הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 18, פרוטוקול מספר 125, 2011-05-31 09:00

זבולון אורלב: בוקר טוב.

זבולון אורלב: אנחנו מתכבדים לפתוח את ישיבת הוועדה.

זבולון אורלב: זו הפעם השלישית שאנחנו מתכנסים כדי להביא לידי כך שהרישום למעונות היום של הארגונים ושל חברת המתנ"סים, ייפתח, כיוון שהעדר יכולת של הורים לרשום את ילדיהם, פשוט משבש את החיים למשפחות שאינן יודעות כיצד להתארגן לשנה הבאה, משבש את היכולת של הארגונים להכין את שנת הלימודים הבאה כראוי, מבחינת גיוס כוח אדם, גיבוש תוכניות, היערכות לשינויים הפיזיים וכדומה וכל זה כמובן מביא גם לתוצאה של פגיעה בילדים שלא יקבלו את מה שראוי שהם יקבלו.

זבולון אורלב: אנחנו חזרנו וביקשנו וביקשנו וחזרנו, שמשרד התמ"ת ימלא את תפקידו כראוי ויגיע להסכם עם הארגונים והועדה לא מתכוונת לקחת את תפקידו של המשרד, והיא לא תנהל משא ומתן.

זבולון אורלב: זה תפקידה של הממשלה.

זבולון אורלב: ולכן אני מצהיר בזאת שאני לא קיימתי שום דיון השבוע, לא עם המשרד ולא עם הארגונים בעניין, כיוון שאני לא רוצה שהועדה תהיה פתח מילוט מהצורך להגעה להסכם בין שני צדדים, שזה המשרד והארגונים.

זבולון אורלב: אני כן מקבל מיילים שמעדכנים אותי.

זבולון אורלב: אני לא קראתי את המיילים של הבוקר, אז אינני יודע אם הלילה ארע הנס, ונחתם ההסכם.

זבולון אורלב: אז בואו נשמע דיווח איפה אנחנו עומדים ונראה איך אנחנו מתקדמים.

תמר אלמוג: אדוני יושב הראש, אני מבקשת לציין שניהול משא ומתן בינינו לבין הארגונים מתקיים גם בשבוע שעבר וגם השבוע.

תמר אלמוג: אנחנו העברנו נוסח לפסקה שמתייחסת לדרישות הבטיחות שאמורות להתקיים במעונות שהוכרו לפני ה-1.1.

תמר אלמוג: 2007, בהתחשב, עשינו נוסח שמתחשב בצרכים של הארגונים, במצוקות הקיימות בשטח, אבל מאידך – מבלי לעצום עין ולהתעלם מהבטחת שלומם ובטיחותם של הילדים, השוהים גם במעונות הותיקים.

תמר אלמוג: הנוסח הזה הועבר לארגונים ביום חמישי האחרון.

תמר אלמוג: אני קיבלתי תיקון על ההצעה של המשרד אתמול בערב, בין שמונה לתשע בערב.

תמר אלמוג: היום על הבוקר תיקנו את הנוסח לפי העמדה של המשרד, ועמדת המשרד היא נחרצת בנושא הזה.

תמר אלמוג: בקטע שמתייחס לבטיחות הילדים – לא תהיה פשרה חד משמעית.

תמר אלמוג: אז אנחנו הולכים לקראת, אבל ביחד עם זאת, הדרישה עומדת בעינה והתיקון שהוצע הבוקר, והוא גם הועבר לכנסת, מדבר על כך שמעונות יום שהוכרו לפני 1.1.2007 יעמדו בדרישות של 1998.

זבולון אורלב: רגע, רק שנייה.

זבולון אורלב: איפה הנוסח שאת מדברת עליו?

תמר אלמוג: המסמך שהעברתי הבוקר זה למעשה המסמך.

תמר אלמוג: האדום זה התיקונים של המשרד, על ההצעה האחרונה של הארגונים.

זבולון אורלב: עוד הפעם, והוא אומר ש-?

תמר אלמוג: שהמעונות שהוכרו לפני 1.1.2007 נדרשים לעמוד בדרישות הבטיחות שמופיעות בפרוגראמה הותיקה של 1998.

זבולון אורלב: מצוין.

זבולון אורלב: אנחנו תומכים בזה תמיכה מלאה.

זבולון אורלב: הבעיה רק שאנחנו מבקשים שגם תממנו את זה.

זבולון אורלב: מי יממן את זה?

תמר אלמוג: אז אדוני השר, אה, אדוני יושב הראש.

זבולון אורלב: אדוני השר לשעבר, אני כבר קבוע.

זבולון אורלב: אני שר לשעבר.

זבולון אורלב: את זה אף אחד לא יכול לקחת ממני.

תמר אלמוג: טוב, העתיד מנבא, יש הפתעות.

תמר אלמוג: מה שרציתי בהקשר של השר – ביום רביעי האחרון התקיים גם דיון בלשכת השר שלנו, יחד עם נציגות מצומצמת של הארגונים.

תמר אלמוג: בדיון הזה הובהר להם שהמשרד ילך לקראת שני דברים: אחד, לגייס את התקציב ולערוך את הסקר ביחס לפערים שקיימים במעונות שהוכרו לפני 2007 לבין הדרישות מ-2007 ואילך.

תמר אלמוג: זה פעם אחת כדי ליישר קו, יינתן אחרי הסקר התקציב.

תמר אלמוג: אבל הדבר השני שהובהר באותה ישיבה, זה שהדרישות שהיו קיימות בפרוגראמה 98', חייבות להתקיים.

תמר אלמוג: זה צריך להיות מהשוטף של הארגונים ואין כוונה למשרד לממן את העלויות האלה, אם מישהו התרשל ולא תחזק נכונה את המעונות לפי הפורמט והמפרט של 98.

תמר אלמוג: זה דבר אחד.

תמר אלמוג: דבר שני, באותה הצעה של הארגונים מופיע בחלק האחרון דרישה להכניס להסכם את התחייבויות המשרד, סיכום השר הקודם מאוגוסט 2009 וסיכום דיון של המנכ"ל ממאי 2011.

תמר אלמוג: זה לא המקום להכניס סיכומים כאלה בתוך הסכם.

תמר אלמוג: אני חושבת שזה דבר לא מקובל בהסכמים.

תמר אלמוג: ההצעה שלנו היא שבאמת הארגונים מוזמנים.

תמר אלמוג: גם נאמר להם באותה ישיבה ביום רביעי האחרון, שהמשרד נכון וערוך להקים צוות עם נציגות מצומצמת שלהם, לדון בכל הנושאים שנשארו פתוחים.

תמר אלמוג: ויש נושאים שהדרישה הזאת היא לגיטימית לגביהם, ואנחנו נטפל בהם כמו שצריך.

זבולון אורלב: בבקשה, הארגונים.

זבולון אורלב: ליאורה, בבקשה.

ליאורה מינקה: יש לי כבר דה ז'ה וו כזה.

ליאורה מינקה: אנחנו הלכנו בדיוק בהתאם להנחיות שנאמרו פה בוועדה וקיימנו ואנחנו מקיימים בתום לב וברצון טוב, משא ומתן עם התמ"ת, כולל הקפצות מהרגע להרגע, להגיע לירושלים וכו'.

ליאורה מינקה: אני עוד מעט לא אקבל משכורת מהארגון שלי.

ליאורה מינקה: איפה נקודת הויכוח, והגיע הזמן פעם אחת לשים את הדברים על השולחן.

ליאורה מינקה: אין לנו ויכוח עם התמ"ת על נושאי בטיחות.

ליאורה מינקה: אנחנו רוצים את זה יותר מהם ואנחנו פועלים בזה יותר מהם.

קריאה: עושים את זה.

ליאורה מינקה: ועושים את זה יותר מהם.

ליאורה מינקה: הויכוח שלנו שזה על כל מיני דברים שאו שהעלויות שלהם מאד גבוהות, או שהם מוגדרים אצלם כבטיחות ובעניינו זה שדרוג מבנים.

ליאורה מינקה: אני רוצה לשאול את אדוני יושב הראש, האם מספר האסלות בחדר הכיתה זה בטיחות?

זבולון אורלב: זה בריאות.

ליאורה מינקה: אני לא יודעת.

ליאורה מינקה: בבית של הילדים שלי יש אסלה אחת על חמישה ילדים.

זבולון אורלב: ובריאות בעיני לא פחותה מבטיחות, שלא תהיינה אי הבנות.

ליאורה מינקה: בדיוק.

זבולון אורלב: ילד שמתאפק בגלל שאין מספיק אסלות זו בעיה בריאותית.

ליאורה מינקה: אנחנו מדברים אגב על תינוקות, רובם עם חיתולים.

ליאורה מינקה: אבל אני רוצה שיהיה ברור ---

קריאה: זה בכיתה של ילדים עם חיתולים.

זבולון אורלב: את העוזרת שלה?

ליאורה מינקה: אבל זאת בדיוק דוגמא קלאסית – בטיחות או לא בטיחות.

ליאורה מינקה: מרפסת זחילה לתינוקות – זה בטיחות או לא בטיחות?

ליאורה מינקה: אנחנו אין לנו ויכוח עם התמ"ת ---

זבולון אורלב: סליחה על הבורות שלי.

זבולון אורלב: איזו מרפסת?

ליאורה מינקה: זחילה.

ליאורה מינקה: שילדים זוחלים.

זבולון אורלב: אני יודע, אני גם אבא וגם סבא, אל תלמדו אותי מה זה ילדים, בכל זאת.

ליאורה מינקה: יפה.

ליאורה מינקה: אני יודעת, הם חלק במעונות שלנו.

זבולון אורלב: זה צריך להיות דווקא במרפסת?

ליאורה מינקה: ככה זה נקרא.

ליאורה מינקה: ואני רוצה להדגיש את הנקודות.

ליאורה מינקה: מחסן בכיתה, מחסן צמוד לכל כיתה – זה בטיחות, אדוני יושב הראש או שינויי מבנה?

זבולון אורלב: אולי כן, כי אחרת אם לא יהיה מחסן, אז החפצים יסתובבו וילדים יפצעו, אני יודע מה ויבלעו את זה.

