הוועדה המשותפת לוועדת הפנים ולוועדת העבודה לענייני סביבה ובריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 53, 2011-06-27 13:00

דב חנין: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

דב חנין: זוהי ישיבת מעקב, שסדר יומה: אתר הפסולת אפעה.

דב חנין: אנחנו קיימנו דיון מקיף בנושא הזה לפני זמן רב, וקיבלנו מאז התייחסויות של גורמים נוספים.

דב חנין: כמובן, נאפשר לכל השותפים להשמיע את דבריהם, אבל הייתי מבקש לפתיחת הדיון את חברת הכנסת ד"ר רחל אדטו, שהיא גם יוזמת החוק מקורי, לפתוח בהצגת הדברים מהזווית שלה, בבקשה.

רחל אדטו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רחל אדטו: אני חושבת שזה דיון שלישי שלנו בנושא, כאשר השאלה שעמדה על סדר היום היא איך אנחנו מטפלים במדינת ישראל בפסולת מזוהמת, בפסולת רעילה, בבניית אתר חדש, שאמור לקלוט גם את הנושא של הפסולת הרעילה, כאשר יש אתר אחד ברמת חובב, ועכשיו יש האתר השני.

רחל אדטו: אנחנו נשארנו די פעורי פה בדיון הקודם, כאשר דיברנו, ולא ידענו התייחסויות של משרדים שונים שרלוונטיים, עד כדי כך שהבנו שיש בכלל משרדים שלא נשאלו לחוות דעת, הווה אומר משרד הבריאות, רשות המים, הגנת הסביבה וכדומה, ולכן אני חושבת שעד כה לא התקדמנו.

רחל אדטו: אחד הדברים שנראו בעייתיים בין היתר היתה שאלת הפיקוח על האתר החדש ולחלופין, שגם לא קיבלנו תשובה, למרות שישבו כאן האנשים מאתר של אפעה, ואני מקווה שהיום כן נקבל את התשובות, ובמקביל נשארנו עם סימן שאלה, לגבי האם קיים מדרון חלקלק, כלומר זה בסדר, יש אתר חדש, הוא אתר ירוק, בנוי ומתוכנן, אבל השאלה, מי מפקח על האתר, והאם תהיה זליגה של חומרים מסוכנים ממקום אחד למקום שני, והאם האתר החדש אמור לקלוט גם את הפסולת המזוהמת והפסולת המסוכנת, כלומר נשארנו בהרבה שאלות יותר משהתחלנו את הדיון, כי כמה שהתקדמנו בדיון, הבנו שהשאלות שעל סדר היום הן מאוד מהותיות וחסרות תשובה.

רחל אדטו: הצפי שלי היום, שנקבל תשובה לגבי האתר החדש – מה הוא מסוגל לקלוט, מה רמת המסוכנות שהוא מסוגל לקלוט, ולקבל תשובות של כל הגורמים הממשלתיים והגורמים המוסמכים שאמורים לפקח, תודה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: בהמשך לדבריה של חברת הכנסת אדטו אני רוצה להעלות כמה שאלות שהעלינו בישיבה הקודמת, למען אלה שלא היו בה.

דב חנין: אנחנו מדברים על פסולת מסוכנת, על פסולת של חומרים מסוכנים, ומקובל שפסולת כזאת עדיף לרכז במקום אחד, למקסם את היכולות ואת ההתמודדות המקצועית ככל הניתן.

דב חנין: פיזור של פסולת מסוכנת או פסולת חצי מסוכנת – אנחנו הכרנו פה קטגוריה חדשה – הוא לא רק כרוך בבעייתיות סביבתית, כי אנחנו יכולים לזהם עוד מקום או עוד אתר, אלא הוא גם לפעמים מבטא בזבוז חברתי, כי אנחנו לא משתמשים ביכולות המקצועיות, בידע המקצועי ובניסיון המקצועי שהצטבר במקום שכבר יודע לטפל בפסולת מסוכנת, ועושה את זה לאורך שנים.

דב חנין: זה היה הרקע התיאורטי הכללי של הדיון שקיימנו, וכמובן, עומדות שאלות ספציפיות של האתר המסוים הזה ושל התכונות שלו.

דב חנין: מאז הדיון הקודם קיבלנו כמה וכמה התייחסויות – כמובן, את התייחסותו של השר להגנת הסביבה, שאומר שפסולת חומרים מסוכנים, מבחינתו, דומה לחומרים מסוכנים.

דב חנין: שינוע של פסולת חומרים מסוכנים, יש להתייחס אליה כמו אל שינוע חומרים מסוכנים, זה לכן כפוף להיתרי שינוע, שניתנים על-ידי משרד התחבורה, והיתרי רעלים, הניתנים על-ידי המשרד להגנת הסביבה.

דב חנין: הוא אומר שכרגע רמת הביקורת מטעם המשרד להגנת הסביבה על אתר אפעה היא כמו רמת הביקורת על כל אתר אחר לסילוק פסולת בארץ, כלומר רמת ביקורת רגילה.

רחל אדטו: אין התייחסות לשאלת מסוכנות פה.

דב חנין: הוא קורא לזה "אתר פסולת בסיכון נמוך", ואומר שהמתחם לטיפול בקרקעות מזוהמות בדלקים  מפוקח בשגרה על-ידי אנשי המקצוע ממחוז הדרום במשרד ואנשי היחידה הסביבתית - זו היתה התייחסותו של השר להגנת הסביבה.

דב חנין: קיבלנו גם מכתב הבהרה מאתר הטמנת הפסולת באפעה, וכיוון שהנציגים שלהם נמצאים כאן, אני  מניח שהם יוכלו להתבטא בהמשך הדברים.

דב חנין: משרד הבריאות, בבקשה.

דוד וינברג: אנחנו לוקחים חלק בוועדת העורכים של התוכנית.

דוד וינברג: ככלל, התוכנית מבורכת, אבל לדעתי, צריך בנושא הגדרות הפסולת לחדד את ההגדרות, כדי שיהיה ברור, רמת המסוכנות, שאכן תהיה נמוכה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: קיבלנו עותקים של פניות מטעם קבוצה שנקראת "התנועה לאיכות חיים וסביבה בנגב".

דב חנין: הזמנו אותם לדיון הזה, בבקשה.

רחל אדטו: ביקשנו גם מרשות המים.

יפה שפירא: היא העבירה תגובה.

שרית אשכנזי ליבנה: שלום, שמי שרית, ואני מהתנועה לאיכות חיים וסביבה בנגב – תנועה יחסית חדשה, שמטפלת במגוון נושאים, אחד מהם הוא נושא פסולת מסוכנת.

שרית אשכנזי ליבנה: מבחינתנו, הדיון היום לא קשור דווקא לאתר אפעה; היום מדברים על אפעה, מחר ידברו על כל אתר אחר.

