ועדת הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 183, 2011-05-31 13:00

יריב לוין: צהריים טובים.

יריב לוין: רבותיי, אני פותח את הישיבה בתקווה שזו הישיבה האחרונה לעניין פרק החקיקה של תיקון התקנון.

יריב לוין: נדמה לי שזו ישיבה מספר עשר בנושא הזה, או משהו כזה.

יריב לוין: אנחנו הגענו פחות או יותר למחצית הדרך בישיבה הקודמת.

יריב לוין: יש כמה הערות אחורה, ומכאן הלאה.

יריב לוין: מה שאנחנו עושים, אני מזכיר לכולם, אנחנו עוברים מעבר שני על כל החומר ומאירים את הנקודות שהשארנו אותן להכרעה, או לחילופין נקודות שבהן עשינו תיקונים שהם בעיקרם תיקוני ניסוח.

יריב לוין: בבקשה.

ארבל אסטרחן: אני אתחיל אולי עם הערה כללית.

ארבל אסטרחן: הנוסח שמונח בפניכם כולל את ההערות מהישיבה הקודמת.

ארבל אסטרחן: בנוסף היו שני דברים שבישיבה הקודמת אמרתי שנבדוק בעניין רוחב, אני רוצה להגיד את זה כבר עכשיו למרות שנגיע לזה גם בהמשך.

ארבל אסטרחן: אנחנו הגענו בישיבה הקודמת עד סעיף 18, אז חלק מזה נראה גם בהמשך, אבל אני רוצה להגיד את זה כבר עכשיו.

ארבל אסטרחן: אם אתם זוכרים, הכנתי אז טבלה שנמצאת אצלכם בסוף, שכוללת את כל המקומות שבהם יש התייחסות לעמדת הממשלה.

דורית ואג: היא גדלה מהפעם הקודמת, לפי דעתי.

ארבטל אסטרחן: לא הוספו עוד דברים, הוספתי עוד שורה בכל אחד עם התשובה.

ארבטל אסטרחן: מקומות שיש התייחסות לעמדת הממשלה, עמדת שר, סגן שר, ורצינו לראות שאנחנו יוצרים פה אחידות בעניינים האלה.

ארבטל אסטרחן: ישבתי גם עם אייל זנדברג ממשרד המשפטים בעניין הזה ומה שמוצע בסופו של דבר הוא שהכלל יהיה שכאשר מאפשרים לסגן שר לדבר במליאה, או בוועדה, כפי שנאמר כאן כבר בהרבה מקרים, אבל הרעיון הוא לעשות את זה אחיד, הוא יוכל לדבר רק בענייני משרדו.

ארבטל אסטרחן: זה מבחינת סגן שר שמדבר.

ארבטל אסטרחן: וכאשר נמסרות הודעות של הממשלה בכתב לכנסת, הן יימסרו על ידי מזכיר הממשלה.

ארבטל אסטרחן: איפה הם הדברים האלה מופיעים?

ארבטל אסטרחן: למשל כאשר הממשלה צריכה למסור מראש את עמדתה לגבי הצעת חוק לפני הדיון המוקדם, או כשהיא מסכימה שהצעת חוק תידון בישיבה מיוחדת, הודעה כזאת תימסר על ידי מזכיר הממשלה.

ארבטל אסטרחן: כאשר היא מוסרת גם את העמדה שלה, כדי לדעת, שחבר כנסת יכול לנמק מהמקום - הודעה של מזכיר הממשלה.

ארבטל אסטרחן: או בקשה של הממשלה לפטור מחובת הנחה על הצעה ממשלתית, לפני קריאה ראשונה, או שנייה שלישית - בקשת מזכיר הממשלה.

ארבטל אסטרחן: הודעת הממשלה לוועדה לגבי עמדתה על הצעת חוק שיש לה עלות, בשביל הוועדה תחליט אם ההצעה תקציבית או לא - מזכיר הממשלה.

