם מתחשבנים עם המקורות המוסמכים שלכם.

אברהם מיכאלי: כל מידע שאתם חושבים אותו לנכון אתם חייבים לשים על השולחן.

תמר קלהורה: תעבירו לנו פירוט של העלויות שלכם.

ניב סבר: לאורך כל הדרך אנחנו נתקלים במצב שבו מוצגים לנו דרישות מבלי שיבינו שיש לדרישות האלו עלויות פיננסיות.

תמר קלהורה: תגידו את הערכת העלות שלכם.

אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שמישהו יבקש מכם לממן מישהו אחר או לספוג את ההוצאות האלו.

אתי בנדלר: במקרה הזה זה לא מישהו אחר.

אתי בנדלר: מדובר בהוצאות לאבטחת מידע של החברות עצמן.

ניב סבר: זה לא אבטחת מידע.

ניב סבר: חייבים להבין שלכל החלטה שמתקבלת יש עלויות משמעותיות מבחינתנו.

אמנון אלטמן: אנחנו נדרשים לפי התקנות להמציא ערבות בנקאית ופוליסת ביטוח, שזה בא להגן על מישהו שכביכול ייפגע מהאינפורמציה שלנו או מניהול רשלני.

אמנון אלטמן: הסכומים מגיעים לסכומי עתק.

אמנון אלטמן: אנחנו מגיעים לסכום שאני לא יכול להשיג ביטוח בארץ.

אמנון אלטמן: ב-5 השנים האחרונות לא הוגשה תביעה אחת נגד אף אחת מהחברות האלו.

אמנון אלטמן: מספר התלונות הטכניות היה מזערי ביותר.

אמנון אלטמן: נציג משרד המשפטים, באמצעות הרגולטור, המציא נוסח נוקשה שחברת הביטוח חייבת לחתום עליו.

אמנון אלטמן: שום חברת ביטוח בארץ או בעולם לא מוכנה לחתום על הנוסח.

אמנון אלטמן: אני נותן שיפוי לחברת הביטוח, כי אחרת היא לא תחתום לי על הנוסח שמשרד המשפטים מציב בפניי.

אברהם מיכאלי: אני מבין שאתה מדבר על דרך העבודה שאתם נתקלים בה.

אמנון אלטמן: אתה העלית את השאלה למי אנחנו פונים, אם יש רגולטור, אם שומעים לנו.

אמנון אלטמן: אני מודיע לך שבקושי.

אמנון אלטמן: אנחנו מנסים להגיע למשרד המשפטים.

אמנון אלטמן: אנחנו כותבים, אבל שום דבר לא קורה.

ניר גרסון: יש דרישות בחוק שאין לנו שיקול דעת לסטות מהן.

ניר גרסון: עניינים של אבטחת מידע לגבי מידע רגיש הם פשוט דבר חיוני.

ניר גרסון: מר אלטמן שלח מכתב לגבי הביטוח.

אמנון אלטמן: לפני שנתיים.

ניר גרסון: ענינו לך.

ניר גרסון: העלית טענות לגבי הביטוח וגובה הביטוח.

ניר גרסון: ענינו לך שלא בטוח שצריך לשנות את התקנות.

ניר גרסון: גם לפי התקנות הקיימות יש לרשם סמכות להורות על ערבות.

ניר גרסון: בנסיבות מיוחדות אפשר לשנות את גובה הערבות, רק צריך לזה בסיס עובדתי.

ניר גרסון: את זה לא סיפקתם.

אמנון אלטמן: תמיד אפשר לטעון שאין בסיס עובדתי.

אמנון אלטמן: את כל העובדות שמנו לפניכם.

אמנון אלטמן: נתנו לכם את כל האינפורמציה.

אמנון אלטמן: אתה בא ואומר שזה לא מספיק.

אמנון אלטמן: אין לי עוד מידע.

אמנון אלטמן: אם אני בא ואומר לך שאני צריך לתת לחברת הביטוח שיפוי כדי שהיא תיתן לי פוליסה זאת בדיחה.

אברהם מיכאלי: לכל חוק ולכל תקנה יש עניין של פרשנויות.

אברהם מיכאלי: אם תיזמו פנייה לוועדה, הוועדה תקיים דיון מיוחד.

אברהם מיכאלי: יכול להיות שהוועדה תגיע למסקנה שהתקנה הזאת לא מופעלת בצורה ראויה.

אברהם מיכאלי: בעניין של פרשנות יש את בית המשפט.

אברהם מיכאלי: אני לא יכול כוועדה לפרשן כל דבר.

לאה ורון: אני לא מבינה מה זה אם יש צורך.