שרית אשכנזי ליבנה: הנגב, לפי מאמר הקלישאה, זה לא פח זבל של המדינה, ולא נסכים שבמכבסת מילים יפזרו פה עוד חומרים מסוכנים באתרים נוספים.

שרית אשכנזי ליבנה: מה שצריכה הוועדה היום להחליט, לטעמנו, זה שאין דבר כזה, פסולת בסיכון נמוך; יש חומרים מסוכנים וחומרים לא מסוכנים.

שרית אשכנזי ליבנה: אלה שתי הגדרות שמקובלות ומוסכמות גם בדירקטיבה האירופית וגם בארצות הברית, וישראל, כפי שאתם יודעים, אימצה את ההגדרות האלה כשנכנסה למדינות ה-OECD.

שרית אשכנזי ליבנה: לא נראה לי שמדינת ישראל הקטנה, בסך הכול בת 63, יודעת יותר טוב ממדינות אירופה האחרות מהם חומרים מסוכנים ואיך כדאי לטפל בהם.

שרית אשכנזי ליבנה: לטעמנו, זה אותו דבר כמו שמחר לא יגדירו פסולת בסיכון רדיו אקטיבי נמוך; או יש קרינה או אין קרינה, וכשיש קרינה, צריך לטפל בה כקרינה, וכשמשהו מסוכן, גם אם הוא קצת נמוך, זה לא מספיק.

שרית אשכנזי ליבנה: אנחנו קוראים השכם והערב על מחקרים, שפתאום מגלים שחומר מסוים הוא פתאום מסוכן.

שרית אשכנזי ליבנה: כל מה שהיום הוא לא בהגדרה של פסולת מוכנת, שלא ברור לגביו העתיד, צריך להיות מטופל כפסולת מסוכנת.

שרית אשכנזי ליבנה: אי-אפשר לדעת מה תהיינה ההשלכות על זה בעתיד.

שרית אשכנזי ליבנה: מתוך הספק הזה, שלא יודעים מה יהיה, צריך להחליט, שכשיש ספק, אין ספק, בלי הנחות ובלי תירוצים אחרים.

דב חנין: תודה.

דב חנין: היכן את מתגוררת?

שרית אשכנזי ליבנה: היום אני גרה באשקלון.

שרית אשכנזי ליבנה: הרבה שנים הייתי חברת קיבוץ כרמייה ואחרי זה במושב תלמי יפה – גרה בדרום.

דב חנין: הקבוצה שלכם כוללת אנשים מהסביבה של אתר אפעה?

שרית אשכנזי ליבנה: לא.

רחל אדטו: קיבלתי בפקס מכתב לא חתום, אך אקריא: "נודע לנו כי לחברת דשנים, שיוצרת בחיפה פסולת בשם "פוספו-גבס", המורכבת מגבס ושאריות חומצה זרחתית.

רחל אדטו: לפסולת זו היתה רדיו אקטיביות חריגה.

רחל אדטו: מדובר בכמות של 10,000 טון פסולת.

רחל אדטו: "נודע לנו כי המשרד להגנת הסביבה, מחוז צפון, הודיע לחברת דשנים כי ברגע שמטמנת אפעה תאושר כאתר הטמנת פסולת בסיכון נמוך, הוא יאפשר להטמין פסולת זו שם".

דב חנין: תודה.

דב חנין: חבר הכנסת ביבי, בבקשה.

אריה ביבי: אני מתחבר למשפט האחרון שנאמר פה, בלי הנחות.

אריה ביבי: אני חושב שאנחנו צריכים לנהוג פה בלי הנחות, כי הילדים שלנו והעתיד של המדינה שלנו חשוב לנו יותר מכל דבר אחר.

אריה ביבי: אני חושב שצריך לחדד את הדברים האלה, של אפור שמתחיל אפור, ואחר כך הופך לשחור.

אריה ביבי: אני מכוון את דבריי, שלפסולת לא מסוכנת, ואם יש פיקוח, שאכן הפסולת שמגיעה, שנקראת לא מסוכנת, היא לא מסוכנת – אין לי בעיה עם זה.

אריה ביבי: רק יש לי הרבה תהיות.

אריה ביבי: למשל, מדינת ישראל השקיעה בגוף מסוים קרוב ל-600 מיליון שקל, ואני בעד תחרות, אני בעד שיקימו עוד 20 מקומות; אם זה תחרות בונה, אין לי בעיה עם זה.

אריה ביבי: אבל אם מדינת ישראל השקיעה במקום מסוים 600 מיליון שקל, אם הופכים אותו למונופול, זה גרוע.

אריה ביבי: אבל אם הוא לא מונופול, והביקורת עליו היא ביקורת תמידית, והביקורת על החדש או הישן, זה כבר 13 שנה, אני מבין, שיש עוד מקום להטמנה – לדעתי, מדינת ישראל גם צריכה לקבל תשובות על כל מקום שנפתח או כל מקום שייפתח.

אריה ביבי: היא צריכה לקבל מגורמים כמו רשות המים, כמו הרשויות האחרות.

אריה ביבי: עדיין לא קיבלנו הרבה תשובות מהרבה גורמים, וזה לא בסדר.

אריה ביבי: אני חושב שבהחלטה של אדוני יש לקבוע חד-משמעית– קודם כל, צריך לקבל תשובות מכל הרשויות, שהן רשויות ממשלתיות.

אריה ביבי: אנחנו כאילו נמצאים במדינה אחרת.

אריה ביבי: רשויות ממשלתיות, שהיו צריכים לתת תשובות לוועדה הזאת – עדיין לא קיבלנו מהם תשובות.

דב חנין: תודה.

דב חנין: תשובה אחת שכן קיבלנו, ואני רוצה להביא אותה לידיעת הוועדה, היא תשובת רשות המים, ואומרת בגרת שרה אלחנני, מנהלת אגף איכות מים, ואקריא את הדברים, כי הם חשובים, היא אומרת: "מבחינת מניעת זיהום מקורות המים, אתר אפעה אינו המיקום המומלץ להטמנת "פסולת אפורה".

דב חנין: אני סבורה כי הנחיות התסקיר הסביבתי היו צריכות לכלול בדיקת חלופות נוספות לחלופת אפעה.

דב חנין: השפעת האתר על מקורות המים, כפי שהוצג בתסקיר, לא נבחנה כראוי, ומסקנותיו אינן  משקפות את רגישותו ההידרולוגית של האתר.

דב חנין: כפועל יוצא, המלצות התסקיר לעניין התשתיות הנדרשות למניעת זיהום אינן מספקות".

אריה ביבי: אדוני, אני לא בעד חברה כזאת או אחרת, אבל החברה קיבלה אישור לפני 13 שנה.

אריה ביבי: איפה הם היו?

אריה ביבי: ולמה לא מפסיקים להם היום?

דב חנין: "כאמור, עדיף היה לאתר מקום חלופי להטמנת הפסולת באזור בעל רגישות הידרולוגית נמוכה יותר כדוגמת האתר ברמת חובב".