זבולון אורלב: אני לא יודע מה.

ליאורה מינקה: יפה.

ליאורה מינקה: אז זה בדיוק נקודות המחלוקת שלנו.

ליאורה מינקה: כי הדברים האם הם בטיחות או לא בטיחות.

ליאורה מינקה: הרי לנו אין בעיה עם צמחייה רעילה.

ליאורה מינקה: אנחנו עוד לפני שהם רואים את זה אנחנו מוציאים את זה.

ליאורה מינקה: אין לנו בעיה עם הצללה.

ליאורה מינקה: עוד לפני שהם רואים את זה, אנחנו עושים את זה.

ליאורה מינקה: אין לנו בעיה עם הדברים הברורים מאליו שהם בטיחות.

ליאורה מינקה: אבל יש אותו נושא, למשל של המחסן הצמוד לכל כיתה.

ליאורה מינקה: אני רוצה להסביר שבחלק גדול מהמבנים אין לנו מקום לשים מחסן.

ליאורה מינקה: אז מה?

ליאורה מינקה: יבוא מפקח שלה או מפקחת שלה וייקחו את דף הנייר ויעשו לידו מינוס, ויגידו תוך 30 יום תעשו פה מחסן?

ליאורה מינקה: עכשיו, לו יצוין שהיינו לפני שנתיים ועד אז היה איזה שהוא שיח הגיוני.

ליאורה מינקה: אבל עכשיו, כשאנחנו כבר חווינו את החוויה של חוסר האמון, שאנחנו מכונים בריונים, שאנחנו כל מיני דברים כאלה, קשה לנו להאמין.

ליאורה מינקה: אז אנחנו אוהבים את תמי ואנחנו אוהבים את האנשים האלה, אבל לצערנו אנחנו לא כל כך מאמינים.

ליאורה מינקה: אנחנו רוצים לדעת מה מתוך הרשימה זה בטיחות, מה מתוך הרשימה זה שדרוג.

זבולון אורלב: איפה הרשימה?

ליאורה מינקה: הרשימה היא הפרוגראמה של 98'.

ליאורה מינקה: תמר אלמוג: אתם הייתם שותפים לעינוגה.

ליאורה מינקה: תמי, את כל הזמן מדברת --- קריאה: ב-98 לא.

ליאורה מינקה: זה היה הרבה לפני שנכנסנו.

קריאה: מאז הפסקנו לשתף באמת פעולה.

ליאורה מינקה: חדר כביסה, חדר מוגן, אם היא קוראת לזה בטיחות – אני לא עומדת בזה.

ליאורה מינקה: אם היא קוראת בטיחות אני יודעת, כמו שאמרתי להצללה – אני עומדת בזה.

זבולון אורלב: קודם כל אני מוכרח להגיד לך שאני תומך תמיכה נלהבת ונחרצת בכל התביעות האלה, כי זה בטיחות, וזה בריאות, וכל התביעות האלה הן ראויות.

ליאורה מינקה: גם אני.

ליאורה מינקה: תמצא במעון בגבעת מרדכי מקום לשים מחסן.

זבולון אורלב: הן ראויות והן נכונות, וכך ראוי שיהיה גן במדינת ישראל.

ליאורה מינקה: כשיבנו כך.

זבולון אורלב: כל השאלה בעיני היא כרגע איך מיישמים את זה ואיך מביאים את זה לידי ביצוע.

זבולון אורלב: אם יבוא משרד התמ"ת ויגיד – בדקנו את המאזנים של הארגונים, ומתוך השוטף ומתוך זה ומתוך זה הם מסוגלים לממן, אני אלחם בכם בכל הכוח, שתדעו את זה.

ליאורה מינקה: אגב, זה לא רק בעיית מימון.

ליאורה מינקה: אני בגבעת מרדכי אין לי מקום לשים מחסן.

זבולון אורלב: למה את מדברת דווקא על גבעת מרדכי?

ליאורה מינקה: סתם.

ליאורה מינקה: שמעתי פתאום על השכונה הזאת.

ליאורה מינקה: קריאה: כי הנכדים שלך.

זבולון אורלב: רק למי שלא יודע – אני גר שם, ואין לי שם ילדים ואין לי שם נכדים.

ליאורה מינקה: לא חשוב.

זבולון אורלב: אלא אם יש לי כמה נכדים מפוזרים.

ליאורה מינקה: אדוני יושב הראש, הבעיה היא לא רק ---

זבולון אורלב: אל תדברי על ש"י עגנון.

ליאורה מינקה: יש לנו מקומות שאנחנו לא מסוגלים לעשות את השינויים הללו, פיזית.

ליאורה מינקה: אין מקום, אין מבנים.

זבולון אורלב: אני לא שאלתי על זה, אני שאלתי על בטיחות.

זבולון אורלב: תמר אלמוג: נכון, זה בטיחות.

זבולון אורלב: עכשיו, האם זה הופיע 90 או ב-98 והאם זה נדרש עכשיו.

זבולון אורלב: אז כתבנו פלוס ומינוס.

זבולון אורלב: זה דבר, אסלה אחת לכל 10 ילדים, זה הופיע בפרוגראמה הותיקה של 1990 וב-98, אז לכן צריך לדרוש אותה כאן.

זבולון אורלב: מה שלא הופיע, אני אראה לך דוגמא, למשל דלת כניסה עם מידות כאלה, וב-90 היא לא נדרשה, ב-98 היא גם לא נדרשת, ועכשיו לא נדרוש אותה, כיוון שהיא שייכת רק ל-2006.

זבולון אורלב: וכך עשינו את הפלוסים והמינוסים.

זבולון אורלב: תשאירי את זה.

זבולון אורלב: תמר אלמוג: בסדר?

מה שאני שואלת, אם אתם צריכים לעמוד בפרוגראמה של 98' למה ההבחנה בין בטיחות ללא בטיחות?

תמר אלמוג: אני אסביר, אבל לא רק ההבחנה.

זבולון אורלב: את עוד לא מסבירה.

זבולון אורלב: אני נתתי לך קודם רשות דיבור, סיימת, נתתי להם, הם עוד לא סיימו.

זבולון אורלב: תמר אלמוג: בסדר.

זבולון אורלב: ליאורה, את סיימת?

זבולון אורלב: אז מה יקרה, אני לא מבין.

ליאורה מינקה: בקיצור, מה שאני רוצה להגיד – אנחנו רוצים קודם כל לדאוג לבטיחות ואנחנו גם רוצים לשדרג את המבנים.

ליאורה מינקה: זה אינטרס שלנו.

ליאורה מינקה: אנחנו לא מסוגלים לשדרג את המבנים לפעמים טכנית ולפעמים כלכלית.

זבולון אורלב: תקשיבי, היא אומרת כך – חדרי שירותים, שבזה אמרתי זה יותר בבריאות, מבחינת הטרמינולוגיה המוכרת לי במוסדות חינוך.

תמר אלמוג: נניח.

ליאורה מינקה: זה רק מראה שיש לנו ויכוח מה זה בטיחות.

ליאורה מינקה: תמר אלמוג: סוג של בטיחות.

ליאורה מינקה: אז מה אתם רוצים?

ליאורה מינקה: מה רוצים?

גובה של אסלה זה בטיחות, אבל לא ---

זבולון אורלב: חברים, לדעתי ולדעתה של מירב סוגיות של אסלות הן לא סוגיות בטיחותיות, הן סוגיות מובהקות של בריאות, שבעיני אין להן שום פחיתות.

זבולון אורלב: חשיבותן אינה פחותה כהוא זה, כהוא זה משאלות של בטיחות.

ליאורה מינקה: אני חושבת שאסלה זה נושא מעניין לדיון בוועדה.

ליאורה מינקה: קריאה: אנחנו כבר לא צוחקים בקטעים האלה.

ליאורה מינקה: אם וועדה מקצועית קבעה את זה כהוראת בטיחות, אני לא חושבת שהיא שמה אותנו, שאנחנו לא גורמים מקצועיים, להחליט כזה דבר.

זבולון אורלב: אני ברוך ה' לא כפוף לוועדה הציבורית.

זבולון אורלב: חברים, הסימפוזיון, אתם רוצים הפסקה דקה?

זבולון אורלב: אין בעיה.

זבולון אורלב: היא אומרת ככה, עזבו אותי כרגע בטיחות או לא בטיחות.

זבולון אורלב: היא אומרת – זה היה קשור בפרוגראמה של 1990.

זבולון אורלב: תמר אלמוג: גם 1990 וגם 1998.

זבולון אורלב: עשינו אבחנה.

זבולון אורלב: אם יש דרישה שמופיעה ב-2006 – האם היא הייתה קיימת ב-1990 והאם היא הייתה קיימת ב-1998.

זבולון אורלב: אם זה לא היה קיים אז, אז ---

זבולון אורלב: הדרישה של חדרי שירותים עם האסלות וכו', היא נתבעה ב-1990 והיא נתבעה ב-1998, אז היא אומרת – אני תובעת את זה גם עכשיו.

ליאורה מינקה: אז אנחנו היום, מאחר שאנחנו יודעים מה בדיוק הם עושים לנו היום, בשונה מזה, אנחנו ---

זבולון אורלב: אתם בעבר הסכמתם.

ליאורה מינקה: לא, לא הסכמנו.

ליאורה מינקה: ישבנו איתם והם הבינו שבמעונות שאין אפשרות להתחיל לפתוח חלונות, כי זה אישורים של ועדה --- תמר אלמוג: אני מבקשת את זה כי ---

זבולון אורלב: רגע, רגע, תני לה.

ליאורה מינקה: ואתה יודע מה, אני אגיד משהו שהחברים שלי יהרגו אותי אחרי זה – כן, היה גם איזה שהן הבנות שבשתיקות מה זה באמת בטיחות, ועל בטיחות הקפדנו יותר מהם והשקענו יותר מהם, ופתאום מתחיל המחסן.

ליאורה מינקה: עם כל הכבוד, מחסן צמוד לכל כיתה זו דרישה שטכנית אנחנו לא יכולים לעמוד בה.