ארבטל אסטרחן: אלה בעצם דברים שהממשלה בדרך כלל מקבלת אותם בהחלטות של ועדת השרים לענייני חקיקה או בפורום של הממשלה.

ארבטל אסטרחן: מה שאמרתי לגבי הנושא של סגן שר בענייני משרדו, אז למשל הנושא של קריאה ראשונה בהצעת חוק ממשלתית.

ארבטל אסטרחן: מי שיכול להציג אותה זה שר, או סגן שר, רק אם ההצעה היא בענייני משרדו.

ארבטל אסטרחן: כך גם קריאה ראשונה בהצעת חוק פרטית.

ארבטל אסטרחן: מי יכול להביע את עמדת הממשלה.

ארבטל אסטרחן: כך גם טענת נושא חדש.

ארבטל אסטרחן: נוספה עכשיו אפשרות, אם אתם זוכרים, לשר או סגן שר לטעון נושא חדש במפורש, מה שהיום לא מובהר בתקנון, אז סגן שר בענייני משרדו.

ארבטל אסטרחן: כך גם הגשת הסתייגויות על ידי סגן שר.

ארבטל אסטרחן: כאשר יש הצעה להסיר הצעת חוק מסדר היום, מי יכול להביע את העמדה?

ארבטל אסטרחן: זה בעצם אותו דבר כמו הקריאות הקודמות.

ארבטל אסטרחן: הודעת הממשלה על חזרה מהצעת חוק, זה סעיף שעוד מעט נגיע אליו.

ארבטל אסטרחן: הודעת הממשלה על רצונה להחיל רציפות, כל שר או סגן שר בענייני משרדו, והנמקה כאשר סיעה מתנגדת לרציפות.

ארבטל אסטרחן: זאת אומרת זה יהיה איזה שהוא כלל.

ארבטל אסטרחן: אני אצטרך עוד לראות, כשנעשה את הניסוח הסופי, אם זה יהיה בכל סעיף וסעיף או שיהיה סעיף כללי שיגיד את זה לגבי כל הפרק.

ארבטל אסטרחן: זה דבר אחד כללי שהשארנו.

ארבטל אסטרחן: עכשיו הגענו עד סעיף 18.

ארבטל אסטרחן: אתם יכולים לראות בנוסח שלכם את מה שאמרתי עד עכשיו לגבי הודעות הממשלה וסגני השרים, זה מופיע ממורקר בסעיפים השונים.

ארבטל אסטרחן: דבר נוסף, כשעברתי על הדברים, אלה דברים שנאמרו כאן בוועדה, גם על ידי וגם על ידי אחרים, ראיתי שאין לנו מנגנון הכרעה בין יוזמי הצעת חוק לגבי כל מיני דברים שנתנו סמכות ליוזמים.

ארבטל אסטרחן: זאת אומרת נקבע בסעיף 2 שכל הודעה או בקשה בנוגע להצעת חוק פרטית תימסר על ידי אחד היוזמים.

ארבטל אסטרחן: המונח הזה 'אחד היוזמים', מופיע בכל מיני מקומות; אחד היוזמים מציג את ההצעה, אחד היוזמים יכול להסכים שההצבעה בקריאה טרומית תידחה, אחד היוזמים מסכים בשמם להפוך את זה להצעה לסדר וכולי.

ארבטל אסטרחן: אם אתם זוכרים בזמנו דיבר גם עורך דין פינטו על כך שיש בעיה פרקטית לקבוע מנגנון הכרעה, להגיד שזה תמיד היוזם הראשון, כי לפעמים יש שיתופי פעולה בין קואליציה ואופוזיציה והוחלט כאן לא לקבוע מנגנון כזה.

ארבטל אסטרחן: אני חושבת שזה עלול לעורר בעיות בעתיד, אבל בסדר.