דב חנין: בבקשה.

דני גרינוולד: שמי דני גרינוולד, אני ממונה בקרת זיהום מקורות המים ברשות המים, עובד בצוות של שרה אלחנני, שכתבה את המכתב.

דני גרינוולד: להערתו של חבר הכנסת יש להדגיש – המכתב שלה לא מתייחס לאתר הפסולת הקיים, שהוא מאושר, ואין עליו מחלוקת, אלא על התוספת של הפעולות הנוספות.

דני גרינוולד: אדוני היושב-ראש לא קרא את סיומת המכתב, שבו אנחנו אומרים שלמרות כל האמור, בזכות הישיבה הקודמת, כן הכניסו אותו ללופ, כן בדקנו את הדברים, בעקבות דרישה שלנו כן יוחמרו גם תשתיות האיטום וגם תשתיות הניטור, ובהינתן החמרה של תשתיות האיטום ותשתיות הניטור, אין מניעה להקים את הפעילות במקום.

דב חנין: הסיפא הזו לא מופיעה במכתב.

דב חנין: למען הדיון רק אומר שאכן, כפי שאדוני הוסיף, אתם נמצאים כרגע בהידברות – כך אומר המכתב.

דני גרינוולד: ההידברות כבר הסתיימה מאז הוצאת המכתב.

דב חנין: "הידברות בינינו לבין מתכנן התוכנית, לצורך הטמעת דרישותינו המחמירות במיוחד לעניין תשתיות האיטום והניטור באתר".

דני גרינוולד: והם הוטמעו אכן בתוכנית.

דני גרינוולד: שוב - מבחינתנו, זה לא המקום האופטימלי; מבחינתנו, עדיף שזה לא יהיה שם, אבל אם אני לוקח את הספקטרום של המקומות האפשריים, בתשתיות מתאימות, יש הרבה מקומות הרבה יותר גרועים.

רוברט טיבייב: מה זה "תשתיות מתאימות"?

דני גרינוולד: אגע בניטור, כי זה יותר פשוט.

דני גרינוולד: תסקיר ההשפעה לסביבה העריך שהמקום הוא לא - - - הידרולוגית בכלל, לכן הניטור שתוכנן היה בקידוחי מי תהום, שנמצאים קילומטר וחצי מהמקום.

דני גרינוולד: עד שהזיהום יעבור את הקילומטר וחצי האלה מהמקום, יעברו שנים, ונדע את זה בדיעבד, אז יש לנו דרישה, שהניטור יהיה באתר.

דני גרינוולד: נניח שיש שתי שכבות איטום- - -

אריה ביבי: מה זה "יעברו שנים"?

אריה ביבי: אתה משאיר את הבעיה לילדים שלנו?

דני גרינוולד: לכן אני אומר – תוכנית הניטור שהושגה לא מקובלת עלינו; אנחנו דורשים תוכנית ניטור, שתיתן לנו בזמן אמת אינדיקציה לדליפה.

דני גרינוולד: או, דוגמה נוספת – לאתר טיפול בקרקעות מזוהמות הפרט איטום, להבנתנו, לא יחזיק מעמד אלא יישחק, מה שהוצע בתסקיר.

דני גרינוולד: אנחנו דורשים פרט איטום, שלמעלה הוא יהיה מחומר קשיח, שהפרט לא ייהרס, כדוגמת מערכת האיטום שיש היום במתקן מקביל בחברה לשירותי סביבה.

רחל אדטו: אין ויכוח כרגע על אתר אפעה - הוא עובדה קיימת כרגע, לגבי הטמנת פסולת כמו אבו דיס עכשיו, שרוצים להעביר לדרום, כלומר פסולת ביתית, פסולת עירונית – על זה אין חילוקי דעות; האתר קיים, והוא ימשיך לקבל את החומר.

רחל אדטו: אנחנו מתמקדים עכשיו לנקודה מאוד ספציפית – הרחבת הפעילות שלו לנושא הפסולת המסוכנת, תוך השאלה מהי פסולת מסוכנת, ומי מגדיר אותה, כלומר מאיפה המדרון החלקלק של הפסולת המסוכנת.

רחל אדטו: זו הנקודה, כלומר אין ויכוח לגבי האתר עצמו?

דב חנין: בהחלט.

דב חנין: חבר הכנסת אדרי, בבקשה.

יעקב אדרי: ברשותך, הייתי רוצה בכל זאת לשמוע את הנציג של מועצה אזורית אפעה, והייתי רוצה לדבר אחריו.

דב חנין: בבקשה, המשרד להגנת הסביבה.

מיטל ליאון: שמי מיטל ליאון, מחוז דרום במשרד להגנת הסביבה.

מיטל ליאון: אני ממונה על התעשייה ברמת חובב – זה התפקיד הרשמי, ומלווה את ההתפתחויות באפעה בשנים האחרונות מקרוב.

מיטל ליאון: הייתי רוצה להדגיש שלא מדובר באתר להטמנת פסולת מסוכנת; מדובר בתא הטמנה נוסף לפסולת שמוגדרת, שאינה מסוכנת.

מיטל ליאון: פסולת מסוכנת מיועדת למקום אחד בלבד, מטמנה אחת בלבד בארץ, והיא ממוקמת בשטח- - -

יעקב אדרי: מה זה "בסיכון נמוך"?

מיטל ליאון: ברגע שהפסולת הוגדרה כמסוכנת, המסלול שלה הוא אחד – לרמת חובב.

מיטל ליאון: הרבה פעמים יש פסולות שהן ממקור תעשייתי, או, נניח, בוצה שאוספים אותה ממתקן טיפול בשפכים סניטריים, שהיא בכל זאת מכילה מרכיבים בעייתיים, אבל היא לא הוגדרה כמסוכנת, כלומר- - -

רוברט טיבייב: לא הוגדרה על-ידי מי?

מיטל ליאון: המשרד להגנת הסביבה.

רוברט טיבייב: יש הגדרה של חומר מסוכן?

מיטל ליאון: ודאי.

רוברט טיבייב: זה נשמע לי כמו חצי בהריון – חצי כן, חצי לא.

רוברט טיבייב: מסוכן או לא מסוכן?

מיטל ליאון: יש מסוכן ויש לא מסוכן.

מיטל ליאון: אם זה מסוכן, וההגדרה היא על-פי הדירקטיבה האירופאית, שאותה אימצנו, זה הולך לשטח החברה לשירותי איכות הסביבה – אין ויכוח.

דב חנין: גברתי, ההערות של חברי הכנסת נוגעות לנקודה שהטרידה אותנו מתחילת הדיון הזה, וזה מה יהיה התהליך בעקבות הקטגוריה החדשה הזאת של סיכון נמוך, ואיך הדבר הזה בסופו של דבר ישתלשל ויתגלגל?

דב חנין: היום כשיש ספק, אומרים "פסולת מסוכנת", ושולחים אותה לטיפול כפסולת מסוכנת.