זבולון אורלב: יש לי שאלה – מה זה חלון צפייה?

זבולון אורלב: תמר אלמוג: חלון בכיתת התינוקות, שהמטפלת נכנסת לשירותים ועדיין צופה על הילדים בכיתה.

זבולון אורלב: יפה מאד.

זבולון אורלב: זה בטיחות?

זבולון אורלב: בעיני זה סופר בטיחות.

זבולון אורלב: תמר אלמוג: מאד, בטח.

ליאורה מינקה: כל דבר פה אתה יכול להגיד שזה בטיחות.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: חדרי שירותים אמרתי לך את דעתי.

זבולון אורלב: תמר אלמוג: חלון צפייה זה סופר בטיחות.

זבולון אורלב: המטפלת לא תראה את הילד, יראה משהו.

ליאורה מינקה: סליחה, בכל כיתה יש יותר ממטפלת אחת.

ליאורה מינקה: באמת.

ליאורה מינקה: אנחנו לא משאירים את הכיתה, זה לא שהיא נכנסת לחדר עם ילד ובחדר השני יש אנדרלמוסיה.

ליאורה מינקה: באמת.

ליאורה מינקה: תינוק הולך לבד לשירותים?

ליאורה מינקה: אני לא יודעת.

ליאורה מינקה: אצלי הנכדים מתנהגים אחרת.

ליאורה מינקה: אין לי חלון צפייה.

ליאורה מינקה: אני נכנסת איתם לשירותים ובסלון מסתובבים עוד ארבעה חמישה.

ליאורה מינקה: באמת.

זבולון אורלב: חברים, סיימתם.

זבולון אורלב: בבקשה.

זבולון אורלב: טליה לבני: אני חושבת שהתמונה שאדוני רואה כאן, זה בדיוק כמו זוג שהיה נשוי לאחר הגירושין או בתהליכי גירושין.

זבולון אורלב: ומדוע?

זבולון אורלב: מערכת היחסים בין התמ"ת לבין הארגונים הייתה כזאת של אינטרס משותף ברור.

זבולון אורלב: הארגונים היו הזרוע הארוכה של התמ"ת, בעידוד יציאת נשים לעבודה הם אפשרו את יציאת הנשים לעבודה, ולכן הייתה זהות אינטרסים.

זבולון אורלב: הסוכנות היהודית בדו"ח ברודט, הייתה בונה מעון בכל שכונה חדשה.

זבולון אורלב: המשרד דאג שהסוכנות תבנה, שיהיה מי שיבנה באיזו שהיא צורה.

זבולון אורלב: הדבר הזה נפסק.

זבולון אורלב: עכשיו, הוא נפסק בהדרגה.

זבולון אורלב: ב-1995 הייתה הפעם האחרונה שהמשרד פתח את הסל, כי הרי היחסים עם המשרד, בינינו ---

זבולון אורלב: באיזו שנה?

זבולון אורלב: טליה לבני: 1995.

זבולון אורלב: עכשיו, סל התשומות - מה צריך לתת ועל מה מקבלים כסף וממה נגזר המחיר – גם כן נקבע על ידי המשרד, בכובע שלו, באותו כובע.

זבולון אורלב: הוא יחד עם האוצר.

זבולון אורלב: אתם אומרים היום האוצר, כי זה חלק מהתהליך וזו גם הסיבה לגירושין.

זבולון אורלב: פעם הייתם משרד מאד חזק.

זבולון אורלב: אותו חלק זה היה בכלל במשרד העבודה והרווחה.

זבולון אורלב: המשרד היה חזק בנושא של המעונות, והוא לא זרק כל דבר על האוצר, כי אם הייתה בעיה עם האוצר השר או המשרד – היה דואג להסדיר את זה עם האוצר.

זבולון אורלב: האוצר הוא כלי לצורך העניין הזה.

זבולון אורלב: המשרד צריך היה, כפי שהוא עשה בעבר, לפני שנים, ייצג את המעונות כלפי האוצר.

זבולון אורלב: היום אתם זורקים על האוצר וכל דבר מה שהאוצר לא מרשה, אתם חלשים לגמרי, אין לכם אינטרס, אין לכם אמירה, אין לכם יכולת עמידה למול האוצר.

זבולון אורלב: לכן, אמרתי, זו מציאות שונה שבה אנחנו חיים.

זבולון אורלב: לכן תמיד קרסנו קצת.

זבולון אורלב: עכשיו, מ-95' כשבאה פרוגראמה 98', ובכלל ב-2002 היה הסכם לשנתיים, 2002, 2003, עם הארכה ל-2004.

זבולון אורלב: לא דיברו איתנו כל שנה.

זבולון אורלב: זאת אומרת מערכת היחסים, הכל הולך ככה.

זבולון אורלב: ב-2004, אני חושבת, הם שינו את הנוסח של ההסכם, ואז הם התחילו לכתוב פרוגראמה 98'.

זבולון אורלב: פנינו אנחנו ואמרנו – לא.

זבולון אורלב: התעריף לא שונה, הסל לא נפתח מ-95', יש לנו דברים שלא נוכל לעמוד.

זבולון אורלב: המבנים אינם מתאימים למה שאתם אומרים, בואו – או תפתחו את הסל, או תמצאו דרך.

זבולון אורלב: כתבנו את זה ב-2004, דצמבר 2004.

זבולון אורלב: עכשיו, בגלל מערכת היחסים הטובה, אנחנו היינו רושמים את הילדים והם אחר כך היו באים עם ההסכם, קצת מדברים, קצת לא מדברים, אבל לא היה איכפת לנו שהתחייבנו קודם כלפי ההורים, ותמיד נמצאנו במצב של קפטיב קליינט.

זבולון אורלב: אין לנו ברירה.

זבולון אורלב: התחייבנו כלפי ההורים.

זבולון אורלב: מה נעשה?

זבולון אורלב: לא נפתח רישום?

זבולון אורלב: כבר רשמנו.

זבולון אורלב: לא נפתח את השנה?

זבולון אורלב: נפתח.

זבולון אורלב: אז היו הבנות שבשתיקה.

זבולון אורלב: הבנות שבשתיקה שהם יודעים שהמבנים שלנו לא עונים, הם יודעים שמ-95' לא פתחו את הסל ואנחנו כל הזמן מבקשים פתיחת סל, שהתעריף ייתן תשובה.

זבולון אורלב: הם יודעים מה שאנחנו יודעים.

זבולון אורלב: ברגע מסוים הם הפסיקו לדעת מה שאנחנו יודעים.

זבולון אורלב: להם יש מנכ"ל חדש, שר חדש, מבקר המדינה שיושב עליהם, מבקר המשרד שיושב עליהם.

זבולון אורלב: הממונות של תמי מסתובבות כאילו קפאו שד, מפוחדות, הן רושמות מינוס על כל דבר שהיה ב-98 וב-90 וב-91, בדברים שפעם הם ידעו שאנחנו לא יכולים לעשות, כי מי יתאים את המבנים?

זבולון אורלב: מי יעשה שיפוצים בכל המבנים?

זבולון אורלב: על חשבון מי, אם אנחנו מחיר בפיקוח?

זבולון אורלב: אם לא היינו מחיר בפיקוח – אני מבינה את הטענה.

זבולון אורלב: היו אומרים – יש לכם עלויות נוספות – תעלו את המחיר.

זבולון אורלב: יציאת נשים לעבודה – זה לא אינטרס של הארגונים, זה האינטרס של התמ"ת, שידאגו להורים.

זבולון אורלב: אנחנו נמצאים היום בתוצאה, במערכת יחסים שאמרנו קודם כל נדע על מה מחייבים אותנו.

זבולון אורלב: קודם נדע על איזה עבירות פליליות רוצים להעניש את המנהלות שלנו.

זבולון אורלב: קודם נדע במה אנחנו מחויבים, ונדע אם אנחנו יכולים לפתוח או לא.

זבולון אורלב: נקודה.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: משרד התמ"ת.

זבולון אורלב: תחליטו סדר דוברים.

זבולון אורלב: קודם הארגונים.

זבולון אורלב: דוד שלומי: דוד שלומי, החברה למתנ"סים.

זבולון אורלב: אני חושב שיש הסכמה בחדר אצל כולם שטובת הילד, בטיחותו, בריאותו, היא מוסכמת.

זבולון אורלב: אין פה חילוקי דעות בין כל הויכוחים, ואין פה טובים ואין רעים בעניין הזה.

זבולון אורלב: ולכן אני חושב שצריך לשים את זה על השולחן, ולא צריך פה שוטר והגנה לצורך הסיפור.

זבולון אורלב: מה נשאר?

זבולון אורלב: נשאר לבוא ולהגיד אוקי, יש תקנים, כל תקן זה לא משנה כרגע, גם אם נקבעו לפני, אם בא משרד התמ"ת ואומר – היה תקן בשנת 1990, זה לא משנה.

זבולון אורלב: האם ב-91' הוא אישר את המקום?

זבולון אורלב: הוא אישר אותו, אז הוא אישר אותו.

זבולון אורלב: אז בסופו של דבר ההלכה נקבעה על ידי זה שמשרד התמ"ת אישר את המבנה הזה בשנת 91'.

זבולון אורלב: למה הוא לא בא ב-91 להגיד – תכפו את התקנה של שנת 90?

זבולון אורלב: ולמה הוא לא בא בשנת 97 להגיד תכפה בתקנה של 96'?

זבולון אורלב: כנראה שאיזו שהיא מציאות, שאני לא רוצה להיכנס אליה, הייתה יותר קשה מזה.

זבולון אורלב: עכשיו, אני טוען כזה דבר, אני חושב שכולם מסכימים שצריך את מספר האסלות שצריך וצריך את הכל.

זבולון אורלב: אבל צריך לעשות משהו שהוא נקודתי ומשהו שהוא הדרגתי, ומשהו שהוא ספציפי לכל מעון ומעון.

זבולון אורלב: הרי נניח שאני אבוא למעון מסוים וגם המשרד לוחץ אותי שאני אפתח שם מעון, כי בשדה, בשטח, בסופו של דבר זה לא ככה.