לאה ורון: הוועדה עוסקת בנושא שנקרא שירות נתוני אשראי.

לאה ורון: יש במדינת ישראל רשם שממונה על התחום.

לאה ורון: כיצד ייתכן שלישיבה השנייה מזכירות הוועדה ממשיכה להתווכח עם משרדו של הרשם על מנת שהאיש יגיע לישיבת הוועדה המשותפת?

אברהם מיכאלי: אולי יש צורך שהרשם יהיה פה.

ניר גרסון: אני לא חושב שהרשם היה יכול לתרום לדיון היום.

הילה דוידוביץ: חייבים תשובה לוועדה בעניין עיכוב ההליכים, שזה סעיף 10א(5).

הילה דוידוביץ: ההוצאה לפועל אומרת שאי אפשר ליישם את העניין של עיכוב ההליכים.

ניב סבר: המשמעות של המילים "לא ניתן" היא שהנתון הזה לא יכול להיות מדווח חזרה.

ניב סבר: שוב יש פה שאלה של שעות של מתכנת שיהפוך את זה לאפשרי.

ניב סבר: המשמעות היא שלגבי כל תיק הוצאה לפועל אני אגיש את ההתנגדות.

ניב סבר: את העובדה שיש תיקי הוצאה לפועל לא יראו בדוחות.

ניב סבר: זאת המשמעות לגבי כמה שווה הדוח הזה למקבל.

תמר קלהורה: ההוצאה לפועל יכולה לתת לכם רק את מה שהיא יכולה לתת.

תמר קלהורה: היא לא יכולה לתת את מה שהיא לא יכולה לתת.

תמר קלהורה: אני לא מבינה על מה הוויכוח.

אברהם מיכאלי: אתן חברות שרוצות לתת מידע מלא.

אברהם מיכאלי: ברגע שיוצא תיק מהמערכת זה עובר לבית משפט.

אברהם מיכאלי: בית משפט מנהל על זה תיק עצמאי.

אברהם מיכאלי: יכול להיות שההחלטה שם תינתן בעוד 20 שנה, בעוד 10 שנים, בעוד 5 שנים.

אתי בנדלר: השאלה מה קורה כאשר בית המשפט נתן החלטה והוא דחה את הבקשה.

אברהם מיכאלי: אני לא חושב שאותו תיק שבית המשפט נותן החלטה לגביו חוזר לאותו תיק הוצאה לפועל.

ענת ליברמן: לא תמיד התיק חוזר להוצאה לפועל.

ענת ליברמן: גם כשההתנגדות נדחית והוא אמור לחזור, לא תמיד הוא חוזר.

ענת ליברמן: בתי המשפט וההוצאה לפועל הן שתי מערכות נפרדות.

ענת ליברמן: מי שאמור להעביר את זה זה או הזוכה או החייב.

ענת ליברמן: נכון להיום המערכת שלנו לא מסמנת את התיקים שהועבר בהם מידע.

ענת ליברמן: אין לנו דרך לדעת אם על התיק הזה נמסר מידע בעבר.

ענת ליברמן: תיקים שמועבר עליהם מידע לא מסומנים במערכת.

אברהם מיכאלי: יש תיק שהוגשה שם התנגדות ופונים לרשות האכיפה כדי לדעת מה קורה לגבי אותו חייב.

אברהם מיכאלי: אני מבין שזה הולך לפי תעודת זהות של החייב.

אברהם מיכאלי: איך אתם פונים לקבל מידע?

ענת ליברמן: כל שבועיים יש איזו שהיא הרצה של נתונים שהצטברו.

ענת ליברמן: בוחנים את התיקים הרלוונטיים, האם מתקיימים בהם התנאים שמאפשרים את העברת המידע.

ענת ליברמן: אם מתקיימים בהם התנאים מועבר המידע.

ענת ליברמן: המערכת לא מסמנת את התיקים שבהם הועבר המידע.

ענת ליברמן: היא פשוט סורקת את התיקים.

ענת ליברמן: אין שום אפשרות לבחון במערכת מה הם התיקים שבהם הועבר מידע.

ענת ליברמן: אין לנו שום יכולת לדעת בתיק מסוים אם עבר בו מידע או לא עבר בו מידע.

ענת ליברמן: אם הבקשה הזאת הייתה מתקבלת היה צריך להקים מערכת נפרדת.

דן קרני: כל אחד שירצה להתחמק מהמערכת יצטרך להגיש בקשת סרק להוצאה לפועל.

תמר קלהורה: אני לא מבינה על מה התלונה.

דן קרני: שמשרד המשפטים יפנה לרשות הגבייה ויחייב אותה לעשות מערכת.

אברהם מיכאלי: אתה פונה לכל גורם שלא יהיה.

