הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 107, 2011-06-05 12:00

אורי מקלב: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה בעניין פתיחת עונת הרחצה, וחוף נורדאו שרתון עדיין לא נפתח לרחצה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שעונת הרחצה החלה זה מכבר, לפני כחודש, 5.5, אנחנו היום חודש לאחר מכן.

אורי מקלב: בתל-אביב יש 13 חופים, למעלה מעשרה ודאי פועלים.

אורי מקלב: החשיבות של פתיחת החוף הזה ברורה מאוד – הוא חוף כאחד החופים, אבל הוא גם ייחודי מאוד: הרחצה בו מתקיימת בנפרד, ומשכך יש אנשים שיכולים להגיע רק לחוף הזה.

אורי מקלב: תל-אביב, מאז הקמתה יש דרישה לא מוטעה לחוף נפרד.

אורי מקלב: נתון שהגיע לידי בימים האחרונים: 22 אחוז מסך כל התלמידים בתל-אביב לומדים בבתי הספר הדתיים והמוכרים שאינם רשמיים, דהיינו זה כמעט 12 אלף תלמידים – זה אינדיקציה לכמה צורכים.

אורי מקלב: מעבר לזה, יש גם חוק, שצריכים להכשיר חוף אחד נפרד.

אורי מקלב: הבנו שהיו עיכובים בעקבות סערה שהיתה בחורף.

אורי מקלב: רצינו לבדוק, אם התאריך ידוע, מתי נפתחת עונת הרחצה, ולא הצלחתם לפתוח את החוף בזמן, מה היתה ההיערכות שלכם ומה היו העיכובים שלכם?

אורי מקלב: מה קצב העבודה כיום?

אורי מקלב: מה לוח הזמנים?

אורי מקלב: מה קצב העבודה בשטח?

אורי מקלב: אנשים דיווח לנו שפה שני עובדים, עובד אחד – לא עבודה אינטנסיבית.

אורי מקלב: כמו כן, מה עושים בשלב הביניים?

אורי מקלב: למה אי-אפשר בשלב הביניים, תוך כדי השיפוצים, גם להכשיר הקמת מתקנים?

אורי מקלב: אחת הפניות שהגיעו אלינו, והגיעו פניות רבות בנושא – אותה תחנת ההצלה, הרי לא בונים אותה בשטח, מביאים אותה מוכנה – אפשר גם היום כבר להביא, כדי שיהיה פחות מסוכן, והמצילים יוכלו להיות בו.

אורי מקלב: מעבר לכך, אנחנו רוצים גם לשמוע על אופן ההכשרה וההכנה של החוף, שההפרדה באמת תתקיים גם בדרך לחוף וגם בתוך החוף.

אורי מקלב: מי האחראי- - -

שלום ונטורה: מנהל האגף, שמו אבי ליכט, והוא לא יכול היה להגיע.

אורי מקלב: כמה עובדים יש באגף?

שלום ונטורה: בשיא עונת הרחצה – קרוב ל-200 איש, כולל המצילים, כולל עובדי ניקיון, למעט עובדי קבלן.

שלום ונטורה: בחורף זה מצטמצם לעובדים זמניים, שמגייסים אותם למטרת העונה – הקהל הרב שאנחנו צריכים לטפל בו, ובתום העונה הם מופסקים עבודה; יש כאלה שחוזרים ויש כאלה שלא חוזרים.

אורי מקלב: נפנה לפונים ראשית, ואז נשמע אתכם.

אורי מקלב: בני חדש, בבקשה.

בן ציון חדש: אני משתמש, ברוך השם, בחוף כשלושים שנה, ונהנה מהחוף מאוד.

בן ציון חדש: סך הכול, החבר'ה שנמצאים שם הם מצוינים, דואגים לניקיון, המצילים עובדים עבודתם נאמנה.

בן ציון חדש: בחורף, בתחילת דצמבר היתה סערה, והחוף, ברוך השם, הלך.

בן ציון חדש: הגיע הזמן שילך, שאולי ישפצו אותו.

בן ציון חדש: ברוך השם, עושים את זה.

בן ציון חדש: הבעיה העיקרית, שהתחילו לשפץ אותו בתחילת אפריל, והסערה היתה בתחילת דצמבר.

בן ציון חדש: ארבעה חודשים נחו.

בן ציון חדש: אמנם בדצמבר הרסו הכול, במשך חודש וחצי עוד השתמשנו במים – היו מקלחות, ואחרי חודש וחצי סגרו את כל השירותים, תחמו את שני אזורי השיפוצים - דרום וצפון, ובאמצע לא היה דבר, כאילו החוף ריק.

אורי מקלב: החוף פתוח כל השנה?

בן ציון חדש: כן, גם בחורף - עד 13:45 יש מצילים, עכשיו זה עד 16:45 בכל החופים.

גרנר: זה החוף הנפרד היחיד בארץ, שפתוח גם בחוף, חוץ מאילת.

אורי מקלב: לאו דווקא דתיים משתמשים בו, חשוב לציין.

אורי מקלב: יש הרבה גברים ונשים שמעוניינים בחוף הנפרד.

בן ציון חדש: נשים יותר מגברים, כך טוענת אשתי.