זבולון אורלב: זה גם המשרד אומר תפתח מעון ותפתח מעון, ותלך לפה כי יש לחץ.

זבולון אורלב: אז בואו נבדוק ביחד.

זבולון אורלב: אם זה מעון שנבנה עכשיו, הרי כל המעונות שנבנו נבנו בפרוגראמה של משרד התמ"ת.

זבולון אורלב: זה לא משהו חדש.

זבולון אורלב: משרד התמ"ת מאשר את הפרוגראמות.

זבולון אורלב: משרד התמ"ת יכול להגיד גם בשנת 1990 ו-91 – אני לא מאשר את הפרוגראמה.

זבולון אורלב: והוא אישר.

זבולון אורלב: מבנים נבנו באישור משרד התמ"ת.

זבולון אורלב: אני טוען כזה דבר – רוצים עכשיו לשדרג?

זבולון אורלב: מסכימים, אני חושב שזה נכון, בסדר?

זבולון אורלב: אני חושב שזה נכון.

זבולון אורלב: אני חושב שגם כל הארגונים חושבים שזה נכון, זה בסדר.

זבולון אורלב: בואו נלך נקודתית לכל מקום ונגיד אוקי, מעכשיו 10 שנים, 15 שנים, 7 שנים, נלך מעון מעון, נעשה את השדרוג לגבי הרמה של הבטיחות, מה חייב עכשיו.

זבולון אורלב: זה עולה 100 ₪, שיבוא משרד התמ"ת יגיד אני שם 70 ₪, תשימו אתם 30 ₪, תגמור את זה.

זבולון אורלב: זה אי אפשר.

זבולון אורלב: את זה צריך להרוס, בואו נלך.

זבולון אורלב: אבל אי אפשר לבוא פתאום בשנייה אחת, יומיים לפני פתיחת שנת הלימודים, לבוא ולהגיד המבנה הזה לא תקין, המבנה הזה תקין או מבנה אחר.

זבולון אורלב: אני ככה רואה את זה.

זבולון אורלב: אני חושב שזה דבר שצריך לעשות אותו וצריך לעשותו אותו בצורה מסודרת, עם תקציבים מגובים לעניין הזה, כי בסופו של דבר גם הכנסת, גם הממשלה וגם הארגונים יש להם אינטרס אחד – טובת הילד בעניין הזה.

זבולון אורלב: אני חושב שלמתווה כזה צריך ללכת בצורה מסודרת ומאורגנת.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: משרד התמ"ת.

זבולון אורלב: תמר אלמוג: אדוני יושב הראש, קיים מתווה של עבודה מסודרת, סדורה עם הארגונים בשנים האחרונות, כי הייתה איזו שהיא רפורמה במשרד של הקמת ועדת רוזנטל.

זבולון אורלב: היא באה מהצורך הזה בדיוק שתיארו כאן הארגונים.

זבולון אורלב: שבמשך שנים רבות משרד העבודה והרווחה לא יישם את חוק הפיקוח על המעונות, לא דרש חידוש ועמידה בחידוש רישיון מעת לעת, ולכן גם הייתה איזו שהיא התרשלות של כל הצדדים ואני לא מאשימה פה אף אחד, בקטע של תחזוקה שוטפת ראויה.

זבולון אורלב: עכשיו, מאז שהוקמה הוועדה, התחלנו איזה שהוא תהליך של דיונים מאד רציפים עם הארגונים, יחד עם כל השרים שהיו במשרד מאז ועם המנכ"לים.

זבולון אורלב: היו הישגים די מרשימים, למשל שיפור התקינה שעלתה 60 מיליון; תוספת 3 שעות טיפול בכל כיתה; למשל צמצום --- טליה לבני: נתתם כסף – עשינו.

זבולון אורלב: תמר אלמוג: כן.

זבולון אורלב: לא, אני רק מציינת.

זבולון אורלב: צמצום השתתפות הארגונים בסבסוד של הילדים מ-5% ל-1.25.

זבולון אורלב: אז לא זרקנו את זה על האוצר, הלכנו לאוצר וישבנו לו על הוריד, ודרשנו את זה והגענו לזה, והם קיבלו וזה הצטמצם ל-1.25.

זבולון אורלב: עודכן התעריף לגבי הסכמי השכר שעברו במשק בפברואר.

זבולון אורלב: עודכן התעריף פעמיים – בספטמבר שעבר ובפברואר.

זבולון אורלב: המשרד לא אמר שהוא לא מוכן ולא מקבל את הטענה של בדיקת הסל מחדש.

זבולון אורלב: היא קיימת והיא על השולחן והצענו להקים צוות לנושא הזה.

זבולון אורלב: אני חוזר ושואל --- תמר אלמוג: מה שאני מבקשת לציין, נכון מה שתיאר פה גם דוד שלומי הוא נכון, וגם מה שתיארה הגברת טליה לבני הוא נכון.

זבולון אורלב: אנחנו מדברים על צמצום הפערים ויישור קו.

זבולון אורלב: תקופת הביניים הזאת, מאז שנקבעה הפרוגראמה בסוף העבודה של ועדת רוזנטל ועד היום, אני כממונה על התחום קיוויתי שבתהליך שעברנו עם חבר הכנסת מלכיאור – יעבור החוק, ונהיה בעולם אחר.

זבולון אורלב: יהיו רישיונות ותהיה תקופת מעבר ויהיה את השיפוי וכו'.

זבולון אורלב: אבל זה לא צלח.

זבולון אורלב: תקופת המעבר הזאת מתארכת ומתארכת.

זבולון אורלב: אני לא יודע מה הולך להיות עם החוק עכשיו.

זבולון אורלב: אז לכן חייבים להגיע לאיזו הסכמה – מה המינימום שעליו כל ארגון יתחייב לגבי המעונות הותיקים.

זבולון אורלב: אנחנו לא יכולים בקטע הזה להתפשר.

זבולון אורלב: אני אגיד לך משהו שאני רוצה שהארגונים בכלל לא ישמעו אותו.

זבולון אורלב: אני בא לי להעניש אותם, מפני שאם הם היו עוזרים להעביר את החוק, לא היינו נמצאים במצב הזה.

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: היום אתם והם, אנחנו מחוץ לתמונה.

זבולון אורלב: אחרי שיהיה החוק את לא תוכלי לעשות את זה, שלא תהיינה אי הבנות.

זבולון אורלב: צריך קודם כל לבוא לפה.

זבולון אורלב: ואני אומר לך שפה לא יאשרו לך לתבוע שום תביעה, מבלי שיהיה ברור איך יהיה המימון.

זבולון אורלב: אם את חושבת שהם עשירים, אני אלך איתך יד ביד ונכה אותם שלא יצברו כספים בבנקים ולא יחליפו כל שנתיים מכוניות, ולא תהיינה להן משכורות של מיליון שקל למנהל, אין בעיה.

זבולון אורלב: חברה, יש באמצע ילדים.

זבולון אורלב: תבינו.

זבולון אורלב: אני אומר לך, בא לי להגיד להם – חברה, אכלתם אותה.

זבולון אורלב: מצד שני, יש ילדים.

זבולון אורלב: ואני שואל את עצמי איך את רוצה שהחוק יעבור, כשאתם כבר בשלב הזה מטילים עליהם חובות שאני תומך בהם, אני חוזר ואומר, כל החובות האלה וכולם תומכים בהם.

זבולון אורלב: רק השאלה הגדולה היא משפטית מי יממן אותם?

זבולון אורלב: את רוצה שהם יחתמו על דרישה צודקת של דלתות.

זבולון אורלב: הדרישה צודקת.

זבולון אורלב: בעיני גם הדרישה של הצוהר היא צודקת.

זבולון אורלב: כי אם צריכים שיהיו ארבע עיניים ולא שתי עיניים בחדר, אז צריכים שיהיו ארבע עיניים.

זבולון אורלב: בעיני זו דרישה צודקת, מובנת.

זבולון אורלב: אני רק שואל אותך – מי?

זבולון אורלב: לדעתך, יש להם כסף לממן עכשיו לעשות צוהר?

זבולון אורלב: אני שואל.

זבולון אורלב: אם תגידי לי כן, אולי נבקש ממחלקת המחקר הכלכלית של הכנסת לבדוק את הדבר הזה.

זבולון אורלב: יבדקו להם את המאזנים, אולי הם מחביאים שם כספים, אני לא יודע מה.

זבולון אורלב: קריאה: הם עשו בדיקת עומק.

זבולון אורלב: אני לא שואל אותך.

זבולון אורלב: לכן אני אומר, יש כאן איזו היא בעיה שמצד אחד יש כאן חוסר איזון.

זבולון אורלב: את רוצה להגיע להסכמה על דברים שבעבר הם הורישו.

זבולון אורלב: בעבר גם המשרד לא כיבד את האות הכתובה.

זבולון אורלב: היו מחתימים אותנו על כל הדברים, אבל בפועל לא היו תובעים את הדבר הזה.

זבולון אורלב: עובדה מה שהוא אומר לך.

זבולון אורלב: הדברים קיימים.

זבולון אורלב: חוסר הדברים האלה, החוסר מעיד בעד עצמו ולמרות זאת הדבר פעל.

זבולון אורלב: לכן, הם באים ומחדדים את זה, לדעתי בהחלט על רקע החוק, כי הם חוששים שגם בחוק תבואו אתם בתביעות והכנסת תיכנע, ולדעתי אין סיכוי שהכנסת תיכנע בדבר הזה, כי לא רוצים גם להטיל את העול על ההורים, ואני אתנגד בכל התוקף שיעלו את התעריף אפילו בשקל אחד.

זבולון אורלב: לדעתי היו צריכים עוד להוריד את התעריפים האלה, אם רוצים באמת בטובתם של הילדים.

זבולון אורלב: מבחינתי יש אתר צו שמונה נדמה לי קוראים לו, או צו פיוס, ששואל איזה שאלות של חברי כנסת ...