ארבטל אסטרחן: מה שכן, דיברתי גם עם עורך דין פינטו וגם עם יושב ראש הוועדה, יש שני מקומות שבהם נדרשת הסכמה בין יוזמים, כאשר הצעות חוק מוזגו.

ארבטל אסטרחן: אז יותר קשה לדרוש מהם להגיע להסכמה, כי כשחברי כנסת יזמו ביחד הצעה, אפשר להגיד להם 'סליחה, אתם הגשתם את זה ביחד, תגידו מי מדבר מטעמכם'.

ארבטל אסטרחן: למשל כאשר בקריאה ראשונה הצעת חוק מוצגת והיא מוזגה מכמה הצעות חוק פרטיות, אחד מהיוזמים מציג, אבל מי זה יהיה?

ארבטל אסטרחן: זה מופיע בסעיף 13 אצלכם.

ארבטל אסטרחן: בישיבה הקודמת, כשדיברנו על הסעיף הזה, אמרנו שהדיון ייפתח ויסוכם על ידי אחד היוזמים.

ארבטל אסטרחן: אני מזכירה שמדובר על הצעת חוק בקריאה ראשונה שמורכבת מכמה הצעות טרומיות נפרדות, ובאין הסכמה בין היוזמים בישיבה קודמת דיברנו על כך שזה יוצג על ידי יושב ראש הוועדה, אבל הציע עורך דין פינטו, וזו גם הצעה הגיונית, שזה יהיה על ידי היוזם ששמו מופיע ראשון על גבי הצעת החוק.

דורית ואג: שהוא בדרך כלל הראשון שהגיש.

ארבל אסטרחן: הוראה דומה גם תיכנס בהמשך בסעיפים שנראה היום.

ארבל אסטרחן: בקריאה שנייה שלישית ניתנה הזדמנות, אחרי שחוק עבר ל---

דורית ואג: אבל את לא סוגרת, אם הוא איננו והוא רוצה שמישהו אחר יציג, אפשר.

ארבל אסטרחן: פה?

ארבל אסטרחן: לא.

ארבל אסטרחן: פה אמרנו על ידי אחד היוזמים.

ארבל אסטרחן: אם אין הסכמה, על ידי זה ששמו מופיע ראשון.

ארבל אסטרחן: אם הם מסכימים, אין בעיה.

ארבל אסטרחן: ואני מזכירה עוד פעם שכל פעם שאנחנו מזכירים יוזמים, זה לא מצטרפים.

ארבל אסטרחן: זה היה שינוי אחד לעומת הישיבה הקודמת וזה מופיע לכם בסעיף 13(א), מודגש עם קו.

ארבל אסטרחן: עניין נוסף, שגם הפנו את תשומת הלב שלי אחרי הישיבה; בסעיף 17, סעיף ההסתייגויות, בסעיף קטן (ד) דובר על מה לא יכללו הסתייגויות.

ארבל אסטרחן: הסתייגות לא תשלול את עצם החוק, זו הוראה שקיימת גם היום בתקנון, ואז פסקה (2) זו פסקה שהוצע כאן להוסיף, שהסתייגות לא תשלול את קיומה של מדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי, לא תהיה גזענית במהותה, שאלה המונחים, אני מזכירה, שקיימים לנו היום בתקנון, ב-134, לעניין הצעת חוק, שהנשיאות לא תאשר הנחת הצעת חוק שקיימים בה הדברים האלה.

ארבל אסטרחן: זה קיים בתקנון הנוכחי והחדש.

ארבל אסטרחן: וגם לא תכיל חריצת משפט, כינוי או ביטוי פוגע או גזעני, או פגיעה בכבוד הכנסת, שזה קיים היום.

ארבל אסטרחן: פה שאלו אותי שתי שאלות.

ארבל אסטרחן: אחת, מה המשמעות של חריצת משפט, והאמת שגם אחרי שהסתכלתי במילון היה לי קצת קשה לענות על זה.

ארבל אסטרחן: חשבנו שזה מונח לא כל כך ברור.