אברהם מיכאלי: הוא נותן לך לפעמים מידע חלקי.

אברהם מיכאלי: מתוך זה אתה כבנק יכול להסיק מסקנה לגבי אותו אחד אם הוא נראה בעיניך או לא.

אברהם מיכאלי: רשות האכיפה אומרת פה שהתנגדות שמוגשת בתיק יוצאת מהמערכת.

אברהם מיכאלי: למה אי אפשר לתת מידע למי שפונה על כך שבתיק הזה הוגשה התנגדות?

ענת ליברמן: אם התקנות היו מאפשרות לנו להעביר מידע בתיק היינו מעבירים.

ענת ליברמן: זאת לא בעיה.

ענת ליברמן: זה פשוט תנאי נוסף.

אברהם מיכאלי: ברגע שמוגשת התנגדות אתם כותבים הערה על כך שהוגשה התנגדות.

אתי בנדלר: לא נמסר בכלל מידע על התיק הזה.

אברהם מיכאלי: מה הבעיה לתת את המידע הזה?

אתי בנדלר: נניח שיש ממש בהתנגדות הזאת ובית המשפט מקבל אותה.

אתי בנדלר: למה להציג את האדם כמי שיש לו חובות?

אברהם מיכאלי: בזה שיש לו תיק הוצאה לפועל יש לו חוב.

אתי בנדלר: לא.

ענת ליברמן: ניתן לבוא ולהגיש בקשת ביצוע להוצאה לפועל.

ענת ליברמן: בגלל שזה לא עבר הליך של בית משפט יש את האפשרות להגיש התנגדות ואז זה חוזר לבית המשפט לדיון.

אברהם מיכאלי: הבנק רוצה לדעת אם נגד האדם הזה מתנהלת תביעה.

תמר קלהורה: חוק שירות נתוני אשראי לא מאפשר למסור הכל.

תמר קלהורה: הוא גם לא צריך לאפשר הכל על כל אחד, בכל עת ומכל מקור.

תמר קלהורה: אנחנו מחפשים את המידע על החובות, אנחנו מחפשים את המידע על מידת האמינות.

תמר קלהורה: עצם העובדה שפתחו נגד אדם תיק בהוצאה לפועל זה נתון חסר משמעות, מכיוון שיכול להיות שמאחורי החוב הזה לא עומד שום דבר.

תמר קלהורה: כאשר חברת ביטוח לא משלמת את פסק הדין ביום שבו היא אמורה לשלם על פי פסק הדין יש עורכי דין שמזדרזים ופותחים תיק נגדה.

תמר קלהורה: אמרנו שאם מוגשת התנגדות בתיק הדבר הזה לא מדווח.

תמר קלהורה: זה האיזון שקיים מימים ימימה.

אתי בנדלר: יש לי עדיין קושי להתמודד עם הטענה של בעלות הרישיון שאומרות שלא יתכן שכשנדחתה ההתנגדות המידע הזה לא יופיע.

אתי בנדלר: אולי אפשר לדרוש כמו שדרשנו מהחברות לתת תמונה של עלויות.

תמר קלהורה: במערכת הקיימת אי אפשר לעשות את זה.

אתי בנדלר: גם הם במערכות הקיימות לא יכולים להפעיל את התקנות.

אברהם מיכאלי: התביעה שמוגשת נגד אדם בהוצאה לפועל היא תביעה.

אברהם מיכאלי: הבנק רוצה לדעת אם היא סרק או לא.

אברהם מיכאלי: אתם אומרים שהתביעה בהוצאה לפועל היא לא משמעותית.

אתי בנדלר: לא מדובר רק לצורכי מתן אשראי בבנקים, מדובר גם במשכירי דירות.

אברהם מיכאלי: צריך לתקן את החוק.

תמר קלהורה: זה לא החוק.

תמר קלהורה: מדובר בתקנות.

תמר קלהורה: אין מקום למסור מידע על עצם פתיחת כל תיק ותיק בהוצאה לפועל.

אתי בנדלר: הם לא מדברים על עצם פתיחת התיק.

אתי בנדלר: הם מדברים אחרי שההתנגדות נדחתה.

תמר קלהורה: אנחנו לא נסכים שייאמר בתקנות שעל עצם פתיחתו של תיק הוצאה לפועל מדווחים.

אברהם מיכאלי: בזמנו אמרנו שנוריד את המילים האלו כדי לא להיאלץ את המערכת למה שהם לא מסוגלים.

ענת ליברמן: לכל התיקונים שהתבקשו במסגרת התיקון לתקנות, לרבות דברים שדיברנו עליהם בישיבה הקודמת, יש עלויות פיתוח.