בן ציון חדש: עכשיו למעשה אין לנו חוף ואין שום שירותים, והחוף הוא מלא, וממשיכים ליהנות ממנו ללא שום שירותים, ללא מחיצה; אין מלתחות, אין מים, אין שירותים.

בן ציון חדש: אין מצילים – הם הלכו למציצים, וטוב להם שם.

בן ציון חדש: קשה להם אתנו: שמים חמישה מצילים על 3,000 או 4,000 איש – הם עובדים כמו חמורים, המצילים שם.

בן ציון חדש: זה החוף הכי קשה, כי הדתיים כולם במים; בחופים האחרים נמצאים בחוף, ובמים יש פחות אנשים.

בן ציון חדש: כאן, בחוף הזה, כולו מפוצץ.

בן ציון חדש: אני לא רואה אנשים שעובדים כל כך קשה כמו בחוף שלנו, ואת חטאיי אזכיר – הייתי בחופים אחרים, ראיתי והסתובבתי.

בן ציון חדש: הם עובדים הכי קשה.

אורי מקלב: זו ההזדמנות, כשייפתח, מה הקשיים- - -

בן ציון חדש: אני טוען שצריך לעשות שתי תחנות.

בן ציון חדש: הבעיה, שהם מתמקדים מולם, אז הם תוחמים את כולם בקו מסוים, ואז שם נמצא אחד על השני.

אורי מקלב: הבעיה, בעינם, היא של שדה ראייה וצמצום החוף, והעובדה היא גם, שכשהחוף הזה היה מחולק לשניים – גברים ונשים בנפרד - כשאני השתמשתי בו, היו זמנים מקבילים גם לגברים וגם לנשים, ומחיצה היתה ביניהם, ולאורך שובר הגלים – שם היו הנשים, והגברים היו בחלק הקרוב יותר לגינה, כלומר המקום הזה היה ראוי לרחצה.

אורי מקלב: אתה אומר שקרוב לשובר גלים כבר לא מתאים להתרחץ.

בן ציון חדש: יש להם הברקה של המים מהשמש – הם לא יכולים לראות.

בן ציון חדש: אם הסוכה שלהם היתה בצד ימין, לא היתה להם בעיה.

בן ציון חדש: הם נמצאים במרכז.

אורי מקלב: הם נמצאים בצפון.

בן ציון חדש: הם נמצאים במרכז של החוף.

בן ציון חדש: מה שצריך לעשות עכשיו – סך הכול לקחת בד יוטה, לתחום את החוף הדתי מחוף מציצים, לפתוח את הקיר האחורי - הרי תחמו את אזור העבודות, וגם אין בעיה לעבוד כשאנשים נמצאים, ואנשים נמצאים שם, גם במציצים, והבאגר עובד חופשי, ושם אבנים ענקיות, ויש מצילים שם.

בן ציון חדש: אין שום בעיה להסתובב בחוף.

אורי מקלב: הקיר שהיה בין חוף מציצים נהרס?

בן ציון חדש: נהרס, יצקו את העמודים - הכנה למחיצה.

בן ציון חדש: צריך לקחת את המחיצה, ולשים אותה.

בן ציון חדש: עכשיו באים אנשים חילוניים, נכנסים לחוף, רואים חוף פתוח – נכנסים חופשי לחוף, ולפני שבועיים היו כמעט מכות בגלל זה.

בן ציון חדש: ביום ששי האחרון היה רגוע, אדם ביקש מהם לצאת, והם יצאו.

אורי מקלב: מתרחצים ללא מצילים.

בן ציון חדש: כן, אבל דבר ראשון, שיהיה לנו חוף, שנוכל לשבת בחוף, כמו שאנשים יושבים בחוף סתם, להסתכל על הים, לנול, ורוצים לשבת בחוף.

בן ציון חדש: גם המצילים זה אחד הדברים החשובים ביותר, אבל אל"ף-בי"ת זה לתת לנו מקלחת מסכנה, ויש שם מקלחת – פשוט סגרו אותה, מסתובבים שם אנשי פיקוח, אומרים: מצטערים, החוף סגור, אסור להיכנס, כל שעה-שעה וחצי: נא לצאת מהמים, החוף סגור.

בן ציון חדש: אבל יותר מזה לא עושים.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: מר מנצר, בבקשה.

פנחס מנצר: אחרי דבריו של בן ציון אין הרבה מה להוסיף, ואני רוצה להתחיל בדברי שבח לעיריית תל-אביב, שהשכילה בעבר להעמיד את החוף לרשות המתרחצים גם בחורף, וזה למעשה שירות לאלה שצריכים את הים מטעמי בריאות או מכל סיבה – זה שירות נהדר.

פנחס מנצר: המתרחצים פיתחו יחסי רעות ממש הן עם המצילים, טוביה בראשם, שהיה ראש תחנת ההצלה, בין עם המפקחים, עם אילן.

פנחס מנצר: היחסים היו יחסים טובים, ולא היו חיכוכים בחוף.

פנחס מנצר: אני חוזר על הקריאה של קודמי, לפתוח את החוף מיידית לא לטווח של שלושת החודשים, כפי שהם מתכננים, בסוף חודש אב, אלא מייד להציב את גדרות היוטה, מייד לאפשר למצילים, אפילו תחת שמשייה, לפעול את פעולתם, ולהתחיל מחר בבוקר, פשוטו כמשמעו.