ארבל אסטרחן: יש חריצת לשון, יכול להיות שהכוונה היא חריצת לשון.

ארבל אסטרחן: מוצע להוריד את הביטוי הזה וגם בסעיף השאילתות, גם הכנסנו את זה, אז גם שם להוריד את זה.

ארבל אסטרחן: הדבר השני שנשאלתי הוא מה קורה אם יש ספק.

ארבל אסטרחן: הפסקה הראשונה, לא תשלול את עצם החוק, זה משהו שהוא משפטי פרופר ופה בדרך כלל אומר היועץ המשפטי, 'זה שולל, אי אפשר'.

ארבל אסטרחן: פסקה (3) שאומרת שלהצעת חוק שמתקנת חוק קיים, חוק העונשין תיקון מספר 100, לא תצורף הסתייגות לשם, הוא ייקרא חוק העונשין, תיקון מספר 100, אי אפשר לשנות את השם שלו, זה גם משהו משפטי, אין פה ספק.

ארבל אסטרחן: יכול להיות ספק אם חבר כנסת מגיש הצעת חוק, אומר יושב ראש הוועדה, או בשיתוף עם היועץ המשפטי, 'אתה לא יכול לצרף את ההסתייגות הזאת, כי היא גזענית במהותה', ויש מחלוקת, מי יכריע?

ארבל אסטרחן: אחרי התייעצות עם יושב ראש הוועדה חשבנו אולי לעשות איזה שהוא מנגנון, להחליט שיהיה איזה שהוא מנגנון הכרעה ושהמנגנון הזה יהיה יושב ראש הכנסת.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת שאם מתעורר הספק, יכריע בעניין יושב ראש הכנסת.

ארבל אסטרחן: האמת שיושב ראש הוועדה חשב גם שאולי צריך לעשות את זה בפסקה (1), אבל אני חושבת שלא נכון לעשות את זה.

ארבל אסטרחן: אני מזכירה שבהקשר דומה, לגבי הצעות חוק, זה הנשיאות.

ארבל אסטרחן: הרעיון הוא ששם יש איזה שהוא איזון, זה אמנם גוף פוליטי, אבל.

ארבל אסטרחן: .. הבעיה היא שנשיאות מתכנסת פעם בשבוע.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת אם זה קורה בוועדה שמצביעה כבר על הסתייגויות ומסיימת חוק---

דורית ואג: אז מה?

דורית ואג: אז תרוצי ליושב ראש הכנסת באמצע ישיבה והוא יענה במקום?

רונית יעקבי חייקין: זה נראה די דבילי, יושב ראש הכנסת יכריע בעניין הסתייגות?

יריב לוין: לא, את לא צריכה לרוץ עם זה באמצע ישיבה.

יריב לוין: בסופו של דבר מביאים את ההסתייגויות ובעצם פרקטית מי שמאשר להניח אותן במליאה זה יושב ראש הכנסת.

יריב לוין: בנקודה הזו שבה הוא מאשר את ההנחה במליאה, אם תהיה טענה שיש הסתייגות---

דורית ואג: אבל בדרך כלל הוויכוח יהיה משפטי, אם זה כן או לא.

ארבל אסטרחן: גם על הצעות חוק שמונחות ויש ספק אם ההצעה היא גזענית במהותה או שוללת את קיומה של המדינה וכולי, בסופו של דבר גם אם יש המלצה של הלשכה המשפטית, כמובן הדבר הזה לשמחתנו לא קורה כמעט, אז הנשיאות היא זו שמכריעה כי זו הכרעה גם ערכית, מהותית.

יריב לוין: אני חושב שזאת הכרעה שצריכה להישאר בדרג הפוליטי ולא בדרג...

יריב לוין: אני לא מתנגד שהיא תלך לנשיאות, השאלה איך אנחנו מקיימים את זה בנשיאות במובן הפרקטי של העניין.

יריב לוין: זו השאלה היחידה.