ענת ליברמן: אנחנו מסוגלים לשאת ולספוג את העלויות בלי לגלגל את זה על אף אחד אחר.

ענת ליברמן: העניין הזה של חזרה של תיק מהתנגדות דורש פיתוח של מערכת אחרת.

ענת ליברמן: המערכת בנויה היום כך שהדרך שלה לזהות את התיקים היא על ידי מועד ההמצאה שלהם.

ענת ליברמן: כשהתיק חוזר מהתנגדות אין את התהליך הזה.

אברהם מיכאלי: חוזרים לאותו מספר תיק?

ענת ליברמן: כן.

ענת ליברמן: גם אם לא חוזרים לאותו מספר תיק לא צריך להמציא אזהרה נוספת.

ענת ליברמן: אין את הטריגר הזה שגורם לנו עוד הפעם לספור 60 ימים ולהעביר את המידע.

ענת ליברמן: אם הייתה אפשרות להמציא אזהרה נוספת - מה שלא קיים היום - יכול להיות שהיינו מעבירים מידע על תיק שבחנו אותו בעבר.

ענת ליברמן: מאחר ואין את הטריגר הזה של המצאת אזהרה, אז אנחנו לא יכולים לדעת שחזר התיק.

ענת ליברמן: כזה דבר דורש בנייה של מערכת חדשה.

ענת ליברמן: העלויות של זה הן לא כמו העלויות שהסכמנו לספוג בגין התיקונים האחרים.

ענת ליברמן: אלו יהיו עלויות הרבה יותר גבוהות.

ענת ליברמן: נשאלת השאלה האם התיקון הזה הוא כל כך חשוב שהוא מצדיק עלויות כל כך גבוהות.

ענת ליברמן: אנחנו נבחן את זה.

דן אבנון: גם אם אתם לא שולחים אזהרה נוספת יש לכם עדיין מידע שהתיק חזר ובוטל העיכוב.

ענת ליברמן: לא.

ענת ליברמן: רק אם אחר כך מעוררים אותו באיזו שהיא צורה אפשר להמשיך לטפל בו.

דן אבנון: אין שום בעיה שייכתב שברגע שנודע להוצאה לפועל על ביטול העיכוב.

אברהם מיכאלי: אני מקבל את הטענה שמדובר במידע מאוד חשוב.

אברהם מיכאלי: תיק שעובר להתנגדות ובסוף בית המשפט קובע את מה שהוא קובע זה נתון מאוד חשוב למתן אשראי.

אברהם מיכאלי: יודעים על התיק הזה אם יש לו המשכיות.

ענת ליברמן: אם ההתנגדות התקבלה הוא לא חוזר להוצאה לפועל.

אברהם מיכאלי: אם ההתנגדות התקבלה התיק מת ואז גם הבנק לא מעוניין בזה.

אברהם מיכאלי: אם זה לא חוזר לאותו מספר תיק אין לך שליטה לגבי איזה מספר יהיה לו.

תמר קלהורה: אנחנו צריכים שהמידע שמסופק על ידי כל מקורות המידע יהיה חד חד ערכי, ודאי ובדוק.

תמר קלהורה: לא ברור שבסיטואציה הזאת אנחנו לא מועדים לבעיות, לתקלות.

תמר קלהורה: עם כל הכבוד לאמירות שמדובר בנתון חשוב בצורה כה דרמטית, השאלה אם אנחנו לא נייצר פה מידע שקרי או מידע מוטעה.

תמר קלהורה: אנחנו נבקש שהם יבדקו את המערכת הזאת.

אברהם מיכאלי: המערכת לא אמורה להטעות.

אברהם מיכאלי: איך אני יכול להרגיע את מקבל השירות שהמידע מלא?

תמר קלהורה: לפני זה אנחנו צריכים להיות רגועים שהמידע נכון ומדוויק.

תמר קלהורה: אחר כך אנחנו צריכים להיות מודאגים אם הוא מלא או לא.

תמר קלהורה: אם מדובר במידע שפוטנציאל הטעויות בו הוא גדול אנחנו עושים פה נזק, אנחנו לא עושים פה שירות.

אברהם מיכאלי: אני מקבל את ההערה של היועצת המשפטית שאמרה שהמחוקק לא רצה לאפשר שתביעות שהוגשו בהוצאה לפועל ידווחו כמידע שלילי.

אברהם מיכאלי: התביעות בהוצאה לפועל הן תביעות שיש להן השלכות לכל מיני כיוונים.

תמר קלהורה: אנחנו רוצים לוודא שייחשף רק מידע שיש בו כדי ללמד על מידת אמינותו של אדם בתשלומים.