דב חנין: מחר בבוקר הסכנה היא שכשיש ספק, יגידו: יש ספק, נקרא לזה "סיכון נמוך", נשלח את זה להטמנה במקום של סיכון נמוך, והתוצאה עלולה להיות בעייתית.

דב חנין: זה מה שהטריד אותנו מתחילת הדיון.

דב חנין: לכן נכנסנו לסיפור הזה, מתוך החשש מאותו מדרון חלקלק, שחברי הכנסת דיברו עליו קודם.

דב חנין: בבקשה.

מיטל ליאון: תהליך ההגדרה צריך להיות ברור, והמשרד להגנת הסביבה מגדיר בנוגע לפסולת מסוכנת, האם היא מסוכנת או לא, ואיפה שיש מחלוקת, צריכה להתקבל החלטה, וצריכה להיות הגדרה ברורה.

מיטל ליאון: ברגע שהפסולת הוגדרה כלא מסוכנת, אבל יש בה מרכיבים בעיתיים, שאנחנו יודעים שהיעד הוא הטמנת הפסולת, אבל אנחנו לא רוצים שההטמנה תיעשה בתא שמוטמנת בו פסולת ביתית, כי באירופה זה כבר לא קיים, עד כמה שאני יודעת, ברוב אירופה זה לא קיים - הטמנה של פסולת ביתית; אצלנו זה עדיין קיים.

מיטל ליאון: הפסולת הביתית מייצרת תשטיפים חומציים, וכשהם באים במגע עם פסולת תעשייתית, שיש בה מרכיבים כמו מתכות כבדות, למשל, הם יגבירו את המיצוי של המתכות החוצה.

מיטל ליאון: אנחנו רוצים למנוע את המגע הזה בין פסולת ביתית לפסולת הלא מסוכנת, אבל שיש בה מרכיבים בכל זאת שהם לא אינרטים – זה לא פסולת אינרטית.

מיטל ליאון: לכן רצינו את ההפרדה, ודרשנו את אותו תא נפרד, שיהיה מיועד בדיוק לטובת המטרה הזאת.

מיטל ליאון: התחלתי לדבר על הדוגמה של בוצות מט"שים – היום יש כל מיני מט"שים שעוברים שיקום, בריכות שאגרו בוצות במשך הזמן ממקורות סניטריים וגם מאזורי תעשייה קטנים בתוך הערים, והיום עושים שיקום, וצריך למצוא פתרון להטמנה של בוצות שהם הרבה פעמים בסדרי גודל של אלפי קובים או עשרות-אלפי קובים.

מיטל ליאון: מגדירים את הפסולת הזאת כלא מסוכנת, אבל היא לא אינרטית.

מיטל ליאון: הפתרון שיש לנו היום הוא רק לשלוח אותה לאתר סילוק פסולת מעורבת, כי אין שום אפשרות אחרת.

רוברט טיבייב: זה המצאה ישראלית?

מיטל ליאון: ממש לא.

מיטל ליאון: אני מדברת על פסולת לא מסוכנת.

מיטל ליאון: אם היא היתה מסוכנת, היא לא היתה מיועדת לאתר הזה.

דב חנין: מה זה "אתר פסולת מעורבת", לפי ההגדרה שלכם?

מיטל ליאון: מיועד לפסולת ביתית, ומייצר תשטיפים חומציים, ואנחנו רוצים למנוע את הימצאות הפסולת, שהיא לא אינרטית, עם הפסולת הביתית, ולכן אנחנו עושים את ההפרדה.

מיטל ליאון: למה זה המצאה הישראלית, השילוב – כי בחו"ל כבר שורפים מזמן פסולת ביתית; אצלנו לא שורפים, ולכן יש היגיון לעשות את ההפרדה הזאת.

מיטל ליאון: מבחינת מי תהום, מלכתחילה הרי גם פסולת ביתית מייצרת תשטיפים, שיש בהם מרכיבים בעייתיים.

מיטל ליאון: מלכתחילה, אם הרעיון הזה להקים באפעה היה פסול מהבחינה הזאת, לא היו צריכים להקים גם את האתר לפסולת ביתית שם.

מיטל ליאון: כבר החליטו להקים, ומצאו שיש תשתיות, ונעתיק את התשתיות הכי מתקדמות שיש בארצות מפותחות, ואין סיבה שזה לא יעבוד טוב באפעה.

רוברט טיבייב: כשהפסולת הגיעו לאתר, מישהו בודק אותה?

רוברט טיבייב: יש שם מעבדה - מסוכן או לא?

מיטל ליאון: קודם כל, כשהפסולת מגיעה לאתר ברמת חובב, לא בודקים את ההגדרה שלה.

מיטל ליאון: גם אם תשלח בקבוק מים – הוא ייקלט, יעשו אנליזה, וישלחו אותו לטיפול, מים מזוקקים.

מיטל ליאון: מבחינתם, כל מה שנקלט, הוא פסולת מסוכנת, ומגיע לטיפול.

מיטל ליאון: מי שעושה את ההגדרה זה יצרן הפסולת מול המשרד להגנת הסביבה, לפי הדירקטיב האירופאי.

מיטל ליאון: ברגע שנקבע שהפסולת היא מסוכנת, היא כאמור מגיעה לחברה לשירותי איכות סביבה ברמת חובב, ושם מקבל את הטיפול.

מיטל ליאון: מה החשש הגדול שלנו, שנצטרך להתמודד אתו וגם למצוא את הפתרונות באפעה – צריך יהיה להיות שם פיקוח מאוד קפדני, שאנחנו חייבים לדרוש אותו ולממש אותו.

מיטל ליאון: תהיינה מעבדות- - -

רוברט טיבייב: מתי?

מיטל ליאון: האתר הזה עוד לא הוקם; הוא כרגע רק באישורים סטטוטוריים.

מיטל ליאון: אחת הדרישות בתוכניות היא להקים מעבדות, ולבדוק את הפסולת בכניסה.

מיטל ליאון: לא יהיה מצב שבו פסולת תוטמן, אלא לפני שהיא נבדקה בכניסה.

מיטל ליאון: אין לנו כוונה לוותר או להקל בתנאי הקליטה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: בבקשה.

יעקב אדרי: אני רציתי לשמוע את הנציג של האתר אפעה, אבל בכל זאת אני רוצה לומר משהו.

יעקב אדרי: הרבה מהאתרים נפתחים כאתרי פסולת רגילה, פסולת ביתית, ובמשך השנים הם מקבלים שדרוג, בניגוד לרשיון מלכתחילה.

יעקב אדרי: המשרד לאיכות הסביבה, כשזו פסולת ביתית, נותן את האישור, וכמובן ששם הכללים הם יותר פשוטים.