פנחס מנצר: להציב את בדי היוטה זה עבודה של מספר שעות.

אורי מקלב: כמה שנים אתה משתמש בחוף?

פנחס מנצר: כחמישים שנה, אם לא יותר – בעיקר בימי ששי.

פנחס מנצר: אני רוצה לנצל את ההזדמנות – היתה תוכנית, והיא עדיין קיימת, להעתיק את החוף הנפרד לתל ברוך.

פנחס מנצר: זהו אסון ליהדות החרדית; חוף תל ברוך מזוהם בדרכים אליו.

אורי מקלב: לא נדון בזה היום, אבל הייתי רוצה לשמוע ממך מה השיפורים שאתה חושב שצריך לעשות בחוף נורדאו.

פנחס מנצר: יש לעשות שיפורים שיתואמו עם משמרת הקודש והחינוך, על-ידי הרב בלוי.

פנחס מנצר: לדעתי, הרעיון היה מזמן לעשות גשר מגן העצמאות לתוך הים, כדי שלא יצטרכו לעבור בחוף שבו יש רשות מעבר לכל אחת ואחת, גם לנשים שעוברות שם בלבוש לא צנוע, בלשון המעטה, מלבד כל השיקולים שאודותם דיבר קודמי.

אורי מקלב: אני גם קיבלתי פנייה בכתב מאנשים שונים, שמבקשים גם כן כיום, כשמשפצים את החוף, להגביה את המחיצה שעוברת בגן העצמאות בקטעים מסוימים, באופן דקורטיבי, כמובן, כדי שהעוברים לחוף לא ייתקלו במראות שאינם רוצים להיקלע אליהם, וגם המחיצה בתוך הים, כיוון שהחוף הזה הוא רדוד בהתחלתו, והוא נהיה עמוק יותר רק ממרחק גדול, ושם המחיצה כבר לא קיימת, כלומר היא קיימת לאורך מרחק מסוים, שכולו רדוד מאוד, ובחלק העמוק לא קיימת כלל מחיצה.

אורי מקלב: אם נאריך את המחיצה יותר, זה ישדרג את החוף מבחינת החוף הנפרד.

בן ציון חדש: המחיצה הקודמת בצד הדרומי היתה יותר עמוקה במים, והיום היא פחות עמוקה.

בן ציון חדש: אמנם עשו שם משהו, עמודים, שלדעתי, שום קסאם לא יזיז את זה – עשו עבודה-עבודה, ואני חושב שעשו את זה 10 או 12 מטר יותר קצר מהמחיצה הקודמת.

בן ציון חדש: זאת עבודה באמת מקצועית.

אורי מקלב: הסערה פגעה דווקא בחופים האלה?

בן ציון חדש: בעיקר בחוף הזה.

שלום ונטורה: החוף הנפרד הוא זה שנפגע הקשה ביותר מכל שאר החופים; לא רק החוף נפגע אלא גם שובר הגלים.

שלום ונטורה: מהנתונים שהובאו לידיעתי, נזקי הסופה שקרו בחורף האחרון נאמדים בכ-25 מיליון ש"ח, וחצי מהנזק הוא רק באזור החוף הנפרד – זה כדי להמחיש את עצמת הנזק מבחינת הפגיעה בתשתיות.

בן ציון חדש: זה הרים סלעים של, לדעתי, 5 טון סלעים – הכניס את זה 30 מטר פנימה.

שלום ונטורה: עיריית תל-אביב, ברור שהחוף הנפרד זה משהו שחשוב לה מאוד לתפעל אותו במשך כל השנה, ועובדה שעברנו ממתכונת חצי שנתית למתכונת שנתית, כי אנחנו חושבים שחשוב לתת את השירות הזה לציבור המיוחד, ואנחנו עושים כל מה שבידינו.

שלום ונטורה: בדרכי לכאן דווחתי שתחנת ההצלה בחוף נורדאו בנפרד הוקמה הבוקר.

שלום ונטורה: טרם ראיתי אותה, אבל דווחתי שהיא הוקמה.

אורי מקלב: אנחנו רגילים כאן בכנסת, שביום של הוועדה קורים הרבה נסים, וזה דבר טוב.

אורי מקלב: הקמת התחנה תוכל להביא גם את המצילים?

אורי מקלב: תושבים באים להתרחץ.

שלום ונטורה: הקמת תחנת הצלה – אנחנו קוראים לזה: תחנה ערומה, כלומר היא מגיעה מהמפעל לחוף, וצריך לאבזר אותה, לחבר אותה לתשתיות – מים, חשמל, דלתות וציוד נוסף שנדרש לתחנה כדי שתוכל לתפקד, בין שאר הדברים שנדרשים בחוף מוכרז.

שלום ונטורה: עיריית תל-אביב כדי להאיץ את שיקום החוף החליטה להעביר את הטיפול לחברת אתרים – חברת בת של עיריית תל-אביב, שהיא יכולה לפעול מהר יותר במסגרת האמצעים שעומדים לרשותה.

אורי מקלב: מתי?

שלום ונטורה: מייד לאחר הסערה.