תמר קלהורה: זה עמוד האש שאחריו אנחנו הולכים.

תמר קלהורה: לא כל מידע באשר הוא מכל מקורות המידע שכלולים בחוק, רק מידע שהוא רלוונטי לצורך תכליתו של החוק.

תמר קלהורה: אנחנו לא מוכנים שייחשף גיל, אנחנו לא מוכנים שייחשף מקום מגורים.

תמר קלהורה: עצם העובדה שפתחו נגד אדם תיק בהוצאה לפועל לא אומרת שום דבר.

תמר קלהורה: אנחנו אמרנו שאם הוגשה התנגדות לא מדווחים על זה.

אתי בנדלר: נכון, אבל משנדחתה התנגדות ודאי שזה רלוונטי.

תמר קלהורה: אני מציעה שבעניין הזה נברר מה העלות של הקמת המערכת.

אתי בנדלר: זה אפילו יותר רלוונטי מתיק שלא הוגשה בו התנגדות.

ניב סבר: בדבר החקיקה הראשי נאמר שיועברו הנתונים מלשכות ההוצאה לפועל.

ניב סבר: המגבלות שהוטלו בהמשך הן מגבלות שהוטלו על ידי הועדה.

ניב סבר: הוועדה אם תרצה יכולה לשנות אותן .

ניב סבר: הנתונים שמועברים הם על אכיפה של פסק דין ועל אכיפה של שטר.

ניב סבר: בשני המקרים יש ראיה לכאורה שהחיוב קיים.

ניב סבר: בכל זאת החליטה הוועדה הנכבדת שלא לאפשר העברת נתונים רק על הגשה של שטר.

ניב סבר: יש לנו אפשרות לקבל נתונים ממקור מוסמך.

ניב סבר: כאשר נעשה בדיקה ונראה כמה מקורות בישראל מעבירים ומקבלים אנחנו נראה שהסיפור הוא לא הצלחה רבה כל כך.

ניב סבר: בכל זאת הנתונים שם שנדרשים לעמוד בהם או המסננות הם קטנים יותר.

ניב סבר: מדובר ב-90 יום מיום הפירעון.

ניב סבר: דווקא כאשר אנחנו מדברים בהוצאה לפועל כשהתיק הזה עבר שלב של דיון בפני בית משפט וחזר אנחנו מוטרדים מטעויות?

ניב סבר: עד איפה נדחוף את האבסורד?

תמר קלהורה: בתהליך החזרה יכולה ליפול טעות.

אברהם מיכאלי: אני לא רוצה לפתוח את הדיון במה שכבר אושר.

אברהם מיכאלי: אחוז גדול מהתיקים שמנוהלים בהוצאה לפועל הם תיקים מאוד בעייתיים.

ענת ליברמן: ב-95% מהתיקים לא מוגשות התנגדויות.

ענת ליברמן: זאת הסיבה שתביעות על סכום קצוב שהתנהלו בעבר בבתי המשפט הועברו להוצאה לפועל.

אתי בנדלר: יש לכם איזה שהוא נתון לגבי מספר התיקים שבהם הוגשה התנגדות וההתנגדות התקבלה?

ענת ליברמן: זה לא אצלנו.

ענת ליברמן: זה במערכת בתי המשפט.

תמר קלהורה: גם מערכת בתי המשפט לא בהכרח יודעת.

אברהם מיכאלי: יש פה בעיה שצריך לחשוב עליה כנותן מידע וכלקוח.

אברהם מיכאלי: צריך לעקוב אחרי תיקים ספציפיים.

תמר קלהורה: את זה הוא בטח לא ידע מנתוני אשראי.

אברהם מיכאלי: תיקים בבתי משפט תקועים לפעמים שנים.

ניב סבר: אנחנו מדברים פה אך ורק על המצב שבו התיק חזר.

אברהם מיכאלי: אם התיק חזר ונפתח לו מספר תיק חדש, אז מספר התיק החדש לא ייתן שום אינדיקציה באיזה תיק ישן זה היה.

ניב סבר: אבל יהיה לי תיק חדש שידווח במסגרת התיק החדש.

אתי בנדלר: אם ניתן מספר חדש לתיק אתה מכוסה.

ניב סבר: חוששני שזה לא המצב.

אברהם מיכאלי: את סעיף (5) אישרנו.

הילה דוידוביץ: לגבי סעיף 7 ביקשנו בדיון הקודם להציע נוסח חדש שמסדיר מצב שצו משנה את הסטטוס של אותו לקוח שניתן לו צו מניעה.

הילה דוידוביץ: אנחנו מציעים להוסיף את המילים "ויש בו כדי לשנות את מצבו של הלקוח מלקוח מוגבל או לקוח מוגבל חמור למצב אחר".