יעקב אדרי: לאט-לאט מתחילים להביא לאתר הזה, בעיקר מסיבות כלכליות, מביאים כל מיני גופים, כל מיני ישובים בסביבה, פסולת נוספת, ומה שאתם אומרים, מה שאני שומע גם מרשות המים, אומר: האתר מלכתחילה היה לפסולת רגילה; עכשיו, מכיוון שמביאים עוד כמה דברים, אנחנו רוצים לתת להם את הדרישות שלנו, כדי שיוכלו לקלוט עוד ועוד פסולת.

יעקב אדרי: אם המשרד נותן לנושא מסוים, הוא צריך להיצמד לזה, כי יש עוד אתרים לנושאים אחרים.

יעקב אדרי: אני לא הייתי רוצה שאתר שעובד על פסולת מסוכנת, יתחיל לעבוד על פסולת ביתית.

יעקב אדרי: ההגדרה שלו והתנאים שלו והקריטריונים שלו הם שונים לגמרי.

יעקב אדרי: השאלה, אם זה הכיוון.

יעקב אדרי: ואני מאוד מבקש – אני הייתי יחד עם רחל בהתחלה, הבאנו את זה לפני שנה – אני מאוד מקווה שהדיון הזה יסתיים.

יעקב אדרי: כבר שנה אנחנו מריצים- - -

דב חנין: מחכים לתשובות.

רחל אדטו: מחכים לתשובות, ארבעה חודשים.

יעקב אדרי: יכול להיות שתחכו עוד שנה, לא תקבלו תשובות.

רחל אדטו: אני במשך השנה הזאת שכחתי, למה בכלל התחלנו בסיפור הזה?

רחל אדטו: יש הרי אתר לפסולת רעילה.

רחל אדטו: למה בכלל נוצרה בעיה, להעביר את זה למקום אחר?

רחל אדטו: האתר הזה הוא על סף פיק מבחינת יכולת קליטה שלו?

רחל אדטו: למה זה נפתח לדיון בכלל?

מיטל ליאון: אני רוצה להדגיש - אנחנו רוצים לשפר את המצב הקיים.

מיטל ליאון: כיום אותן פסולות שתיועדנה לאפעה, הן לא מגיעות לחברה לשירותי איכות סביבה, הן לא מגיעות לרמת חובב, כי הן לא פסולת מסוכנת, אותן בוצות מט"שים, קרקעות מזוהמות בכמויות של נפחים של אלפי קוב – זה מה שמיועד לאפעה.

מיטל ליאון: כיום הפסולת הזו מוטמנת בתא משותף עם פסולת ביתית.

מיטל ליאון: אנחנו לא מרוצים מהפתרון הזה, ורוצים שיהיה תא נפרד, שיאפשר הטמנה בטוחה יותר וסביבתית של הפסולת.

רחל אדטו: את אתר האשפה שעכשיו סוגרים באבו דיס בירושלים אתם מתכוונים להעביר לשם?

דב חנין: חבר הכנסת טיבייב.

רוברט טיבייב: נציג הדרום, מטבע הדברים הפריפריה היא אוכלוסייה חלשה, לצערנו, ואין להם באמת נציגים חזקים בכנסת, אין להם לובי, אז כפי שאני רואה ומרגיש - ואגב, לא רק אני - הופכים את הפריפריה ואת הדרום לאתר פסולת של המדינה.

רוברט טיבייב: מצד אחד יש לנו אתר, והייתי ברמת חובב, שמטפלים שם בחומרים, והייתי שם גם במעבדה ברמה מאוד גבוהה.

רוברט טיבייב: מצד שני, אמרת שבאתר אפעה לא רוצים להכניס חומרים מסוכנים, ואפילו בסיכון נמוך, אז למה לא להעביר את זה ישר לאתר שמיועד, מוכן, אלא אם כן הם לא מצליחים לעבד את החומרים, ואין להם יכולת?

רוברט טיבייב: בוא נשאל אותם, אם יש להם היכולת.

רוברט טיבייב: למה אנחנו צריכים לסכן את עצמנו מראש, ואחר כך תעורר בעיה, אחרי 50 שנה, ואחר כך נצטרך להשקיע שם מיליוני שקלים כדי לטפל באותן אדמות – למה?

רוברט טיבייב: זאת השאלה הבסיסית, ואין לי תשובות, ואני לא בטוח שיש לכם, כי זה עובד נגד ההיגיון; מצד אחד, אתם רוצים להעביר את החומרים ברמת סיכון נמוכה.

רוברט טיבייב: אי-אפשר להעביר את זה ישר למקום שכבר מוכן כדי לטפל בחומרים האלה?

רומי אבן דנן: אני מבקשת לענות.

רומי אבן דנן: כפי שמיטל הציגה, אנחנו עובדים כרגע על עדכון של מדיניות לטיפול בפסולת מסוכנת, והכוונה היא שכל פסולת תעשייתית תעבור מבחנים מסוימים כדי להגדיר אותה, אם היא פסולת מסוכנת או לא מסוכנת.

רומי אבן דנן: אני חוזרת ומדגישה, שפסולת מסוכנת שתעבור את כל המבחנים האלה, כאשר זאת מדיניות של הקהילה האירופאית – לא המצאנו שום דבר, אלא אימצנו מדיניות אירופאית לחלוטין – כאשר פסולת מסוכנת תעבור לרמת חובב, ופסולת תעשייתית, שהוגדרה על-פי המבחנים השונים, שהיא פסולת לא מסוכנת, יכולה בעיקרון גם לעבור לאתר פסולת רגילה, אבל מכיוון שבמדינת ישראל פסולת אורגנית לא נשרפת, אלא עוברת לאתרי טיפול בפסולת רגילים, ויש החשש, כמו שמיטל אמרה, שהדבר יגרום למיצוי של חומרים מסוימים, שהם אינרטים, אם הפסולת הזאת היתה מוטמנת בתא שטח נפרד או באתר אחר, שפסולת אורגנית לא היתה נכנסת – זאת הסיבה שאמרנו שבאפעה יהיה אתר או תא אחר לחלוטין.

רומי אבן דנן: הכוונה היא שהפסולת הזאת לא תגיע לרמת חובב, כי אם האתר ברמת חובב יתמלא, או תא השטח הזה של המטמנה החדש יתמלא, ואנחנו צופים שבעוד עשר שנים זה יתמלא, כי אנחנו לא נעלה לגובה כמו חירייה, וכמו שמיטל אומרת, שהיא האחראית על רמת חובב, זה יהיה אפילו פחות, ואז נצטרך להקים אתר לפסולת מסוכנת נוסף במדינת ישראל.

רומי אבן דנן: הכוונה שלנו היום, שפסולות לא תגענה להטמנה ברמת חובב, אם יש מקום אחר שאפשר לטפל.

רומי אבן דנן: זה יכול להיות מתקני טיפול, אם זה פסולת אורגנית, היא תעבור לשריפה באקו סול, יש אפשרות שפסולות מסוימות אפילו ייוצאו לחו"ל; הכוונה היא שפסולת לא תוטמן ברמת חובב, אלא אם כן זאת ברירת המחדל האחרונה שיש לה.