שלום ונטורה: כמובן, אנחנו עובדים במערכת שבסכומים כאלה לא עובדים ב"שלוף" – לא מזמינים זגג בטלפון או בנאי לבוא לתקן.

בן ציון חדש: סגרתם חוזה בפברואר.

אורי מקלב: בן ציון, קריאות הביניים מפריעות לפרוטוקול; הפרוטוקול מתפרסם לציבור, אני רוצה לציין את זה, שהוא מופיע תוך תקופה קצרה באתר האינטרנט של הכנסת, באתר האינטרנט של הוועדה, אנשים קוראים את זה, מבקשים לדעת, אחרי זה מעירים הערות, אז קריאות הביניים מפריעות בסטנוגרמה של הפרוטוקול, ולפעמים אנחנו משחזרים את ההיסטוריה כי הציבור רוצה לדעת, ולפעמים זאת ההזדמנות היחידה שלהם לדעת, מדוע כשהסערה היתה בדצמבר, רק באפריל החל תהליך הבנייה, לכן אני מאפשר לך את ההרחבה בעניין.

שלום ונטורה: הנזקים היו מאוד גדולים גם לתשתיות וגם למבנים, ומבנה או גדרות או מלתחות או תשתיות זה דבר שמעבר להיבט החוקי של עד שיוצרים את ההתקשרויות המתאימות ואת התקציב המתאים שמזרימים לכל פעולה, זה גם לוקח זמן – לבנות מבנים, לבנות יסודות, לבנות מלתחות, לתכנן או להחזיר את התכנון למה שהיה, בתקופה שהיא יחסית קצרה, מספר חודשים - לטעמי או לטעם אנשים מקצועיים אחרים, זה סביר – זו לא פעולה שארכה שנים; הסערה היתה בדצמבר-ינואר.

בן ציון חדש: 8 בדצמבר.

שלום ונטורה: בכל אופן, מייד לאחר הנזקים הגדולים התכנסו קברניטי העירייה לקבלת החלטות – מה עושים בחוף הזה, איך משקמים אותו בצורה הכי מהירה, וכמובן, מנצלים את ההזדמנות שקרה שלא בתכנון, לבנות ולהקים תשתיות ראויות – לאו דווקא פרגודים כאלה ואחרים, אלא לאפשר לציבור הדתי להמשיך ליהנות משירותי חוף ותשתיות ברמה גבוהה, כי כבר קרה הנזק, אז רוצים לסדר את זה אחת ולתמיד.

אורי מקלב: אין ספק, יש רק מילות הערכה לעיריית תל-אביב, לאגף שלכם, לאנשים שפועלים, על מה שאתם משקיעים בחוף.

אורי מקלב: מבקשים שיפור, אני חושב שגם יש לכם נכונות, גם נגיע לזה, אבל אין לנו ויכוח על רמת העיקרון.

אורי מקלב: אנחנו היום מלינים על הביצוע, שלוקח זמן, כשיש תאריך יעד על ציר של פתיחת עונת הרחצה.

אורי מקלב: אני החזקתי תיק חינוך בעיריית ירושלים כמה וכמה שנים.

אורי מקלב: אני יודע מה היה בשבילי 1 בספטמבר, מה העירייה עשתה כדי לפתוח את שנת הלימודים בזמן.

אורי מקלב: אני בטוח שגם אצלכם, מה אתם עושים כדי לפתוח - תאריך יעד זה ראש השנה – יש ראש השנה לאילנות, יש ראש השנה לשנים, ויש ראש השנה לחופים, שזה 5 במאי או התאריך שקבעתם אותו.

אורי מקלב: יש הרגשה שהיתה פה סחבת מסוימת.

אורי מקלב: חשוב שתאמר מה סיבות העיכוב, אבל אנחנו רוצים לשמוע עכשיו על העתיד ועל ההווה – מה תאריך היעד שלכם לפתוח את החוף, מה אתם עושים בשלב הביניים.

שלום ונטורה: 5 במאי, א' באייר, פתיחת עונת הרחצה, הוא תאריך ידוע מראש; הסערה הפתיעה אותנו, ואם היא לא היתה, אין ספק שהחוף היה מוכן מראש בצורה מיטבית לקליטת כל המשתמשים.

שלום ונטורה: הסערה שינתה את כללי המשחק.

שלום ונטורה: זה דבר לא שגרתי, סערה בהיקפים האלה.

שלום ונטורה: היו סערות בתל-אביב, אבל הסערה שהיתה השנה היתה יוצאת דופן.

שלום ונטורה: על-פי תוכנית לוח הזמנים של החברה שמשקמת את החוף, הובטח לנו שעד סוף חודש יוני הנוכחי, התשתיות יסתיימו.

שלום ונטורה: מכיוון שתחנת ההצלה הוקמה היום, סביר להניח שגם היא תהיה מוכנה מבחינת התשתיות.

שלום ונטורה: אשר תכף ירחיב על מה נדרש לגבי קבלת ההיתר, להכריז על החוף ולהפעיל אותו מחדש.

שלום ונטורה: זה לוח הזמנים שאנחנו יודעים עליו, ואנחנו שואפים אליו, ואנחנו דוחפים לקדם אותו.

אורי מקלב: כלומר 1 ביולי זה עדיין לא תאריך פתיחת החוף?