הילה דוידוביץ: זה הנוסח שמקובל על בנק ישראל.

הילה דוידוביץ: הוא משקף את מה שדיברנו עליו בדיון הקודם ואת הבעיה שחברתי, חני, העלתה.

אתי בנדלר: הכוונה ברורה.

אתי בנדלר: אני חושבת שהוועדה יכולה לאשר את העיקרון.

אתי בנדלר: את הנוסח הסופי צריך לבדוק.

חני שני: אנחנו ניסינו להעלות את המונח "סטטוס לקוח".

חני שני: הבנו שמבחינת חקיקה יש בעיה להשתמש במונח הזה, כיוון שבנק ישראל מעביר לבעלי הרישיונות סטטוסים של לקוחות.

אתי בנדלר: ייתכן שצריך לכתוב במפורש "ויש בו כדי לשנות את מצבו של הלקוח מלקוח מוגבל או מוגבל אחר ללקוח שאיננו מוגבל".

הילה דוידוביץ: אין בעיה.

אברהם מיכאלי: הניסוח יתואם בשלב האחרון.

אברהם מיכאלי: הוועדה מאשרת את סעיף 7.

הילה דוידוביץ: תיקון תקנה 13. 8.

הילה דוידוביץ: בתקנה 13 לתקנות העיקריות – (1) בתקנת משנה (א), אחרי פסקה (5), יבוא: "(6) דבר מתן צו מניעה; (7) תאריך מתן צו המניעה; (8) התאריך שבו בוטל צו המניעה".

חני שני: הכוונה שלנו הייתה שבמקביל למסירת המידע על דבר היות צו מניעה, נודיע לבעלי הרישיונות מתי ניתן צו המניעה.

חני שני: ברגע שתתקבל החלטה סופית של בית משפט אנחנו נדווח לבעלי הרישיונות.

אברהם מיכאלי: פסקה (1) מאושרת.

הילה דוידוביץ: (2) במקום תקנת משנה (ב) יבוא: "(ב) בלי לגרוע מהוראות סעיף 31(ז) לחוק, קיבל בנק ישראל הודעה על תיקון טעות לפי סעיף 9 לחוק שיקים ללא כיסוי או פרסם תיקון טעות לפי סעיף 14א(א) לחוק שיקים ללא כיסוי, יודיע על כך לבעל הרישיון בתוך שבעה ימי עסקים מיום שקיבל הודעה על תיקון או מיום שפרסם תיקון טעות כאמור; בעל הרישיון ינהג לפי הוראות סעיף 31 לחוק".

הילה דוידוביץ: מה שסעיף (ב) קובע היום זה שבנק ישראל יעביר את המידע רק אם חלפו 60 ימים מיום משלוח הודעה ולא הוגש ערעור.

הילה דוידוביץ: אנחנו מבקשים לבטל את זה לאחר שנודע לנו שבעצם שאר הבנקים מקבלים את המידע מבנק ישראל בתוך 3 ימים.

הילה דוידוביץ: אנחנו רוצים להשוות את מצב נותני האשראי האחרים בשוק, כדי שיהיה ברשותם את אותו מידע שיש אצל הבנקים.

הילה דוידוביץ: העברנו את הנטל לעשות את המיון לבעלי הרישיונות.

הילה דוידוביץ: כצעד משלים לביטול של תקנה (ב) תיקנו את תקנה 43 והוספנו את תקנה 58א.

הילה דוידוביץ: אנחנו מעבירים את הנטל לבעלי הרישיונות.

הילה דוידוביץ: הם יעבירו לו את המידע בתוך 3 ימים, כדי לאחד את המצב שקיים כיום לגבי הבנקים.

הילה דוידוביץ: אם מבקש המידע או מקבל הדוח הוא לא נותן אשראי תהיה השהייה של 60 ימים.

הילה דוידוביץ: ההשהיה של ה-60 ימים תיעשה על ידי בעלי הרישיונות ככל שלא מדובר במבקש ונותן אשראי.

הילה דוידוביץ: במקביל הוספנו את 58א שקובע איזו שהיא חובת עדכון של הנתונים כך שאם בתוך 60 ימים ניתן צו מניעה הוא צריך לעדכן.

ליאור אלעזרי: מה שאת אומרת זה שבעל הרישיון יצטרך לספק מידע שונה בהתאם לסוג מבקש המידע.

הילה דוידוביץ: לא מידע שונה.

ליאור אלעזרי: אני לא מבין למה יש עדיפות לנותני אשראי על פני מבקשי מידע אחרים.

אתי בנדלר: זה מעוגן בסעיפים אחרים שעדיין לא הגענו אליהם.