יריב לוין: אני חושב שהנשיאות זה הכי נכון, השאלה היא רק איך עושים את זה פרקטית ולכן הצענו שזה יישאר אצל יושב ראש הכנסת בגלל הבעיה הפרקטית.

יריב לוין: שוב, אני מזכיר עוד פעם, זו הסתייגות שיש ויכוח אם להעלות אותה.

יריב לוין: צריך גם לזכור את הקונטקסט, זה לא בדיוק איזה סוגיה הרת גורל, אבל צריך לתת איזה שהוא מנגנון שאם למישהו יש טענה הוא יוכל לבוא ליושב ראש הכנסת ויהיה איזה שהוא גורם שיכול לקבל פה החלטה.

ארבל אסטרחן: שבעצם הוועדה תוכל לסיים את הטיעונים.

ארבל אסטרחן: הם יגידו, את ההסתייגות הזאת, שלא הצלחנו להכריע---

דורית ואג: אם הם ירצו למרוח או למשוך זמן על הצעת חוק, יתחילו---

תמר כנפו: אז נשיאות הכנסת כן, לא יושב ראש הכנסת.

יריב לוין: לא, השאלה מה יקרה אם רוצים להניח את זה לפני שיש ישיבה של הנשיאות.

רונית יעקב חייקין: יעשו משאל טלפוני.

דורית ואג: אי אפשר על כזה דבר לעשות משאל טלפוני.

תמר כנפו: יש משאל טלפוני.

ארבל אסטרחן: מה פתאום, אין משאל טלפוני, כי משאל טלפוני לא מאפשר התייעצות.

רונית יעקבי חייקין: אבל איך עושים משאל טלפוני לגבי הצעה, כשמגישים שוב הצעה דחופה לסדר?

רונית יעקבי חייקין: עושים משאל טלפוני.

ארבל אסטרחן: משאל טלפוני הוא בעיקרון דבר בעייתי, כי הוא לא מאפשר סיג ושיח ולשמוע דעות של אחרים.

סהר פינטו: אבל לרוב זה לא קורה, יש חובת הנחה של יום וביום רביעי אין הצעות חוק לקיים---

ירדנה מלר הורוביץ: אבל לפעמים כן יש.

דורית ואג: והיא רוצה להניח ביום שני כדי להביא את זה ביום שלישי.

סהר פינטו: ביום שני אחרי ה---

דורית ואג: אחרי הנשיאות.

ארבל אסטרחן: ביום שלישי בבוקר היא סיימה חקיקה.

תמר כנפו: אתה עושה את זה בהתניה, שאם הנשיאות מחליטה.

דורית ואג: אבל הנשיאות מתכנסת רק ביום שני אחרי זה.

דורית ואג: זה סוג של פיליבסטר, אפשר לעשות מזה---

יריב לוין: אין לי בעיה.

יריב לוין: אתם רוצים שזה יהיה נשיאות?

יריב לוין: אין לי בעיה.

רונית יעקבי חייקין: זה עבר ליועץ המשפטי של הוועדה, אז מי שמכריע הוא היועץ המשפטי של הכנסת אולי.

תמר כנפו: אבל זה לא נושא משפטי, זה נושא---

יריב לוין: זה לא נושא משפטי, זה נושא ערכי.

יריב לוין: זה כמו שבהצעת חוק ההכרעה בסוגיה הזו היא הכרעה של הנשיאות ולא של הייעוץ המשפטי.

ירדנה מלר הורוביץ: הם יכולים להגיד שיש בעיה, אבל הם לא מחליטים, הנשיאות מחליטה.

יריב לוין: אין בעיה.

יריב לוין: אז אנחנו נקבע שזה יהיה הנשיאות, ובכל מקרה זה כל כך שולי, זה רק כדי ליצור קו אחיד, שמה שחל לגבי הצעות חוק יחול גם לגבי הסתייגויות ולא נהיה באבסורד שאתה לא יכול לעשות את זה בדרך של הצעת חוק, אבל אתה יכול לעקוף את העניין דרך הסתייגות.