שלום ונטורה: התאריך המתוכנן הוא סוף החודש הנוכחי או לקראת סוף החודש הנוכחי לפתיחה.

שלום ונטורה: תשתיות – דהיינו שאפשר יהיה להשתמש בכל שירותי החוף.

אורי מקלב: אם רוצים לפתוח ב-1, צריך למסור את זה למשרד הפנים כמה ימים קודם, כדי שהם יעבירו את הביקורת שלהם או שיעשו את הביקורת תוך כדי.

אורי מקלב: כולנו יודעים איך מייעלים תהליכים.

אורי מקלב: אם עושים שהכול מוכן, ואז מזמינים, ואז הוא לא יכול, ייקח עוד זמן.

אורי מקלב: אם אנחנו עובדים בלחץ, אנחנו עובדים יעיל יותר, ואנחנו יודעים שיש זמן שצריך לפתוח אותו, אז עושים בד בבד כמה דברים, ומבקשים מאשר – תבוא בשלב הביניים, תגיד לנו מה אתה רוצה, כדי שב-1 נוכל לגמור את הדברים, ועוד ועוד.

אורי מקלב: אשר, בבקשה.

גרנר: נושא חשיבות חוף נפרד – הנושא הזה של חופים נפרדים חשוב למשרד הפנים, וכמובן, עם העדיפויות שאנחנו מקנים לנושא.

גרנר: אם הפורום לא יודע, אז אזכיר שהיו שתי סערות: אחת הרסה את הרוב, והשנייה, לקראת סוף דצמבר, לקחה את החול, כלומר למעשה מדינת ישראל נפגעה פעמיים בגלל סערה שלא זכורה לזקני הדור, כמעט 40-30 שנה בנזקים שהיא גרמה.

גרנר: רק לסבר את האוזן – החופים בבת-ים נמחקו כליל - כל שבעת החופים נמחקו, בנתניה נמחקו כליל – נזק בל יתואר, באשדוד, כלומר מדובר על מיליונים רבים של נזקים.

אורי מקלב: אתם משתתפים בנזקים?

גרנר: אני אתייחס לזה בהמשך.

בן ציון חדש: והאם החופים האלה נפתחו כבר, בבת-ים וכו'?

גרנר: מהסערה שנגרמה – זה לא הולך שמייד מתקנים.

גרנר: יש עניין, שאתה מביא שמאי, ביטוח.

גרנר: השמאי צריך לעשות הערכת נזקים.

גרנר: אנחנו ביקשנו מהרשויות לקבל הערכת שמאי – זה אפילו לא הגיע בפברואר, כי חברות הביטוח היו עמוסות בנזקים, שהם לא יכולים להתחיל לפני שמתחילים לעשות הליכים של לקבל את מה שחברות הביטוח משלמות.

אורי מקלב: ביקשתם שמאי?

גרנר: לא, ביקשנו הערכת נזקים, כי שאלת אותי אם השתתפנו.

גרנר: עיריית תל-אביב ציינה שיש לה נזק של 25 מיליון שקל, עיריית חיפה - למעלה מ-30 מיליון שקל, אשדוד – נזקים, ראשון – נזקים, בת-ים - נזקים של קרוב ל-20 מיליון.

גרנר: היה לי בקנה בסוף דצמבר 2 מיליון שקל פנויים, אז הצלחתי להפנות 2 מיליון, לא יותר, כלומר מבחינת האוצר, לא היתה השתתפות שלנו בנזקים; כל רשות היתה צריכה מתוך התקציבים שלה להשתתף במימון הדברים, כלומר הרשויות עשו ככל שיכלו לעשות כדי להתארגן לפתיחת העונה.

גרנר: אנחנו, על-פי חוק הסדרת מקומות רחצה, לא מאפשרים לפתוח חוף אם אין המתקנים בהיבט הביטוחי.

גרנר: צוין פה גם שאפשר לשבת על החוף.

גרנר: ברגע שאתה שם משהו, וקורה לאנשים, ויש תביעה, האחריות היא גם על משרד הפנים וגם על הרשות המקומית, ואנחנו משלמים מיליונים בעיקרון של הכיס העמוק על כל אלה שתבעו, כי הם לא ממושמעים.

גרנר: לכן, מבחינתנו, אם החוף לא מוכן עם המתקנים הנדרשים, לא נאפשר פתיחת חוף.

אורי מקלב: עיריית תלך-אביב יודעת מה הדרישות שלך היום?

גרנר: ברגע שעיריית תל-אביב מוכנה בו ביום, בו ביום יהיה לה אישור; אנחנו לא נעכב את עיריית תל-אביב בשום דבר בהיבט הפרוצדוראלי, לכן אנחנו יד ביד בתחום הזה, ויש מספר דברים מאוד מהותיים כמו תחנת הצלה, שזה, מבחינתנו, מחייב, כמו מצילים, כמו ציוד ההצלה, רמקולים, צריך תחנת עזרה ראשונה, צריך מלתחות.

גרנר: אם לא נאפשר, אנחנו לא נסכן את האנשים היקרים שבאים לים, כי החשיבות של חיי אדם יותר מכל דבר אחר.

גרנר: עיריית תל-אביב עשתה דבר מופלא.