רומי אבן דנן: אם המטרה של הוועדה הזאת, שפסולת שלא מסוכנת תגיע להטמנה ברמת חובב, נמצא את עצמנו תוך מספר מאוד קטן של שנים, שנחפש מקום במדינת ישראל להקים אתר להטמנת פסולת מסוכנת, ולא ממש נראה לי שבאזור מרכז הארץ אפשר יהיה להקים אתר הטמנה כזה.

רחל אדטו: אבל זה לא נאמר.

רחל אדטו: אנחנו מתמקדים בנושא הפסולת המסוכנת.

רחל אדטו: לא היה ויכוח לגבי הפסולת הלא מסוכנת באפעה.

רומי אבן דנן: לכן הבהרנו, שיש כרגע הגדרה מאוד ברורה לפסולת מסוכנת.

דב חנין: תודה.

דב חנין: בבקשה.

רפי מנדלבאום: שמי רפי מנדלבאום, מנהל משותף בחברת ביו ביוסול, שהיא חברה שעוסקת בטיפול ביולוגי בחומרים מסוכנים.

רפי מנדלבאום: הטיפול הביולוגי באתר אפעה מתבצע היום על יריעת ניילון; זה לא הטכנולוגיה הטובה ביותר שקיימת.

רפי מנדלבאום: הוא דוגמה מצוינת לחריגה מפסולת רגילה לפסולת מסוכנת תוך כדי שימוש באתר שהתשתיות שלו לא ראויות, ודני גרינוולד מרשות המים אמר את זה, שהתשתיות האלה לא מתאימות לשימוש הנוכחי, וזה קורה כרגע בהיתר וברישוי.

דב חנין: תודה.

דב חנין: אתר אפעה.

יצחק בורבא: אתר אפעה, היוזמה להקים את הקטע הזה שנקרא "חומרים בסיכון נמוך" הוא יוזמה של מדינה, כלומר מי שפנה אלינו זה מועצה ארצית.

רוברט טיבייב: אנחנו לא מאשימים אותך.

יצחק בורבא: והחלק התכנוני הכי גבוה שלה, שנקרא מועצה ארצית, הם יזמו את התוכנית, וביקשו מאתנו להוביל אותה בגלל מצוקות, שמי שצריך להסביר אותן זה המשרד להגנת הסביבה – אני לא מתכנן את מדינת ישראל.

דב חנין: מה קורה באתר עצמו, מבחינת ההיערכות שלכם לפסולת בסיכון נמוך?

יצחק בורבא: קודם כל, עדיין לא סיימנו את השלב התכנוני.

יצחק בורבא: כרגע זה עבר את המועצה הארצית, מלפני שבועיים, המחוזיות ייתנו את ההערות – יש הליך תכנוני.

יצחק בורבא: כשהוא יסתיים, נפעל בדיוק, והאנשים של משרד הסביבה נמצאים פה – אפעה מזה שנים רבות פועל בדיוק לפי התקנות, לפי החוקים.

יצחק בורבא: נפעל בדיוק כפי שינחו אותנו.

יצחק בורבא: אבל יש פה משהו שאני חייב לתקן אותו – אנחנו לא מתכוונים להיות אתר מתחרה לרמת חובב – זו לא הכוונה מראש ולא כוונה עתידית.

יצחק בורבא: מדינת ישראל החליטה לקחת פסולת מסוימת, ולשים אותה במקום אחר, מסיבות של מדינת ישראל – לא מסיבות של אתר אפעה.

יצחק בורבא: אפעה הסכים להכיל את התוכנית הזאת אצלו.

יצחק בורבא: אבל לא תהיה פסולת מסוכנת באפעה, לפחות לא מה שאני רואה.

יצחק בורבא: אין תוכנית כזו.

דב חנין: תודה.

רחל אדטו: לאור מה שהעברתי לך, יש תוכנית כזאת, כי אם הפסולת הרדיו אקטיבית עוברת- - -

דב חנין: משרד הפנים, בבקשה.

זינה פרפליצין: הפעילות המתוכננת להטמנת פסולת בעלת סיכון נמוך באתר אפעה מתוכננת בהתאם לתמ"א 16ה2, שמועצה ארצית לתכנון ובנייה נתנה הוראה לעריכתה ב-2008, וגם אישרה את ההנחיות לעריכת תסקיר השפעה על הסביבה.

זינה פרפליצין: נערך תסקיר מאור מפורט, חוות דעת של המשרד להגנת הסביבה ניתנה לאחר בחינה מאוד מעמיקה.

דב חנין: שמענו שהיא היתה מעמיקה, אבל לא מספיק מעמיקה, כי, למשל, המים לא היו שם.

זינה פרפליצין: בהמשך לחוות הדעת של המשרד להגנת הסביבה נערך דיון נוסף בוועדת העורכים, ואחר כך רק התוכנית הועלתה לדיון בוועדת משנה של מועצה ארצית.

זינה פרפליצין: לקראת הדיון בוועדת משנה של מועצה ארצית נערך תיאום נוסף עם רשות המים, וכל הדרישות של רשות המים הוכנסו להוראות התוכנית.

זינה פרפליצין: בהוראות התוכנית קיימת כיום דרישה, שפרט איטום, תוכנית ניטור למניעת דליפות, תוכנית ניקוז נגר עלי יתואמו ויאושרו על-ידי רשות המים.

זינה פרפליצין: בנוסף, התוכנית היא מאוד מפורטת – יש בה נוהל קליטה של הפסולת- - -

רוברט טיבייב: בוועדה הקודמת רשות המים מתייחסת אחרת לגמרי.

זינה פרפליצין: לא, בדיוק זה מה שהוא אמר – נעשה תיאום, וכל מה שרשות המים דרשה, כל הדרישות האלה הוכנסו להוראות התוכנית, ולאחר התיקונים האלה לרשות המים אין הסתייגויות מהתוכנית.

רוברט טיבייב: זה מעניין.

זינה פרפליצין: לגבי ההגדרה של פסולת בעלת סיכון נמוך, בתמ"א נעשתה הפניה למסמך של המשרד להגנת הסביבה.

זינה פרפליצין: הם מוכנים לקביעת תכונות סיכום לחומרים מסוכנים, פסולת מסוכנת, והקביעה של טיב הפסולת שתגיע לאתר אפעה תיעשה בהתאם למסמך הזה.

זינה פרפליצין: בנוסף, התוכנית מפרטת את ערכי הסף לקליטת פסולת בעלת סיכון נמוך באתר, וגם יש שם הוראות לגבי מעבדה שתוקם ונוהל לגבי דיגום.

זינה פרפליצין: התוכנית נערכה בדיוק לפי תסקיר השפעה על הסביבה וחוות דעת של המשרד.