ארבל אסטרחן: יכול להיות שיהיה צריך לראות אם ייעשה שימוש לרעה בסעיף הזה, או במנגנון הזה, ולבדוק את זה מחדש.

ארבל אסטרחן: אז אני חושבת שאלה הם השינויים מהישיבה הקודמת.

סהר פינטו: אם החוק עצמו שעולה הוא עונה להגדרה הזו?

ארבל אסטרחן: היום הבחינה במובן הזה נעשית רק לפני ההנחה לטרומית.

סהר פינטו: במועד ההנחה ובהסתייגות.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: בוודאי שזה משליך על הבחינה של החוק בוועדה.

סהר פינטו: זאת אומרת אם הוועדה קיבלה את ההסתייגות והיא נכנסה לתוכן החוק, אז אף אחד לא יוכל לבקר את היותה גזענית.

סהר פינטו: אבל אם ההסתייגות נדחתה, דווקא אז אפשר לבחון אותה.

סהר פינטו: אם ההסתייגות נדחתה, הסיכוי שהיא תעבור במליאה---

יריב לוין: לא הבנתי, מה זאת אומרת?

ארבל אסטרחן: אומר סהר, אם מכניסים סעיף גזעני---

דורית ואג: ולא הסתייגות גזענית.

ארבל אסטרחן: אין אף אחד שיכול למנוע את זה.

ארבל אסטרחן: אחר כך אולי יפסלו את החוק בבית המשפט, כי הבחינה היום היא רק בשלב של הטרומית, שלפני ההנחה.

סהר פינטו: אני הצעתי הסתייגות שהיא גזענית במהותה.

סהר פינטו: אם היא לא התקבלה, היא עולה לנשיאות שתאשר לי האם להעלות אותה במליאה.

סהר פינטו: אם היא התקבלה ונכנסה לתוכן החוק, אף אחד לא---

יריב לוין: למה?

יריב לוין: אני יכול כחבר כנסת לערער, לפנות לנשיאות ולהגיד 'רבותיי, זה---

דורית ואג: לא, הוא רוצה להוסיף שלב שלא רק הסתייגות במחלוקת תלך לנשיאות, אלא גם אם הוועדה עשתה איזה שהוא...

דורית ואג: כמו שיש טענת נושא חדש שבאה הנה, אז יהיה טענת גזענות שתלך לשם.

ארבל אסטרחן: בשלבי החקיקה הבחינה היא חוקתית.

אייל זנדברג: אני לא בטוח בכלל, אני חייב לומר בפתח הדברים שהכוח של התקנון להגביל את הדבר הזה הוא בעיניי לא נקי מספק, אבל זאת לא השאלה כרגע.

אייל זנדברג: לשיטתכם, יש הבדל בין פעולות שעושה הוועדה לפעולות שעושה היחיד.

אייל זנדברג: הצעת חוק פרטית בשלב המאוד מאוד מוקדם, היה חשש שחבר כנסת יכול ליזום כל דבר שהוא רוצה, כך אני מבין, אז קבעו שהנשיאות שהיא גוף רחב יותר, ימתן הצעות חוק כל כך קשות כי לא רוצים שאפילו זה יבוא לדיון.

אייל זנדברג: בניגוד לעיקרון שהכל אפשר לדון בפרלמנט, לא ידונו בו.

אייל זנדברג: דומה לכך המקרה של הסתייגות, שחבר כנסת יחיד יכול להכניס מסר שכזה, ואז אולי רוצים, אני לא אומר אם זה טוב או לא טוב, רוצים לבלום את זה.

אייל זנדברג: ההנחה, אני מניח, שהגוף הקולגיאלי שקרוי ועדה לא ייצר מסרים כל כך קשים, או יש פחות סיכוי שהוא ייצר אותם, ולכן אולי זה היה הרציונל.