בן ציון חדש: יש בתל-אביב 20 חופים, מתוכם 12 עם מצילים, ועוד 8 בלי מצילים, ואנשים מסתובבים שם, וזה חוף מוכרז, בלי מציל.

אורי מקלב: אבל יש שם מלתחות?

בן ציון חדש: לא יודע.

בן ציון חדש: חוף כלבים – אין מלתחות.

אורי מקלב: אתה מעוניין שייתנו לך להיכנס, גם בלי שיש לך עדיין- - -

בן ציון חדש: אני מוכן, תנו לי מחיצה, כמו חוף כלבים.

בן ציון חדש: חוף כלבים – מותר להם להיכנס?

גרנר: יש בחוק הסדרת מקומות רחצה מוגדרים שני חופים: חוף אחד שהוא מוכרז רחצה וחוף אחד שמוכרז כאסור לרחצה.

גרנר: יש החופים שפתוחים לקהל הרחב – כל אחד יכול לרחוץ בחוף הזה, וזה על אחריותו המלאה.

גרנר: ברגע שהגדרנו כחוף מוכרז רחצה, ברגע שאנחנו אוסרים על רחצה, אסור להיכנס לשם.

גרנר: החוף הנפרד הוכרז כרגע כאסור לרחצה, כי יש שם עבודות, ואנחנו לא רוצים שאף אחד ייכנס לשם.

גרנר: מבחינת החוק, אסור להם לרחוץ שם.

אורי מקלב: אבל אתר הבנייה מותחם עכשיו.

אורי מקלב: למה לסגור אותו?

גרנר: הם לא מאשרים, כי יש שם עבודות.

גרנר: גם אדוני לא ייקח על עצמו דברים.

גרנר: מבחינתנו, כמדינה, מי שרוצה להיות כעבריין, כאדם עצמאי להיכנס ולסכן את עצמו- - -

שלום ונטורה: זה עיקרון המדרון החלקלק: אם הוא ייכנס לחוף, יבואו עשרה למחרת, ומחרתיים – מאה; הראשון יסחב אחריו יותר ויותר, ואז נהיה בבעיה מאוד קשה.

אורי מקלב: יש חוף שלא מוגדר כאסור לרחצה, הוא לא מותר לרחצה, אין שם שירותי מציל, אבל אתה יכול להסתובב שם.

אורי מקלב: בחוף הזה עכשיו יש עבודות.

אורי מקלב: גם אם הוא תחום, המקום שהם עובדים, אבל יש מקומות – מחר הוא רוצה להעביר את תחנת המציל, הוא רוצה להעביר חשמל- - -

בן ציון חדש: בחוף מציצים, שעובדים שם, וסידרו את השובר, והבאגר הגדול, שמרים אבנים של 6, 7 טון, עובד, ואנשים שני מטר מהבאגר עובד, ולא תחמו אפילו את האזור.

בן ציון חדש: זה פתוח, יש מצילים, יש הכול.

גרנר: סביר להניח - החליטו פרנסי העיר, לצורך העניין, לפי שיקול דעתם, בהיבט המקצועי, ולא בגלל- - -

אורי מקלב: מה היה קורה, אם החוף הזה היה החוף היחיד שיש בתל-אביב?

אורי מקלב: החוף הנפרד הוא היחיד.

גרנר: לצורך העניין, ואני חושב שהציבור הדתי צריך להודות שהחליטו פרנסי העיר להכין להם חוף לדוגמה, חוף חבל על הזמן בהיבט הזה, עם כל הנזקים שמשקיעים בו.

גרנר: הם החליטו להרוס הכול, ולבנות הכול מחדש.

גרנר: בעניין הזה מגיע להם כל הכבוד.

גרנר: היו עוד כמה שיקולים – בין המצרים, ל"ג בעומר, אז אנשים לא הגיעו לחוף, לצורך העניין, ולכן בעניין השיקול, שעכשיו הם יכולים לסגור, זה הזמן שלא כולם מגיעים לחוף, וזה מי כמוכם יודעים.

גרנר: הזמן של להקים חוף חדש, עם כל הדברים האלה, זה לוקח הרבה זמן.

גרנר: אדוני יודע שרק חברה אחת זכתה בהקמת תחנות הצלחה, דרך מרכז השלטון המקומי.

גרנר: אם נהרסו כל כך הרבה חופים, הוא לא יכול לעשות 8 או 20 תחנות בבת אחת; יש פה סוגיות שהן בעיות מבניות.

אורי מקלב: התחנה נמצאת.

אורי מקלב: במקרה הזה פותחים את המכרז יותר.

גרנר: זה התמחות, ולא כולם יודעים לבנות תחנת הצלה.

גרנר: אנחנו מאוד מעוניינים לפתוח את זה, אבל יש אילוצים.

גרנר: קו המטרה שווה – אנחנו רוצים לפתוח חוף לדוגמה לכולם, ובמיוחד לציבור הדתי- - -

אורי מקלב: אתה אומר שמשרד הפנים לא יעכב את הפתיחה, ברגע ש- - -

גרנר: ממש לא.