זבולון אורלב: לשאלות, זה מה הבקשה, ואני אגיד את זה בלשון שלי – אם אלוהים היה אומר לך שמע, תגיש בקשה אחת, פרלמנטארית, והיא תמולא, מה הייתה הבקשה שלך?

זבולון אורלב: אז אמרתי – חוק חינוך חינם מגיל אפס עד סוף תואר ראשון.

זבולון אורלב: זה בעיני הדבר החשוב ביותר בעולם.

זבולון אורלב: לדעתי זה הדבר הכי חשוב מכל הדברים האחרים.

זבולון אורלב: אני לא רואה דבר יותר חשוב.

זבולון אורלב: ולכן אני אומר, אני חושב שטוב שהמשרד עומד על התביעות הבטיחותיות והתברואתיות.

זבולון אורלב: זה לא בטיחות, יש פה בלבול בשפה העברית.

זבולון אורלב: אתמול הקלטתי רגע של עברית לתוכנית שבטח תושמע לפני שבועות, כי זה קשור לשבועות.

זבולון אורלב: אז לא יודע, חשבו, רות אלמגור רמון חשבה שאני קצת מבין בעברית.

זבולון אורלב: אני כבר מוכן שמר פרידברג יקרא את הדברים, ויגיד האם חדרי שירותים זה בטיחות.

זבולון אורלב: זו דרישה צודקת, אני שוב אומר.

זבולון אורלב: יעקב פרידברג: מה ההנחה שלך שגורמת לך להבין שאני מבין?

זבולון אורלב: אחרת לא היית עובר את המבחן לעורך דין.

אתה נראה שאתה מבין הכל.

זבולון אורלב: יעקב, לא רציתי להגיד שניקח איש מן הרחוב, אני אקרא לסדרן עכשיו אני אעשה לו מבחן מה זה בטיחות, ותראו שהוא יגיד, ואני אתן לו כמה קטגוריות.

זבולון אורלב: אני אגיד לו בריאות, תברואה, בטיחות, נוחיות, רווחה.

זבולון אורלב: הוא יסווג את הדברים האלה.

זבולון אורלב: הדרישות הן דרישות צודקות, אני שוב אומר.

זבולון אורלב: ואנחנו עומדים על זה שתעמדו על הדרישות האלה, אבל שאלת המימון חייבת להיפתר.

זבולון אורלב: היא חייבת להיפתר.

זבולון אורלב: היא לא יכולה, ומה עוד שהם תובעים את זה משפטית.

זבולון אורלב: אז בבקשה, יובל.

זבולון אורלב: יובל אביעד: אני רק רוצה לומר משהו קצר.

זבולון אורלב: הוצע בתחילה של המשא ומתן לקבוע דרישות חלופיות וגם זה היה קבוע בהסכם משנה שעברה.

זבולון אורלב: לצערי הרב לא היה שיתוף פעולה ולא נקבעו דרישות חלופיות בהסכמה עם הארגון.

זבולון אורלב: מה זה דרישות חלופיות?

זבולון אורלב: יובל אביעד: בסופו של דבר לא נדרשו --- תמר אלמוג: דרישות המינימום שחייבות להתקיים בתקופת המעבר.

זבולון אורלב: יובל אביעד: חלופיות לפרוגראמה, אדוני.

זבולון אורלב: בהמשך להסבר שנתתי בדיון הקודם, אני לא אחזור.

זבולון אורלב: המכנה המשותף שאיתו אנחנו יכולים מבחינה משפטית לצעוד קדימה, זה באמת ללכת להסכם עם ערב יום התחילה של שנת 2007.

זבולון אורלב: בהסכם שנחתם לקראת שנת 2006 היה כתוב במפורש – הארגון מתחייב כי כל אחד ממעונותיו יעמוד בדרישות תקניות של מבנה, כמפורט בפרוגראמה משנת 98'.

זבולון אורלב: אז פה אנחנו לא הולכים לדרישות התקניות של המבנה, אנחנו הולכים רק על דרישות הבטיחות של המבנה.

זבולון אורלב: זה משהו שבו אנחנו חושבים שהארגונים יכולים לעמוד, ולקיים אותו.

זבולון אורלב: תקשיב, אני הצעתי --- יובל אביעד: עכשיו, אתה חייב למצוא את המכנה המשותף המשפטי, שהוא ---

זבולון אורלב: עכשיו תקשיב, משפטית, אני הצעתי לכם שאם אין מימון, אם אין יכולת לממן את השדרוג, ללכת על ההסכם של תשע"א, ולהשאיר את כל הויכוחים האלה לסוגית החוק.

זבולון אורלב: לדעתי זה היה פותר את הבעיה.

זבולון אורלב: החלטתם בצדק מבחינת

זבולון אורלב: כם וגם בתמיכה שלי, שאם יש אפשרות לשדרג – נשדרג.

זבולון אורלב: אני תומך בשדרוג.

זבולון אורלב: אבל, אתה מוכרח לתת גם תשובה למימון.

זבולון אורלב: אתה לא יכול, אתה משפטן – איך אתה רוצה לחייב צד אחר, כשאתה יודע שהצד האחר לא יכול לעמוד?

זבולון אורלב: אלא אם תגיד אני יודע שהוא יכול.

זבולון אורלב: אם תגידו לי שמקצועית בדקתם והם יכולים תקציבית לעמוד בדבר הזה, אני אלך אתכם עד הסוף.

זבולון אורלב: אני אומר את זה גלוי.

זבולון אורלב: עד הסוף אני אלך אתכם ונשים אותם, איך הם קראו לכם – בריונים, שודדים.

זבולון אורלב: אני יודע שהם לא כאלה, שלא תהיינה אי הבנות.

זבולון אורלב: אני יודע שהם לא כאלה.

זבולון אורלב: אני יודע שהארגונים נאנקים.

זבולון אורלב: זה הידע שלי ואני לא בדקתי מאזנים, אבל זה הידע הכללי שלי.

זבולון אורלב: אבל אם אתם ---

זה לא רק כסף, זה גם זמן דרך אגב, אם צריך ---

זבולון אורלב: תיכף נדבר על סוגית הזמן.

זבולון אורלב: אנחנו נמצאים ביוני, אתם חושבים שכל זה יכול להיות באחד בספטמבר?

זבולון אורלב: נגיד שיש כסף, אתם מקצועית חושבים שאפשר לסדר את זה עד האחד בספטמבר?

זבולון אורלב: תמר אלמוג: מה, בכסף?

זבולון אורלב: כן, אם יש כסף, את כל זה – לא.

זבולון אורלב: תמר אלמוג: אנחנו מתחילים את הסקר בספטמבר.

זבולון אורלב: אני עכשיו רוצה לדבר עם המשפטן של משרד התמ"ת.

זבולון אורלב: עכשיו אני בכלל לא מבין.

זבולון אורלב: עכשיו אני בכלל בכלל לא מבין.

זבולון אורלב: יובל, אתה רוצה --- קריאה: 70% מהמעונות של הארגונים הותיקים עומדים בקטגוריה של מעונות לפני 98'.

זבולון אורלב: עשינו הערכה.

זבולון אורלב: עכשיו תקשיב, אומרים כאן שגם קודם כל יש בעיה של כסף.

זבולון אורלב: שניים, אומרים שעכשיו גם יש בעיה של זמן.

זבולון אורלב: כלומר, אי אפשר שאחד בספטמבר, לפי ההסכם, מבחינה משפטית עכשיו אני מדבר איתך, אם הם חותמים על הסכם, אז מ-1 בספטמבר הם חייבים.

זבולון אורלב: יבואו באחד בספטמבר לגן ויראו – לא קיים אסלות, לא קיים דלתות, לא קיים צוהר, כל הדברים האלה.

זבולון אורלב: מה יהיה?

זבולון אורלב: יובל אביעד: אז אני אומר לאדוני מה בדיוק אנחנו עושים בדברים כאלה.

זבולון אורלב: בבקשה.

זבולון אורלב: יובל אביעד: בדו"חות הפיקוח של האגף יש קריטריונים מסוימים לתיקון ליקויים.

זבולון אורלב: אם זו דרישה שהיא מסכנת חיי ילדים, יש דרישה לתיקון מיידי.

זבולון אורלב: אם זו דרישה שאפשר להבטיח את שלומם ובטיחותם של הפעוטות תוך אלתור מסוים של תיקון, אז גם מכשירים את זה.

זבולון אורלב: אבל יש הדרגתיות עד תיקון מלא.

זבולון אורלב: בגלל זה כתוב ובהתאם להנחיות של יישום הפרוגראמה מעת לעת.

זבולון אורלב: זה לא משהו שהוא קבוע.

זבולון אורלב: יש לי שאלה אליך – מבנה מעון שנבנה לפני 30 שנה, שהוא לא נבנה לפי המבנים האלה, כמה זמן באופן מקצועי לוקח זמן ונגיד שיש כסף, כדי להתאים אותו בדיוק לפי הפרוגראמה?

זבולון אורלב: יבואו באחד בספטמבר, כל הפרוגראמה הזאת לא קיימת אצלך באותם 30%, לא קיימת.

זבולון אורלב: מה תכתוב המפקחת?

זבולון אורלב: תוך כמה זמן יצטרכו לעשות את הדבר הזה?

זבולון אורלב: יובל אביעד: לא יודע, זה עניין מקצועי, אני לא נכנס לסיפור הזה.

זבולון אורלב: אני שואל, אתם המשרד --- יובל אביעד: אני משפטן, אני לא איש מקצוע.

זבולון אורלב: אז אני שואל את תמי.

זבולון אורלב: תמי, כמה זמן לאותם 30% שאין להם --- קריאות: 70%.

זבולון אורלב: אה, סליחה, טעיתי, 70%.

זבולון אורלב: אה, רק 30% נבנו מ-2007 ואילך.

זבולון אורלב: כמה זמן, נגיד שיש כסף, כמה זמן זה לוקח?

זבולון אורלב: תמר אלמוג: זה ייקח הרבה זמן, ולכן התוכנית של המשרד, ... סקר שידרג את חומר את חומרת הממצאים.

זבולון אורלב: רגע, רגע, רגע.