דורית ואג: באיזה מדינה?

אייל זנדברג: לא, זה הרציונל, בשונה מאשר היחיד יכול לקרוא תיגר לבין קבוצה.

אייל זנדברג: ועדיין לא בטוח שהדבר הזה הוא נכון, כי זה באמת מוזר שנוצרים פה פערים בין מסרים מותרים, כשהשאלה העקרונית היא האם פרלמנט בולם תכנים כאלה בסוף, או גם מונע את עצם הדיון בהם.

רונית חייקין יעקב: אם הוא פספס את זה בטרומית?

רונית חייקין יעקב: זה כמו הצעת החוק שעברה---

אייל זנדברג: זה לא מה שבא למנוע.

רונית חייקין יעקב: על החיילים המשוחררים.

דורית ואג: זה לא גזעני.

דורית ואג: היא ממש לא גזענית.

דורית ואג: הוויכוח שם הוא אחר.

רונית חייקין יעקב: מה הוויכוח שם?

אייל זנדברג: אם החוק יחוקק מה יהיה דינו, ולא אם---

רונית יעקבי חייקין: מה זה אפליה?

רונית יעקבי חייקין: אפליה זה לא---

יריב לוין: אפליה זה לא בהכרח גזענות.

ארבל אסטרחן: הוא ביקש לבדוק אותה לאור 134, אמרנו ש-134 נבחן בשלב ההנחה.

רונית יעקבי חייקין: מה קורה נניח שנשיאות לפעמים מפספסת?

ארבל אסטרחן: היא לא מפספסת, היא מחליטה.

רונית יעקבי חייקין: מה היא החליטה?

רונית יעקבי חייקין: הנשיאות מה?

רונית יעקבי חייקין: היא קוראת את כל ההצעות ו---

דורית ואג: לא, חזקה על היועץ המשפטי לכנסת---

ירדנה מלר הורביץ: ההצעות מונחות ואנחנו מקבלים מכתב מהלשכה המשפטית שהם בחנו את ההצעות ואין להם שום הערה ואפשר להניח אותן על שולחן הכנסת.

ירדנה מלר הורביץ: בעבר הייתי נוכחת בישיבה ששם הפנו תשומת לב להצעת חוק שיש איתה בעייתיות והיה דיון.

ירדנה מלר הורביץ: היו כמה כאלה.

יריב לוין: אני מסכים שבכל הרעיון יש בעייתיות מעצם ייסודו אבל מכיוון שזה ההסדר שישנו לגבי החקיקה, יש היגיון ליישר קו גם בהסתייגויות ולא ליצור מצב אבסורדי שבו דרך ההסתייגות אתה עוקף את התהליך שקיים היום בחקיקה.

יריב לוין: לא מעבר לזה.

יריב לוין: גם השימוש בזה הוא הרי שולי שבשולי.

אייל זנדברג: השאלה אם צריך את הסיפה או שאפשר להסתפק באמירה ערכית, שההסתייגות לא תשלול, בלי לבנות מנגנון.

יריב לוין: כן, אבל אז מי יחליט?

יריב לוין: מישהו צריך להכריע בזה.

יריב לוין: הרי זה לא בלתי סביר שתישמע טענה כזאת ב...

דורית ואג: ברגע שיהיה סעיף, יישמעו הרבה.

יריב לוין: בטח, כן.

יריב לוין: זה יישמע.

יריב לוין: ההיגיון אומר, עוד פעם, שזה יהיה אותו גורם שמכריע.

יריב לוין: אנחנו חשבנו לכתוב את יושב ראש הכנסת בגלל הבעיה הטכנית של לכנס את הנשיאות וכל זה.

יריב לוין: אתם מעדיפים שזה יישאר הנשיאות?

יריב לוין: בסדר.

ירדנה מלר הורוביץ: אני מניחה שבפרקטיקה ירצו לשמוע גם לגבי הסתייגות את הייעוץ המשפטי.