אורי מקלב: לוח הזמנים, קצב העבודה, כמה פועלים יכניסו - אנחנו מעריכים מאוד מה שאתם עושים, אבל החלק של הביצוע, ניהול העבודה, להכניס יותר עובדים, לתת לקבלן עוד פרמיות על זמן שהוא מסיים, לקבוע יעד, מתי שהוא יפעיל יותר עובדים – כשרוצים משהו לפתוח, ולכן אנחנו נמצאים פה – יש אפשרויות, ואתה נראה לי איש ביצועי, אתם יודעים, יש לכם תאריכי יעד, אתה לא עובד רק שוטף, כדי לפתוח את זה, שנגיע ל-1 פתוח.

אורי מקלב: שתיים, מצב הביניים.

שלום ונטורה: עיריית תל-אביב, מכיוון שהיא מבצעת את זה באמצעות חברת אתרים, אנחנו עושים הכול, ונעשה עוד, ככל האפשר, להאיץ בחברת אתרים לקדם את הפרויקט הזה, שיסתיים כמה שיותר מהר.

שלום ונטורה: ההבטחה שלהם היתה עד סוף החודש הזה.

שלום ונטורה: אנחנו את החלקים שלנו כמו תחנת ההצלה, שזה באחריות ישירה של האגף שלי, אנחנו נעמוד בלוח הזמנים.

שלום ונטורה: אני רוצה לציין בשולי הדברים שלקוחות, תושבים, אזרחים שמתקשרים אלינו – אנחנו גם מפנים אותם לחופים לחלופיים.

שלום ונטורה: תל-אביב זה לא אילת; יש חוף דתיים בבת-ים ובראשון לציון ובהרצליה, כלומר עדיין אנחנו נמצאים במתחם סבירות של נסיעה, גם נותנים פתרונות זמניים לציבור הזה, לאלה שלא יודעים, לאפשר להם את ההנאה מהים בתקופה הקשה הזו.

שלום ונטורה: זה מה שאנחנו יכולים לעשות, ונעשה כמיטב יכולתנו.

אורי מקלב: חוף הוא גם נוסטלגיה – אדם מתקשר לחוף.

אורי מקלב: חוף שרתון – כך אני קורא לו – אני גדלתי על החוף הזה, אנחנו אנשים שרגילים לחוף, אז הוא רוצה את החוף הזה, זה המקום שלו, זה המסלול שלו.

אורי מקלב: החוף זה כמו בית הקפה שלך וכמו הספרייה שלך ועוד דברים כאלה.

אורי מקלב: גם אני, כאדם דתי, אנשים עושים את זה לבריאות ובאים לחוף, ואתם יודעים כמה העניין הזה נחוץ.

אורי מקלב: אני מסכם: אני מבקש מכם להעביר לממונים עליכם וגם לאחראי, אנחנו גם נפנה במכתב למנכ"ל, לראש העיר, שאנחנו מעריכים את מה שנעשה, אבל אנחנו היום נמצאים ב-5.6, אנחנו קרובים מאוד ל-1 ביולי, אנחנו כבר בפתחה של הרחצה, והחוף לא מסודר.

אורי מקלב: אנחנו מבקשים שיעשו כל מאמץ כדי לפתוח את החוף בזמן ביעד שאתם קבעתם – אני לא יכול להגיד לכם שמחר, אבל קבעתם לכם ה-1, אבל עד ה-1 שזה יהיה – אם צריך לתגבר את הצוות, את העובדים, צריך לפתור בעיות שמתעוררות, לעשות אסיפה של כל מי שצריך, האחראי, כדי לפתוח, כולל עם אשר כדי שנגיע לשלב הזה.

אורי מקלב: במקביל, אני רוצה מכם, לבדוק מה העלויות, לעשות בינתיים את הדבר המינימלי, את המחיצה של היוטה, כשלב ביניים בכזה סדר גודל.

אורי מקלב: עיריית תל-אביב, שיודעים לבצע דברים גדולים, אצלנו יש פתגם ביידיש, והתרגום בעברית הוא פחות מוצלח – עד בית המרזח, גם כן צריך כוסית של וויסקי.

אורי מקלב: אי-אפשר לחכות עד שם.

שלום ונטורה: הבעיה לא בבד יוטה וגם לא בתקציב לבד יוטה - אפשר לעשות את זה תוך מספר שעות.

שלום ונטורה: עצם שאיבת האנשים פנימה והסיכון הרב- - -

בן ציון חדש: אבל האנשים בפנים.

בן ציון חדש: ביום ששי היו אלפיים איש.

שלום ונטורה: ברגע שיהיו הדברים המינימליים, הבד זה הדבר המיידי שאפשר לעשות.

שלום ונטורה: לא נאפשר כניסה לאף אחד.

שלום ונטורה: חד-משמעית, ניתן את כל המענה.

אורי מקלב: זה שמתרחצים שנמצאים בחוף המציצים, כדי שלא יפריעו להם העבודות ושהם לא יראו את העבודות – לא כי הם נמצאים – בשביל החוף הפתוח תשימו את המחיצה, כדי שלא יפריע לו בעתיד - תבדקו מה אפשר לעשות.

אורי מקלב: זו הזדמנות גם לבקש, בגינה עצמה, במעבר שעשיתם בגן העצמאות, להגביה במקומות המסוימים את המחיצה, ולבדוק גם את המחיצה בתוך הים.