זבולון אורלב: אני לא מכיר את המילה הרבה.

זבולון אורלב: כמה זמן?

זבולון אורלב: חודש?

זבולון אורלב: שלושה חודשים?

זבולון אורלב: חצי שנה?

זבולון אורלב: שנה?

זבולון אורלב: שנתיים?

זבולון אורלב: כמה זמן זה לוקח בערך?

זבולון אורלב: יובל אביעד: תלוי בחומרת הטיפול.

זבולון אורלב: נגיד שיש כסף.

זבולון אורלב: תוכניות, בנייה, מכרזים.

תמר אלמוג: תלוי בסוג התיקון.

זבולון אורלב: כל התיקונים האלה.

זבולון אורלב: יש מעון אחד שצריך את כל זה לסדר.

תמר אלמוג: הם צריכים את כל זה לסדר?

תמר אלמוג: הם צריכים לסגור את המעון לחודשיים ולהפעיל את זה.

תמר אלמוג: אני לא יודעת.

קריאה: אז איך אישרתם עד היום?

קריאה: אז תסגרי אותו?

זבולון אורלב: סליחה, זאת לא שאלה טובה.

זבולון אורלב: תמי, אני שוב שואל, הרי אנחנו רוצים להגיע לפתרון.

זבולון אורלב: הרי אנחנו לא רוצים שתתבעו תביעות דמיוניות שהן לא ניתנות ליישום.

זבולון אורלב: להערכתי, גן שצריך עכשיו להתקין את כל חדרי השירותים שלו, להתקין חדר שירותים לתינוקות, חלון צפייה, להסדיר את כל הדלתות ואת כל החלונות שלו, את כל החצרות מה שתבעתם כאן, ניקוז בחצרות, אישורים וכדומה, להערכתי, אם הוא ארגון מסודר שגם צריך להוציא מכרזים ולפתוח את המכרזים, כי הרי הארגונים האלה אני מניח שפועלים גם במכרזים.

זבולון אורלב: בואי נגיד ככה, אם הממשלה הייתה צריכה לעשות את זה – זה היה לוקח בערך שנתיים, כי עד שיקימו את הוועדה ויפרסמו.

זבולון אורלב: עבדנו פעם בממשלה.

זבולון אורלב: הארגונים קצת יותר זריזים, אם את שואלת אותי, זה ייקח לפחות שנה.

זבולון אורלב: כלומר, מרגע שיש כסף נגיד, זה לוקח לפחות שנה.

זבולון אורלב: מכרזים, מקצוע וכו'.

זבולון אורלב: אני מניח שאת לא רוצה שהמעון ייסגר לחודשיים, ככה אני מעריך, כי אז מה יעשו ההורים?

זבולון אורלב: כלומר, במקרה הטוב, כי יש פה עבודות שצריכים לעשות אותן כשהילדים לא נמצאים, את מסכימה איתי?

תמר אלמוג: כן.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: אז צריכים לעשות את זה גם כן רק בחופשות, וכולנו יודעים מה החופשות הקצרות של המעונות, אז שאלתי – אני צודק כשאני אומר שאם צריכים לעשות את זה לא בימים שהילדים נמצאים לעשות את זה, זה לוקח שנה?

תמר אלמוג: לפחות.

זבולון אורלב: לפחות שנה.

זבולון אורלב: אז תסבירי לי למה את רוצה לשנה הזאת שזה יהיה?

קריאה: כסת"ח.

קריאה: יובל אביעד: ממש לא.

זבולון אורלב: לא, שלא תהיינה אי הבנות, זה לא כסת"ח, זה דברים נכונים.

זבולון אורלב: אלה תביעות צודקות.

זבולון אורלב: זה ראוי שיהיה הדבר הזה.

זבולון אורלב: אבל כל העניין כאן הוא העניין המשפטי.

זבולון אורלב: העניין המשפטי שלכאורה יכולה לבוא מפקחת ולהגיד – תשמע, אם עוד חודש אתם לא מסדרים את העניין הזה, ושוב אני אומר, אנחנו בחוץ, אין פיקוח ציבורי.

זבולון אורלב: זה הכל ביניכם.

זבולון אורלב: יובל אביעד: שאלת תם.

זבולון אורלב: אני אשאל שאלת תם ואני אענה.

זבולון אורלב: למה הסכימו לחתום על זה עד עכשיו?

זבולון אורלב: עד שנת 2010 המשיכו לחתום על זה.

זבולון אורלב: הם מוכנים לחתום על מתכונת תשע"א.

זבולון אורלב: יובל אביעד: תשע"א אומר ייקבעו דרישות חלופיות ולא מחייב אותם לכולם, אדוני.

זבולון אורלב: זאת אומרת שטובת הילד נפגעת בגן.

זבולון אורלב: לא, קודם כל שאלת למה הם חתמו עד היום.

זבולון אורלב: הם מוכנים גם הלאה לחתום.

זבולון אורלב: יובל אביעד: אוקי, אז זה סעיף שפוגע בתקנות הציבור, ואז המשרד לא מוכן לזה.

זבולון אורלב: אני מסכים איתך.

זבולון אורלב: יובל, אני תומך בדרישה שלך.

זבולון אורלב: אני שוב אומר לך, אנחנו תומכים תמיכה נחרצת.

זבולון אורלב: אבל תענה לי על שאלת המימון ותענה לי על שאלת הזמן.

זבולון אורלב: מבחינה משפטית – איך אתה יכול לחייב אותם מבחינה משפטית, כשאתה יודע יובל, כשאתה יודע בוודאות שאין להם יכולת לממן, ואתה יודע בוודאות שאתה תובע מהם תביעה שמבחינת לוח הזמנים הם לא יכולים לעמוד בה.

זבולון אורלב: אני שואל אותך.

זבולון אורלב: יובל אביעד: אז אני שוב פעם חוזר, אני לא כל כך בטוח שזה נכון.

זבולון אורלב: אתה יכול לתבוע מהם בחוזה שתוך שלושה חודשים יהיה פרוגראמות, הם צריכים להכין את התוכניות.

זבולון אורלב: הרי כדי להוציא מכרז הם צריכים עכשיו לקחת איש מקצוע.

זבולון אורלב: להכין מכרז זה לוקח שלושה חודשים.

זבולון אורלב: אתה אומר ככה – להכנת המכרז שלושה חודשים, תהליך המכרז הוא עוד שלושה חודשים, הפרסום והזכייה וכו'.

זבולון אורלב: זה לוח זמנים שונה.

זבולון אורלב: ההתקשרות לוקחת בדרך כלל עוד איזה בין חודש לחודשיים, 60 יום.

זבולון אורלב: אתה אומר התקשרויות תוך כך וכך, אתה נותן איזה שהוא לוח זמנים ואתה אומר – הביצוע ---- קריאה: והאדריכלית של התמ"ת צריכה לאשר ---

זבולון אורלב: אוקי, אז אני אומר, אם היית בונה לוח זמנים ואומר – זה לוח הזמנים שאני תובע מכם, אני מבין אותך.

זבולון אורלב: אבל אתה בעצם תובע מהם שבאחד בספטמבר הכל יהיה מושלם, ואתה אומר – תשמע, אני נותן סמכות למפקחת לקבוע לוח זמנים.

זבולון אורלב: לא נעים להגיד, אם הייתי ..

זבולון אורלב: שלהם, הייתי אומר להם אל תחתמו.

זבולון אורלב: יובל אביעד: זה לא בדיוק סמכות למפקחת.

זבולון אורלב: אדוני זה לא כל כך מדויק.

זבולון אורלב: זה לא בדיוק סמכות למפקחת, המפקחת עורכת את הדו"חות, זה עובר לתמי, יש לפעמים גם מצבים שזה מגיע למנכ"ל המשרד.

זבולון אורלב: אבל אני רוצה ל ומר משהו בעניין הזה.

זבולון אורלב: יש משהו שיכול להיראות לי --- דוד שלומי: אבל זה מתחיל במפקחת.

זבולון אורלב: זה מתחיל בדו"ח של המפקחת.

זבולון אורלב: יובל אביעד: בגלל זה התפקיד של המפקחת.

זבולון אורלב: דוד שלומי: הרי בדו"ח של המפקחת יש שם X.

זבולון אורלב: מה תבוא תמי ותגיד על X שתבוא המפקחת תגיד, תשמע, לפי החוזה זה לא מתאים.

זבולון אורלב: מה היא תגיד?

זבולון אורלב: מה היא תגיד?

זבולון אורלב: אין לה מה להגיד.

זבולון אורלב: מה להגיד?

זבולון אורלב: יבוא מבקר המדינה יגיד לה, תשמעי את החתמת אותם על חוזה.

זבולון אורלב: אם הייתי מבקר המדינה – את החתמת אותם על חוזה שהם חייבים זה בזה.

זבולון אורלב: כתבה לך המפקחת שהדבר הזה לא נמצא, מה עשית עם זה?

זבולון אורלב: מה היא תעשה עם זה?

זבולון אורלב: היא חייבת להורות – חברה, תוציאו את הילדים החוצה --- יובל אביעד: נתת לה פרק זמן כדי להשלים את זה.

זבולון אורלב: אם זה לא מסכן את בטיחות הילדים ---

דוד שלומי: איפה כתוב את זה ?

זבולון אורלב: כמה פרק זמן?

זבולון אורלב: יובל אביעד: זה לא משנה, היא קובעת את זה לפי ---

זבולון אורלב: אבל אתה יודע היום ש-70% לא עונים על הדרישות האלה, ריבון העולמים.

זבולון אורלב: יובל אביעד: אני יכול לומר לך שיש לי.

זבולון אורלב: יעל שמרגד: יובל, אני אגיד לך מה, היא קובעת ... זה לא ריאלי.

זבולון אורלב: אבל היא אומרת סליחה, זאת הפרוגראמה, אם לא עשיתם ..., ואז תמי גם בבעיה.

זבולון אורלב: תמי גם לא יכולה לבוא ולומר אתן לא צודקות.

זבולון אורלב: דוד שלומי: אתה מסנדל אותה.