אתי בנדלר: את זה נשאיר לדיון כאשר נגיע לאותן תקנות.

אברהם מיכאלי: האם בעל הרישיון אחרי שהוא מקבל הודעה מבנק ישראל צריך להודיע על תיקון הדוח הקודם שלו?

הילה דוידוביץ: אם מקור מידע מגלה טעות הוא צריך לדווח לבעל רישיון ובעל רישיון צריך להודיע ללקוח בהקדם ולתקן את המידע אצלו במאגרים.

אברהם מיכאלי: ההוראה הישנה כבר החילה על בעל הרישיון חובת דיווח על כל טעות.

אברהם מיכאלי: התוספת היא על אותה טעות שבנק ישראל מדווח כטעות.

תמר קלהורה: המידע לא נובע מטעות במידע של בנק ישראל עצמו, אלא זאת טעות מהבנק.

תמר קלהורה: סעיף 31(ז) לא חל, כי 31(ז) מדבר על טעות של מקור המידע עצמו.

תמר קלהורה: אנחנו הוספנו את זה כדי לא ליצור הטעייה.

תמר קלהורה: אם הבנק גילה אצלו טעות והודיע לבנק ישראל לפי חוק שיקים ללא כיסוי, בנק ישראל ידווח לבעל הרישיון.

תמר קלהורה: זה כמובן עולה בקנה אחד עם הרצון שהמידע יהיה מדויק.

הילה דוידוביץ: אנחנו קובעים פה איך בעל הרישיון צריך לפעול.

ליאור אלעזרי: עד היום לא היו כמויות אדירות של טעויות שהכבידו עלינו.

ליאור אלעזרי: הדבר הזה יכול לקרות.

ליאור אלעזרי: אנחנו מרחיבים כאן את מעגל המדווחים.

ליאור אלעזרי: מחר גוף כזה או אחר יכול לטעות על 10 אלפים.

אברהם מיכאלי: איך אני יכול לדעת את זה מראש?

הילה בן-חיים: יש טרייד אוף בין רמת המהימנות של המידע לרמת הרלוונטיות של המידע.

הילה בן-חיים: כאשר זה היה 60 יום זה היה הכי מהימן שיש, אבל זה לא היה אפקטיבי כי הבנקים השתמשו במידע אחרי 3 ימים.

ליאור אלעזרי: עכשיו יהיו עוד יותר טעויות, כי עכשיו לא יחכו 60 יום אלא 3 ימים.

ליאור אלעזרי: אני עכשיו צריך לעשות אצלי מערכת שלמה.

ליאור אלעזרי: נתתי לאחד דוח אשראי על אדם שיש עליו מידע מסוים ולאחר שיש לו מידע אחר.

ליאור אלעזרי: עכשיו אני צריך לתקן.

ליאור אלעזרי: אני צריך מערכת שלמה שיודעת למי אני נותן.

ליאור אלעזרי: זה לא כל מי שהזמין עכשיו דוח.

ליאור אלעזרי: זה עכשיו רק מי שהזמין דוח שיש בו את הטעות.

ליאור אלעזרי: אני מציע שנסיים את התקנות לפני שנגיש את עלויות הפיתוח שלנו.

הילה בן-חיים: זה הכל עניין של שיווי משקל.

הילה בן-חיים: בעניין של נותני אשראי הרצון היה להשוות את המידע שיש בדוח למידע שמצוי בידי הבנקים האחרים שמקבלים את המידע לאחר 3 ימים.

הילה בן-חיים: לאדם שמשכיר דירה ורוצה לקבל את הדוח עדיף שיינתן הדוח המהימן ביותר מבחינת הגנת הפרטיות, לא לחשוף אותו לאיזה שהוא מידע שיכול להיות מתוקן לאחר מכן.

ניב סבר: האם את רוצה לומר לי שבתור מעמיד הלוואה של 5000 שקלים מן הראוי שאני אודיע לאדם את העובדה שיש את אותה הלוואה שיכול להיות שהיא תתוקן בהמשך, ואילו למשכיר דירה שהולך להעביר חזקה בנכס ששווה מאות אלפי דולרים בידיו של שוכר פוטנציאלי אני לא אודיע?

הילה דוידוביץ: ניסינו לשמור על ה-60 ימים.

אתי בנדלר: אחרי כל הוויכוחים על מספרי הימים עומד אדם שבקשר אליו נמסר מידע לא אמין והוא נפגע כתוצאה מכך.

ניב סבר: השאלה מדוע המידע הזה הוא דרוש וחיוני במצב של העמדת הלוואה, כמו למשל במצב שהבנקים מקבלים את הנתון הזה, והשוק חיצוני הנתון הזה לא חשוב?