זינה פרפליצין: התוכנית נדונה במועצה הארצית לפני שבועיים, והיא בדרכה לוועדות מחוזיות.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: המשרד להגנת הסביבה, הגברת אבן דנן, את יכולה להתייחס למידע הזה שהגיע לחברת הכנסת אדטו, שלגביו נאמר מטעמכם לחברה לישראל, שפסולת שנוצרה במפעל דשנים שלהם בשם פוספו-גבס, שמורכבת מגבס ושאריות חומצה זרחתית, שיש לה רדיו אקטיביות חריגה, מיועדת להיות מוטמנת באתר אפעה, ברגע שהאתר הזה יאושר?

דב חנין: את יודעת משהו על דבר כזה?

רומי אבן דנן: היתה ישיבה פנימית במשרד, של מחוז חיפה, מחוז דרום וסמנכ"לית לתעשיות אצלנו במשרד, כאשר העלו את הנושא, האם אפשר להעביר את הפסולת הזו לאתר אפעה.

רומי אבן דנן: התקבלה החלטה, לא להעביר.

רומי אבן דנן: זו היתה ישיבה פנימית, אז אני גם לא יודעת איך זה יצא החוצה.

דב חנין: איך הבטיחו לאחים עופר שזה יעבור לשם?

מיטל ליאון: ובנוגע לרדיו אקטיביות, לחברה לשירותי איכות סביבה ברמת חובב אסור לקלוט פסולת רדיו אקטיבית.

מיטל ליאון: היא שוכבת הרבה שנים, ויהיה צריך למצוא לה פתרון הולם.

מיטל ליאון: מה שבטוח, שרמות הרקע במישור רותם הרבה יותר קרובות.

דב חנין: תודה.

דב חנין: אנחנו מגיעים לסיום הזמן שלנו, אז מעכשיו כל אחד יוכל לדבר חצי דקה.

דב חנין: בבקשה.

ישראל ברזילי: שמי ישראל ברזילי, אני הייתי מנהל האגף לחומרים מסוכנים במשרד, הקמתי אותו.

ישראל ברזילי: היום אני בא כיועץ לחברה לשירותי איכות הסביבה.

ישראל ברזילי: כיוון שיש לי חצי דקה, אני מבקש להבהיר כמה דברים.

ישראל ברזילי: קודם כל, אין בחקיקה האירופית אתר שנקרא "אתר לפסולת בסיכון נמוך".

דב חנין: ידוע לנו, אמרנו את זה בדיונים הקודמים.

רוברט טיבייב: טוענים פה משהו אחר.

דב חנין: בסדר.

ישראל ברזילי: דבר שני, בחקיקה הישראלית אין דבר שנקרא "פסולת מסוכנת בסיכון נמוך".

דב חנין: יודעים את זה.

ישראל ברזילי: דבר שלישי – גם מהמסמכים של המשרד וגם במכתב אחרון שאני ראיתי – זה לא היה מכתב פנימי, כך שיכולתי לראות אותו, של מנכ"לית המשרד לאיכות הסביבה, ואני פה מופתע לשמוע מה שהמשרד אומר, המנכ"לית אומרת מפורשות שבאתר הזה המתוכנן באפעה תוטמן פסולת מסוכנת, שאינה רה אקטיבית.

ישראל ברזילי: אני לא רוצה כרגע להיכנס לפרטים - ההגדרה של פסולת מסוכנת היא לא רק על-פי תכונות המיצוי שלה, אבל זה שוב לא מתאים לחקיקה האירופית, כי החקיקה האירופית אומרת שפסולת בסיכון נמוך היא פסולת שתיוצב או על-ידי צמנטציה או על-ידי הפיכתה לחומר זגוגיתי.

ישראל ברזילי: לדעתי, כל זמן שההגדרות הן כאלה, שרשות המים, למשל, מקבלת הגדרה של פסולת בסיכון נמוך, לא מתאימה בכלל לחקיקה הבין-לאומית, אני חושב שקודם כל צריך להבהיר את המושגים האלה, ואחר כך להמשיך ולהתקדם.

דב חנין: תודה.

דב חנין: בבקשה.

גלעד גולומב: אני ד"ר גלעד גולומב, מהחברה לשירותי איכות הסביבה ברמת חובב.

גלעד גולומב: כיום לרמת חובב מגיעות פסולות מסוכנות כמו תרופות פגות תוקף, כמו אריזות מזוהמות של חומרים מסוכנים.

גלעד גולומב: הפסולות האלה מיועדות להיות מוטמנות באפעה.

גלעד גולומב: מסוכנות.

גלעד גולומב: הן מוגדרות "מסוכנות" בישראל, מוגדרות כך באירופה.

גלעד גולומב: באירופה לא מטמינים את הפסולות האלה בכלל, והדברים האלה נרשמו בכתב על-ידי המשרד להגנת הסביבה בתשובות לחברי כנסת פה בוועדה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: בבקשה.

נמרוד חלמיש: אני מתכנן האתר וגם ערכתי את התסקיר הזה.

נמרוד חלמיש: אחת, באופן חד-משמעי מדובר לא על פסולת מסוכנת.

דב חנין: הדברים נאמרו.

נמרוד חלמיש: בהקשר הזה, להשלים בכל זאת – אפשר להסתכל בתוכנית עצמה, ובהחלטות הנגזרות, ולא צריך להעריך, מה יהיה.

נמרוד חלמיש: דבר שני, התסקיר נערך לפי הנחיות של המועצה, לאחר מכן של המשרד להגנת הסביבה, כל התוכנית והתסקיר לוו על-ידי הגורמים המוסמכים והמקצועיים בהקשר הזה – משרד הבריאות, המשרד להגנת הסביבה ומשרד הפנים לאורך כמעט שלוש שנים, והשאלות בקשר לשינויים כביכול של רשות המים ואחרים הם תוצאה של תהליך תכנוני כמו כל תהליך תכנוני שקורה, שבו יש הערות, ההערות מוטמעות, וממשיכים בתהליך, אחרי שהן מאושרות.

דב חנין: תודה.

דב חנין: המשרד להגנת הסביבה – משפט סיכום.

אילן נסים: אני ראש האגף לטיפול בפסולת מוצקה.

אילן נסים: אני גם חבר ועדת עורכי תמ"א 16.

אילן נסים: למעשה, אני מלווה את האתר הזה עוד כשהיה בתוכנית.

אילן נסים: מלכתחילה האתר תוכנן לקלוט פסולת מעורבת, והמדיניות היתה לקלוט את כל הפסולות במעורב, ומכיוון שאנחנו מיישרים קו  ומאמצים את הדירקטיבה האירופאית, לפיה, יש קטגוריות משנה בכל אתר, ומאוד מקובל לבצע הפרדה בתאים נפרדים של פסולות עם מאפיינים זהים כדי לצמצם את ההשפעות הסביבתיות שיכולות להיגרם מהטמנה של ערבובייה של פסולת, וזה המצב שנעשה כרגע באתר אפעה.