זבולון אורלב: כי אתה יודע מה יקרה, אתה יודע מה – אני אגיד לך אני סוגר את המעון.

זבולון אורלב: מה הדבר הכי פשוט?

זבולון אורלב: אני סוגר את המעון.

זבולון אורלב: אני לא יכול לעמוד בזה.

זבולון אורלב: מה תעשה?

זבולון אורלב: יובל אביעד: יש דרישות מינימאליות.

זבולון אורלב: דוד שלומי: מה תעשה?

זבולון אורלב: אני אומר לך אני סוגר את המעון.

זבולון אורלב: חברים, חברים יקרים.

זבולון אורלב: יובל, תשמע, באחת הישיבות הקודמות, אני לא זוכר אם זה הקודמת או זאת שקדמה לה, מישהו אמר פה שמגישים דו"חות גם על המעונות שנבנו עד 2007 ודורשים, מי זה היה האיש הזה?

זבולון אורלב: את.

זבולון אורלב: וביקשתי דו"חות וקיבלתי.

זבולון אורלב: עכשיו, בידי נמצא דו"ח שנכתב ב-3.10.2010, שחתום עליו , מפקח מעונות יום, והוא כותב את המכתב ל, ביטון, ביטון.

זבולון אורלב: זה בעל ואישה?

זבולון אורלב: קריאות: לא, לא.

זבולון אורלב: באיזה מעון?

זבולון אורלב: מיד, מיד.

זבולון אורלב: אין קשר?

זבולון אורלב: אני מקווה.

זבולון אורלב: לא, יכול להיות שזוג שהסתכסך, אז כותבים.

זבולון אורלב: תקשיבו, אני אתן לך את הדו"ח הזה, שלחו לי את הדו"ח הזה.

זבולון אורלב: זה דו"ח מעודכן ל-3.10.

זבולון אורלב: הארגון המפעיל – נעמ"ת, רחוב הפלמ"ח 2 ירוחם, 63 ילדים, מנהלת המעון – שולמית ביטון, 13 מטפלות וכו' וכו'.

זבולון אורלב: להלן הממצאים אשר עלו בביקורת הליקויים אשר דורשים תיקון: מבנה המעון, מבנה, לא כסא.

זבולון אורלב: מבנה המעון – מעון מוסב, נדרשת השלמה לדרישת הפרוגראמה.

זבולון אורלב: כיתת התינוקות – יש להתקין פינה רטובה בכיתה, יש להתקין אסלה בחדר השירותים.

זבולון אורלב: בחצר עדיין לא הותקנה מרפסת זחילה כנדרש, ויש להחליק את קירות החוץ של המעון.

זבולון אורלב: הלאה.

זבולון אורלב: המסגרת החינוכית בכיתה נראית תקינה אך התינוקות אינם נחשפים לפעולות בחצר בשל העדר מרפסת זחילה.

זבולון אורלב: בכיתת הפעוטות יש להוציא אמבטיה ולהתקין במקומה אגנית בגובה הרצפה.

זבולון אורלב: בכיתת הילדים יש להוציא אמבטיה ולהתקין במקומה אגנית בגובה הרצפה.

זבולון אורלב: יש להתקין מגני אצבעות משני צידי הדלת.

זבולון אורלב: בחצר הילדים יש להוסיף הצללה בשטח החצר ולדאוג לניקיון החצר מהעשבייה היבשה.

זבולון אורלב: סיכום דו"ח הביקורת – מבנה המעון באופן כללי תואם את דרישות הפרוגראמה, נדרש לבצע השלמות חסרות.

זבולון אורלב: אבקש באופן מיידי לבצע את התקנת מרפסת הזחילה בחצר התינוקות, והתקנת אגנית בכיתות פעוטות.

זבולון אורלב: הערות אלו מופיעות גם בדו"חות קודמים בהתאם ....

זבולון אורלב: אבקש לבצע את תיקון הליקויים הנדרשים עד, כמה ימים?

זבולון אורלב: 30 ימים.

זבולון אורלב: זה רציני?

זבולון אורלב: קריאה: 30 יום זה תמיד.

זבולון אורלב: שוב אני אומר, מעבר לעניין מי יממן את זה, אגב זה סותר את הסכם תשע"א, כי זה מעון שנבנה לפני 2007, לדברי אלה שנתנו לי את הדו"ח הזה.

זבולון אורלב: אני לא בדקתי כי כאן לא כתוב מתי המעון נבנה.

זבולון אורלב: יעל שמרגד: זה מעון מוסט שהתאימו אותו, הוא כבר עבר שיפוץ, הוא עבר הסבה.

זבולון אורלב: אני אמרתי, פה לא כתוב מתי המעון נבנה.

זבולון אורלב: אגב, הביקור היה ב-21 בספטמבר 2010.

זבולון אורלב: שלחו לי עוד דו"חות מעוד מעון אחד בראשון לציון.

זבולון אורלב: התנפלו רק על נעמ"ת, מה קרה פה?

זבולון אורלב: שוב, חוזר פינה רטובה בראשון לציון, חלון בפתח על פי הפרוגראמה, העניין של האגנית, העניין של ההצללה, העניין של המבנה החיצוני – יש לטייח ולהחליק שפריץ.

זבולון אורלב: העניין של הרטיבות, עובש, גילוף טיח.

זבולון אורלב: אגב פה אני לא רואה לוח זמנים לתיקון.

זבולון אורלב: המפקחת קליינמן היא יותר רחמנית.

זבולון אורלב: יעל שמרגד: לא, לא, לא, זו טעות אדוני.

זבולון אורלב: היא הייתה אצלי בביקורת על מעון שאני עובדת מספטמבר, והשקעתי שם 400,000 ₪, והיא כתבה עוד כזאת רשומה, שום דבר חיובי היא לא כתבה.

זבולון אורלב: עוד כזאת רשימה של מה שצריך לעשות עד ה-30 ביוני, מה-22 במאי.

זבולון אורלב: בשני הדו"חות שבידיי היא כותבת – הינך מתבקש להודיעני בכתב עד 30.4 על אופן הטיפול בליקויים ולוח הזמנים.

זבולון אורלב: יעל שמרגד: את לא הורדת אותה ממני, וזה דברים שרשות צריכה לעשות.

זבולון אורלב: דיברתי איתך על זה, אני אמשיך לדבר איתך על זה.

זבולון אורלב: תמר אלמוג: תשלחי לי את הדו"ח, ותשלחי לי על הדו"ח מה את יכולה ומה לא.

זבולון אורלב: יעל שמרגד: אמרתי לה, אני רוצה את זה מהרשות.

זבולון אורלב: בטיח.

זבולון אורלב: חברים, ההפסקה הסתיימה, אנחנו חוזרים לדיון.

מארק אזואלוס: אני רק רוצה לציין, דובר פה על האגנית וגם על חלון הצפייה.

מארק אזואלוס: יש לי דווקא על הנושא הזה לומר ---

זבולון אורלב: תגידו – אגנית זה אמבטיה?

מארק אזואלוס: אגנית זה גודל 70 על 70.

תמר אלמוג: כן, כן, אגנית זה משטח של ה"דוש".

תמר אלמוג: במקום אמבטיה שמים אגנית.

מארק אזואלוס: כשהילד עומד ומקלחים אותו.

מארק אזואלוס: אני אישית נדרשתי להגביה את האגניות, אני מדבר על שנים עברו, להגביה את האגניות ולהגביה זה פשוט יחסית.

מארק אזואלוס: למה?

מארק אזואלוס: מפרקים את האגנית, מאריכים את הצינור של יציאת הביוב, זה פשוט.

מארק אזואלוס: ומה הייתה המחשבה?

מארק אזואלוס: מה היה ההסבר של משרד התמ"ת?

מארק אזואלוס: שלנוחיות המטפלות, כדי שהגב שלהן לא יישבר, לא ייהרס, לא תהיינה להן בעיות, שהילד יהיה בגובה של המטפלת, שיהיה נוח לשטוף אותו, ויש ידית אחיזה והכל היה נשמע הגיוני מאד.

מארק אזואלוס: פתאום החליטו שצריך להוריד את זה לאפס, להיפך ממה שהיה קודם בחלק מהקומות.

מארק אזואלוס: עכשיו כבר אין בעיה לגב של המטפלות, אבל צריך להוריד את זה לאפס.

מארק אזואלוס: הבעיה היא שמבחינה מקצועית, פיזית – זו בעיה.

מארק אזואלוס: כי אם יש את התשתית של הביוב בגובה הריצוף – ברגע שאתה רוצה לחבר מחבר לאגנית למטה, אתה צריך לפרק את הכל.

מארק אזואלוס: עכשיו אני ניסיתי לעשות את זה במקום אחד, הבאתי אנשי מקצוע ---

זבולון אורלב: חברה, הורדתם את הוועדה הזאת.

מארק אזואלוס: לא, אני רק רוצה לומר שלא הכל אפשרי.

תמר אלמוג: זה סטאז' לקראת התקנות לחוק.

תמר אלמוג: זה בסדר.

מארק אזואלוס: אני רק רוצה לומר עוד דבר אחד.

מארק אזואלוס: בקשר לחלונות הצפייה, אני ניסיתי במעון באור עקיבא להיענות לדרישה של המפקחת שלהם.

מארק אזואלוס: אמרתי, אתה יודע מה, עזוב, בוא לא נלך ונריב, בוא נעשה את זה.

מארק אזואלוס: הבאתי אנשי מקצוע, ניסו לפרוץ את זה, פתאום שני העמודים, בדיוק במקום היחיד ששייך, יש דלת ויש עוד חתיכת קיר בחדר השירותים האלה.

מארק אזואלוס: בדיוק שני עמודים.

מארק אזואלוס: אז יצא מן חלונון כזה, צפייה.

מארק אזואלוס: הוא לא בגודל הנדרש.

זבולון אורלב: חברים, אני מתנצל, אני לא מתכוון להתמודד על ניהול מעון, אז תשחררו אותי רגע.

זבולון אורלב: הזמן תם.

זבולון אורלב: טליה, נתתי לך זמן היום עם הצמדה וריבית.