ניב סבר: יש כאן בעייתיות.

אביבה בן-ארי: מה שנבדק פה זה לא רק מה הצורך במידע, אלא גם הנושא של הגנת הפרטיות.

אביבה בן-ארי: הגופים שהוגדרו כנותני אשראי הם גופים מפוקחים מבחינות אחרות.

ליאור אלעזרי: לא כל נותן אשראי במדינת ישראל מפוקח.

הילה דוידוביץ: יש הגדרה של נותן אשראי.

ניב סבר: דיברנו על עלויות.

ניב סבר: כבוד היושב-ראש ציין שהוא לא מעלה על דעתו להטיל על מישהו משהו בלי למצוא את העלויות הנגזרות של זה.

ניב סבר: יש כאן בעיתיות שנובעת ממצב שבו יש כשל רחב בנתונים.

ניב סבר: בעלי הרישיונות עלולים למצוא את עצמם במצב שבו הם נדרשים להעביר דוחות תיקון באופן גורף למאות או אולי אלפי לקוחות כתוצאה מטעות של גורם פרטי שהעביר נתונים.

ניב סבר: אנחנו מדברים על הכסף שהוא אמור לקבל עבור הנתונים האלה.

ניב סבר: גם את זה צריך לשקול בשיקולים.

חני שני: חוק שיקים ללא כיסוי קובע בסעיף 14 שפרסום כלקוחות מוגבלים ייעשה אחרי 60 יום.

חני שני: בנק ישראל מפרסם באתר האינטרנט שלו מידע על לקוחות מוגבלים חמורים.

חני שני: המידע הזה יוצא לציבור הרחב רק לאחר 60 יום.

חני שני: כשהחוק נחקק מצאנו שהאחוז הרב ביותר של תיקוני הטעויות של הבנקים והדיווח שלהם אלינו נעשה בתוך חודש או חודש וחצי מהיום שבו הם דיווחו על הגבלה.

חני שני: בזמנו אמרו שכדי לא לזעזע את המערכת של בעלי הרישיונות כדאי להמתין בפרסום המידע באינטרנט לתקופה של חודשיים ועד אז הלקוח לא יערער.

חני שני: 60 הימם האלה נותנים למערכת זמן להתיישר ולהבין האם ההגבלה תהיה בתוקף או לא.

ראובן קובנט: לאיזו תקופה זה היה נכון?

חני שני: לאורך כל התקופה.

חני שני: אני כל הזמן בודקת את המערכת.

חני שני: רוב התיקונים הם תיקוני טעויות של הבנקים שנעשים תוך 60 יום.

ראובן קובנט: כל הבעיה היא שהנוכלים והרמאים לא ממתינים 60 יום, הם ממשיכים לפזר את השיקים.

חני שני: החשבון שלהם מדווח מידית כמוגבל.

חני שני: זה שאתה מפרסם את פרטי המוגבל החמור לאחר 60 יום לא אומר שלא פרסמנו את החשבון .

חני שני: חשבון מוגבל מדווח מיידית.

ראובן קובנט: את אומרת שבדוח נתוני אשראי לא לספר את זה, אבל הוא יכול להיכנס לחשבון של בנק ישראל ולראות את זה.

ראובן קובנט: תכניסו את זה פנימה.

חני שני: זאת בדיוק הסיבה לתיקון הטעות.

ראובן קובנט: את לא מאפשרת את זה לאותו שוכר דירה.

ראובן קובנט: היא אומרת לי שאני אכתוב לו שכדאי לו לבדוק בבנק ישראל אם זה מוגבל או לא.

אברהם מיכאלי: איך אתה רוצה להביא לידיעת אותו שוכר דירה?

ראובן קובנט: תכתוב בדוח.

אתי בנדלר: האם אתה מדבר על מספר הימים, או על החיוב להודיע על התיקון?

אתי בנדלר: מה שיש בתקנת משנה (ב) מדבר על תיקון הטעות.

אברהם מיכאלי: אני מבין שהתוספת היא בכך שבנק ישראל מדווח לחברת בעלי רישיון שאמורה לדווח על זה לאותם אלה שסיפקו לה את הנתונים.

הילה דוידוביץ: מדובר בסעיף 31(ז) לחוק, לא סעיף 31.

אברהם מיכאלי: בכל סוגיית העלויות אני משאיר לכם זכות לטעון במסגרת שקבעתי קודם.

אברהם מיכאלי: תציעו במסגרת של הפשרה הכוללת שתעשו עם המשרדים.

אברהם מיכאלי: כל סעיף 8 אושר.

אברהם מיכאלי: תודה רבה, הישיבה נעולה.