אילן נסים: על אותו שטח שיועד מלכתחילה להטמנה, מבצעים הפרדה והטמנה של פסולת עם ספציפיקציות נפרדות, בתאים נפרדים, כדי למזער את הסיכון מאותו אתר.

רחל אדטו: יצאתי מהישיבה הזאת בחוסר הבנה מאוד בסיסי, מבולבלת, מה מדברים פה.

רחל אדטו: המשפט האחרון שנאמר פה – מסוכן, לא מסוכן, הטמנה נפרדת- - -

דב חנין: אנחנו, אני מקווה, נבהיר את הדברים בהחלטה שלנו.

דב חנין: הגברת אבן דנן, משפט.

רומי אבן דנן: קודם כל, פסולת מסוכנת נבחנת לא רק על-ידי הרה-אקטיביות שלה.

רומי אבן דנן: בנוסף, זה לא פסולת בסיכון נמוך אלא זה פסולת תעשייתית.

דב חנין: תודה.

דב חנין: חברים, זו ישיבת מעקב – סוף-סוף הגענו לשלב שבו יש לנו התמונה המלאה, ואנחנו מקבלים החלטה כזו: אחת, הנגב הוא לא פח האשפה של מדינת ישראל.

דב חנין: אנחנו רוצים שכאשר מגיעה פסולת לנגב, היא תטופל בצורה המקצועית, הרצינית והאחראית ביותר, ואי-אפשר לחשוב, שאם זה רחוק, אפשר אולי לעגל פינות – זה לא מקובל, אני חושב שזה לא מקובל על אף אחד מהגורמים שנמצאים פה, והדברים האלה צריכים להיאמר.

דב חנין: אני חייב להעיר הערה כללית לגבי התסקיר הסביבתי.

דב חנין: לא פעם ראשונה שאני שומע שתסקיר סביבתי - וההערה היא לא אליך, אלא זאת הערה כללית – שתסקיר סביבתי לא רואה אלמנטים בסיסיים, לא שוקל שיקולים בריאותיים.

דב חנין: אני לא אומר שבמקרה הזה, אלא באופן כללי.

דב חנין: הדבר הזה הוא מטריד, הוא לא מתקבל על הדעת.

דב חנין: יש לנו הכלי הזה שנקרא "תסקיר סביבתי".

דב חנין: חברת הכנסת אדטו ואני מנסים לחזק אותו על-ידי הוספת הממד הבריאותי, והגיע הזמן שהדבר הזה יקרה.

דב חנין: אני מאוד הופתעתי לראות שוועדת שרים לענייני חקיקה לא אישרה את המהלך הזה.

דב חנין: אנחנו מתכוונים להמשיך לקדם אותו.

דב חנין: אנחנו רוצים שתסקיר יהיה תסקיר כולל, יכלול את הממד הסביבתי, יכלול את הממד הבריאותי, לא יתעלם ממים, אחרת מה עשינו?

דב חנין: מגיע תסקיר סביבתי למוסדות התכנון, כולם חושבים שהכול יפה וטוב, והנה מסתבר בעקבות דיון בוועדה של הכנסת, שחסר אלמנט המים.

דב חנין: לנו זה נשמע לא הגיוני.

דב חנין: אלמנט שלישי, הגישה הבסיסית של הוועדה הזאת, וזאת גישה נכונה גם למקרה הזה, היא הגישה של הזהירות המקדימה.

דב חנין: בכל מקרה שיש בו ספק, מבחינתנו - אין ספק.

דב חנין: אם יש חשש לסכנה, זה אומר שיש סכנה, ואם יש סכנה, מטפלים בסכנה.

דב חנין: זו גישה של זהירות מקדימה, זה האל"ף-בי"ת בחשיבה סביבתית מתקדמת, ואת החשיבה הזאת צריך ליישם בכל התחומים, ובין היתר גם בנושאי פסולת.

דב חנין: נקודה רביעית, מה שהטריד אותנו בקטגוריה הזאת שנקראת "פסולת בסיכון נמוך" זה החשש ממדרון חלקלק, ואני מקבל בברכה את ההבהרה של גברתי מהמשרד להגנת הסביבה, שמבחינתכם יש רק שתי קטגוריות: פסולת מסוכנת ופסולת שאינה מסוכנת.

דב חנין: זו הבהרה חשובה, והיא צריכה להנחות את כולנו מכאן ואילך.

דב חנין: אני שמעתי בדאגה את הטענה, ואני לא נכנס לבירור שלה, אבל עצם הטענה היא מדאיגה, שפסולת שנחשבת כפסולת מסוכנת, מיועדת לעבור בצורה כזאת או אחרת לאתר אפעה.

דב חנין: אם הטענה היא שזה לא נכון – אנחנו שמחים לשמוע.

דב חנין: בכל מקרה, אנחנו רושמים בפנינו את התחייבותו הברורה של המשרד להגנת הסביבה, שפסולת מסוכנת היא פסולת מסוכנת, והיא תטופל כפסולת מסוכנת רק במקום שמיועד לטיפול בפסולת מסוכנת.

דב חנין: זו הבהרה ברורה, חד-משמעית, והיא חלק מהחלטת הוועדה, וכל הגורמים ששותפים פה למהלך צריכים להיות לגמרי משוכנעים.

דב חנין: אני מציע לכם לשנות את השם של הקטגוריה הזאת, שהוא מבלבל, הוא עלול לגרום לכל מיני גורמים, שזה לא אתם – אתם מבינים, כנראה, בדיוק למה אתם מתכוונים; גורמים אחרים יכולים לחשוב על דברים אחרים.

דב חנין: יש פסולת, שאולי היא פסולת תעשייתית, שאינה פסולת מסוכנת, אבל יש לה תכונות כאלה או אחרות, שאתם לא רוצים את הערבוב שלה עם פסולת ביתית או פסולת אורגנית.

דב חנין: אני מבין את השיקול הזה, זה שיקול הגיוני, אבל זו אינה פסולת מסוכנת.

דב חנין: אם היא פסולת מסוכנת, היא צריכה להיות מטופלת אך ורק כפסולת מסוכנת.

דב חנין: אנחנו מקבלים בכלל את ההתיישרות של המשרד להגנת הסביבה עם הדירקטיבה האירופית בנושא חומרים מסוכנים.

דב חנין: זה סטנדרט יותר מתקדם ממה שהיה אצלנו בעבר, והסטנדרט הזה יחייב אותנו התייחסות אחרת לפסולת בכלל, אבל הקטגוריה של פסולת מסוכנת חייבת להישאר קטגוריה מאוד נוקשה, עם התייחסות מאוד מחמירה, ומה שנמצא על הגבול, נמצא בפנים.

דב חנין: אני מודה לכל הגורמים על ההשתתפות שלהם בדיון הזה.

דב חנין: אנחנו נמשיך לעקוב אחר הנושא הזה.

דב חנין: החלטת הוועדה תומצא גם למועצה הארצית לתכנון ובנייה.

דב חנין: תודה רבה, הישיבה נעולה.