זבולון אורלב: די.

זבולון אורלב: די.

זבולון אורלב: יש לי עוד שאלה אחת – הייתם בפגישה עם השר כשהשר נפגש עם הארגונים?

טליה לבני: כן.

תמר אלמוג: לא השר, ראש הלשכה שלו.

טליה לבני: המזכירה של השר.

תמר אלמוג: היא ראש מטה השר.

זבולון אורלב: בקשתי לא לזלזל באף עובד מדינה, מה עוד שהייתי עובד מדינה 25 שנים, והייתי גם פעם מזכיר של שר, ראש לשכת שר.

זבולון אורלב: אני מבקש לא לזלזל.

טליה לבני: אגב, לא זלזלנו והגענו לישיבה בכבוד.

זבולון אורלב: מאה אחוז.

זבולון אורלב: חברים, מתי המנכ"ל קיים פגישה איתם בפעם האחרונה?

תמר אלמוג: בתחילת מאי.

זבולון אורלב: זה אותו סיכום דיון.

זבולון אורלב: הוא לא עסק אז ברישום, נדמה לי.

זבולון אורלב: הוא עסק בהפסקת הרישום?

תמר אלמוג: לא.

יעל שמרגד: גם סיכום הדיון לא יכול להיכנס לשיטתם להסכם, שאנחנו חושבים שזה סביר שייכנס להסכם.

זבולון אורלב: טוב.

טליה לבני: אדוני, אני מוכרחה לומר משפט אחד.

טליה לבני: השר בכנסת אמר שני דברים, שלושה.

טליה לבני: האחד, שאנחנו מתנהגים בבריונות ואני חושבת שיש פה אי הבנת הנקרא, אבל הוא אמר גם ---

זבולון אורלב: מתי הוא אמר את זה?

תמר אלמוג: מתי?

תמר אלמוג: השר?

טליה לבני: השר אמר בכנסת בתשובה לשאילתא של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

טליה לבני: הוא דיבר על הנושא של אי הרישום.

טליה לבני: הוא אמר – הארגונים מתנהגים בבריונות.

זבולון אורלב: הוא בטח לא התכוון לנעמ"ת.

טליה לבני: לא, הוא אומר כולם.

טליה לבני: אני מבקשת את הגנתך.

טליה לבני: הוא לא נכנס ---

יעל שמרגד: זה צעד ... לצד הארגונים.

יעל שמרגד: ולי אין שום כוונה להיכנס ואני לא אגרום לכך שמדינת ישראל תשלום כסף והילד לא יהיה מסודר במערכת תקינה, מסודרת.

יעל שמרגד: זה לא האינטרס לא שלך ולא שלי.

טליה לבני: אין להם כוונה להיכנס.

טליה לבני: אני לא חושבת שהובהר לשר בדיוק הנושא.

טליה לבני: אלף אנחנו מבקשים את הגנתך.

טליה לבני: אתה מבין את הנושא על בוריו.

טליה לבני: הוא רואה בזה צעד בריוני, הוא לא רוצה להיכנע.

טליה לבני: אני לא יודעת מה הוא מכתיב להם.

טליה לבני: אני יודעת רק דבר אחד, הוא גם אומר קודם שהשדרוג יעלה 2.4 מיליארד, שהם מתכוונים לעשות את זה ב-4 או 5 שנים, שהוא מתכוון להטיל את המימון על ההורים ---

זבולון אורלב: כל זה בדברי ימי הכנסת?

טליה לבני: הכל.

טליה לבני: ההורים, הארגונים, והמדינה.

זבולון אורלב: תוציאי לי את זה.

טליה לבני: אנחנו ניתן לך את זה.

טליה לבני: הקטע הזה שהחוק יעלה 2.4 מיליארד בכנסת, כשאנחנו בריונים כשאנחנו רוצים לחדד את המשמעות, אני מבקשת את הגנת הוועדה, כי אנחנו זקוקים להגנה.

זבולון אורלב: טוב, אני לא הייתי נוכח בזמן השאילתה הזאת.

זבולון אורלב: לא הייתי מודע עד רגע זה.

טליה לבני: אני לא יכולתי ללכת בלי להביא את זה לידיעתך.

זבולון אורלב: השר אומר – אנחנו מנהלים איתם משא ומתן, אנחנו נגיע בסופו של דבר להבנות.

קריאה: זה שאלות שהוא נשאל תוך כדי הדיון?

טליה לבני: כן.

תמר אלמוג: אה, זה לא נכתב.

יעל שמרגד: זה נכתב.

טליה לבני: תראי לו, בעמוד האחרון.

טליה לבני: הארגונים מתנהגים בבריונות, ב-2.4, תראי לו.

יעל שמרגד: כי השאילתה הכתובה עברה גם את המנכ"ל וגם את הלשכה המשפטית, אבל זה שאלות שהוא נשאל תוך כדי הדיון.

ליאורה מינקה: האמת שיש לציין ששתיים שלוש פסקאות קודם הוא דיבר על העבודה החשובה שאנחנו עושים, אז אני לא מבינה למה הבריונות.

זבולון אורלב: מה משרד התמ"ת מציע, שאחראי?

זבולון אורלב: מה ההצעה שלכם?

יובל אביעד: אנחנו ננסה לברר.

יובל אביעד: אנחנו נחזור למשרד, אני אנסה לברר אם יש אפשרות, וקודם כל יש התקדמות, אני חייב לומר.

יובל אביעד: יש התקדמות בנוסח גם מצדנו וגם מצדם.

יובל אביעד: אני אנסה לבדוק עוד אפשרות אחת למקד את סעיף 1 לעניין מבנה המעון, לדרישות שיש בהן סכנה מיידית לשלום הפעוטות, וגם דרישות בטיחות שיש בהן סכנה מיידית לשלום הפעוטות, כדי לצמצם את גדר המחלוקת, זה מבחינה משפטית.

זבולון אורלב: סכנה מיידית זה גם כולל אסלות?

יובל אביעד: אני לא יודע.

יובל אביעד: אני לא איש מקצוע.

טליה לבני: תגיד כלכלי.

יעל שמרגד: אבל אם הוא יבדוק אנחנו לא נחתום עד שלא נשמע מה הוא אומר.

יעל שמרגד: אדוני יושב הראש, שיהיה ברור שאנחנו הצענו את זה כבר לפני שנתיים, לדרג את הבטיחות ושיערוך.

זבולון אורלב: חברים, אמרתי לכם, אנחנו לא נחליף, לא אתכם ולא את המשרד.

זבולון אורלב: כל אחד שיעשה את תפקידו.

זבולון אורלב: אנחנו לא נוריד את הנושא מסדר היום, עד אשר הבעיה הזאת תיפתר, ותפקידנו לפקח גם עליהם וגם עליכם, כדי שהדברים האלה ייעשו באופן מסודר.

זבולון אורלב: ואני חושב שאנחנו צוברים כאן נזק חמור מאד ובעייתי מאד בעיכוב הרישום.

זבולון אורלב: אני מציע כזה דבר – אני מבקש לישיבה הבאה להזמין את השר ואת המנכ"ל.

זבולון אורלב: את הישיבה הבאה אנחנו נקיים בשבוע הבא, אנחנו נקיים ישיבה עם השר, אלא אם עד לאותו מועד ייחתם חוזה.

זבולון אורלב: ואני אבקש שהישיבה הזאת תהיה משותפת עם הו, ואני גם אפנה לכל חברי הכנסת, חברי שתי הוועדות שיגיעו.

זבולון אורלב: בפעם הבאה כנראה הכנסת כן תצטרך לבוא, כנראה גם במקומם וגם במקומם, ולקבל הכרעה מה עמדת הכנסת.

זבולון אורלב: אני לא חושב שאנחנו יכולים יותר לגרור את הבעיה הזאת.

זבולון אורלב: בסדר?

זבולון אורלב: אז תודיעי עוד היום ללשכת השר שאנחנו מבקשים את השתתפות השר והמנכ"ל, לתאם איתו את המועד.

זבולון אורלב: לכן אני רוצה לקבוע איזה יום ואיזו שעה ואני אשתדל להתאים את עצמי.

זבולון אורלב: וגם יושבת ראש הו וגם אנחנו, נשתדל להתאים את עצמנו ללוח הזמנים של השר.

זבולון אורלב: זה כבודו, ואנחנו נשמור על כבודו.

זבולון אורלב: כן, גברתי.

ליזה ריבקין: אני רוצה רק להוסיף, אם כבר יובל בודק את העניינים – יובל, יש שני דברים שהעלינו הצעה חלופית שמקובלת גם על משרד החינוך ולא קיבלתם.

ליזה ריבקין: נושא דרישות איגוד ערים – כבאות.

ליזה ריבקין: הם רוצים אישור איגוד ערים, אנחנו באנו ואמרנו שגם משרד החינוך מסתפק באישור של מי שמוסמך, זאת אומרת חברות שנותנים ציוד על תקינות האש.

יעל שמרגד: לא נכון.

יעל שמרגד: כתוב נמחק.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: תמה רשות הדיבור, סליחה חברים.

זבולון אורלב: אחרי הביוב נהייתי גם כבאי, תודה רבה לכם.

יעל שמרגד: אני רק רוצה להזכיר שיום שלישי הבא זה ערב שבועות.

זבולון אורלב: קודם כל שבועות נדמה לי שזה ביום רביעי, שלישי זה ערב חג, ערב שבועות.

זבולון אורלב: מה שמותר בערב שבועות, אסור בשבועות, ואני מאחל לכם לאכול הרבה גבינות בחג שבועות ותסמכי על מנהלת הוועדה שהיא לא תחלל את לוח המועדים של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: שלא תהיינה אי הבנות.

זבולון אורלב: אני רוצה להבהיר - הישיבה יכולה להיות ביום ראשון, ביום שני, ביום חמישי, מצדי גם ביום שישי.

זבולון אורלב: באחד מימי השבוע בשבוע הבא חייב להתקיים, ואם אין לך תשובה מהשר תאמרי לי, אני גם אדבר איתו.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: הישיבה נעולה.