אורי מקלב: לטענת בן ציון, עומק המחיצה התקצר, ואם כבר עושים את זה, לבדוק עוד תוספת כדי להאריך את המחיצה.

פנחס מנצר: שגובלת עם חוף הכלבים.

גרנר: הסערה הזאת הזיזה טונות של חול ומשקולות של בטון – את שובר הגלים הזיזה מהעצמה.

אורי מקלב: כוח המים חזק יותר כאן מכוח האש.

אורי מקלב: עוד שאלה לגבי המצלמות, כפי שהתפרסם בעיתון, שאמורים להתקין בחופים, מילה אחת שתגיד באופן כללי וגם על החוף – האם מדובר גם בחוף הזה, ואם כן, גם אם זה מצלמות ביטחון, עצם המצלמה אצל האנשים האלה, יש להם בעיה עם זה.

שלום ונטורה: ככל שאני יודע, יש כוונה לרשת את החופים לצורכי ביטחון; כרגע מרושתים שני חופים, הם מצולמים, שזה אזור תל-ברוך וחוף ירושלים.

שלום ונטורה: כמו שאתם יודעים, הרצח שקרה באזור תל-ברוך, וחוף ירושלים, שהוא יחסית חוף קצת קשה יותר, ולכן זו דרישת המשטרה, ואנחנו פועלים כך.

שלום ונטורה: זה מוכיח את עצמו, ולכן רוצים לרשת יותר ויותר חופים.

שלום ונטורה: לגבי החוף הנפרד, זו סוגייה שאיני יודע לתת עליה תשובה, אבל היא תועבר הלאה ותוצף בפני הגורמים הרלוונטיים, שיקבלו על זה החלטה.

בן ציון חדש: אפשר לעשות מצלמות דמה.

בן ציון חדש: לנו זה טוב - יש המון גנבים בחוף.

גרנר: לפחות אנחנו רואים שאיפה ששמים, יש מניעה.

גרנר: לשאלה שלך, למצוא את הדרך שתאזן.

אורי מקלב: יש צורכי ביטחון, זה נכון, אז יש מחלוקת, אם זה טוב או לא.

שלום ונטורה: אפשר לאפשר צפייה למורשים בלבד, נניח למשטרה, לצורך העניין, ולא לפתוח את זה לציבור.

אורי מקלב: אני קיבלתי פניות גם בעניין הזה.

אורי מקלב: יש לכם גם נציגות חרדית בעיריית תל-אביב.

אורי מקלב: תתייעצו אתם קודם בעניין הזה.

אורי מקלב: הוא מפסיק להיות חוף נפרד בחלק הזה.

אורי מקלב: צריך אולי להגביל, למקומות שעושים את זה, להודיע: כאן זה אזור מצולם, ואולי להשאיר מקום אחד, שלא כתוב שהוא לא מצולם – אני בא עם הרכב שלי, ואני שם את הדברים שלי ברכב, וצריך לקחת את מפתח הרכב, אז אני אשתדל לשים את זה במקום מאובטח יותר, כשאני יודע שלשם פחות יגיעו.

אורי מקלב: יש אנשים שלא באים עם שום דבר לחוף; יש אנשים שאיבדו הרבה.

גרנר: לוקרים.

בן ציון חדש: הבעיה, שעיריית תל-אביב לקחה חצי מהמלתחות למחסנים שלה - יש שם בודקה שלם.

שלום ונטורה: כרגע אין כלום; יש בנייה מחדש.

בן ציון חדש: חוף בת-ים, חוף ראשון – כל החופים האלה נהרסו, והם נפתחו בזמן, זה אחת.

בן ציון חדש: שתיים, כל החופים בתל-אביב, ב-17:00 המציל הולך, והחופים פעילים.

בן ציון חדש: אפשר לפתוח את החוף עכשיו, וצריך לפתוח עכשיו – שבועות מגיע, אחרי שבועות כולם מגיעים לחוף.

בן ציון חדש: אין ברירה, חייבים לשים בד יוטה.

אורי מקלב: יש הבדל בין שהחוף הוא תקין ואין מצילים, שאז זה לא שעות הרחצה, ויש מושג, שהחוף הוא לא בר-רחצה.

אורי מקלב: לטענתם, מכיוון שהוא חוף בבנייה, אסור לשהות בו.

בן ציון חדש: אתר בנייה.

בן ציון חדש: גם חוף מציצים, שהוא פעיל, הוא גם באותו אתר בנייה, אז אי-אפשר לומר: להם מותר ולנו אסור.

אורי מקלב: המטרה שלי בישיבה הזאת, לפתוח את החוף כמה שיותר מהר, שלא יהיו עיכובים, גם אם צריך היערכות, שיעמדו בתאריך היעד.

אורי מקלב: גם ביקשתי למצוא בזמן – הבאתי את המשל, שעד ה-1 אפשר יהיה לעשות, במידת האפשר.

אורי מקלב: מעבר לכך, דיברנו על שיפור ההפרדה גם בדרך וגם בחוף הים, ולנושא המצלמות קיבלנו תשובה.

פנחס מנצר: גם גשר לשקול לעשות.

אורי מקלב: נכון, זה השלב הארוך היותר, לא המיידי, אבל נעלה את הנושא הזה בישיבות מורחבות יותר.

אורי מקלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.