סהר פינטו: זה אבסורד, אם החוק עובר, זה בסדר, אף אחד לא יכול לעצור אותו, ואם ההסתייגות לא עוברת, אז עוצרים אותה.

יריב לוין: לא, מה זה אם החוק עובר?

יריב לוין: אם החוק עובר בוועדה, הוא עובר.

יריב לוין: כמו שאמר אייל, זה לא איזה יוזמה פרטית של מישהו.

יריב לוין: נעשה דיון, יש רוב שתומך בדבר הזה.

יריב לוין: עם כל הכבוד, אנחנו לא... תשמע, אם הרוב חושב שהדבר הזה לא שולל את קיום המדינה---

רונית יעקבי חייקין: הרבה פעמים הרוב זה רק יושב ראש הוועדה.

סהר פינטו: בדיוק, הרוב זה יושב ראש הוועדה.

יריב לוין: זו טענה מאוד נכונה במישור המעשי, אבל היא לא יכולה לעמוד במישור העיוני לעולם, כי אם אנשים לא באים, אז יושב ראש הוועדה מחליט.

דורית ואג: כל זמן שאין קוורום זה המצב, ואם יהיה קוורום אז לא יהיו ישיבות, לא יהיו הצבעות.

דורית ואג: שום דבר לא ייגמר.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: לבוא להגיד שעכשיו אנחנו נטיל מגבלות בגלל שאנשים לא באים לישיבות, עם כל הכבוד, זה לא...

ארבל אסטרחן: אז אנחנו אומרים נשיאות.

יריב לוין: כן.

ארבל אסטרחן: ועוד הערה אחת לסעיף 17.

ארבל אסטרחן: ב-17ב, לגבי ההסתייגויות, זה משהו שהוא טכני, אבל אני רוצה להגיד אותו, אמרנו שיש שלוש אפשרויות להגיש הסתייגות או שאדם מציג בעצמו או שהוא הסמיך מישהו אחר ופה העירו לי, כתבנו שחבר כנסת יכול להסמיך חבר כנסת אחר ושר יכול להסמיך---

דורית ואג: ודודו התנגד.

ארבל אסטרחן: וסגן שר יכול להסמיך את נציג הממשלה, ואז העירו לי שהמלה 'הסמכה' היא חזקה מדי, כי הוא לא ממש מסמיך אותו להגיש הסתייגות ואחר כך כמובן השר צריך לתת את זה בחתימתו, אבל נציג הממשלה מתחייב בשמו, אז חשבנו להגיד שחבר כנסת אחר הציג בשמו את הצעתו וסגן השר, נציג הממשלה, הציג את הצעתו.

ארבל אסטרחן: להבהיר שאין פה איזה שהיא הסמכה מפורשת.

ארבל אסטרחן: עכשיו אנחנו יכולים להמשיך לסעיף 19, הפרק השלישי, הקריאה השנייה והשלישית.

ארבל אסטרחן: הפרק הקודם היה הכנה לקריאה שנייה ושלישית ועכשיו הקריאה השנייה והשלישית במליאה.

ארבל אסטרחן: פה אמרנו, כזכור, שמזכיר הכנסת מניח את ההצעה על השולחן.

ארבל אסטרחן: הקריאה תתחיל למחרת.

ארבל אסטרחן: זה מקום, למשל, שיש כאן הערה, אלא אם ועדת הכנסת החליטה על קיצור התקופה לפי בקשה של הוועדה שהכינה את הצעת החוק, או של הממשלה.

ארבל אסטרחן: פה למשל מוצע שמי שיעביר את הבקשה הזאת זה מזכיר הממשלה.

ארבל אסטרחן: סעיף 20 הוא מה שהיום מופיע ב-124, אפשרות של ועדה לחדש את הדיונים בהצעת חוק אחרי שההצעה הונחה וכל עוד לא החלו בקריאה השנייה.

ארבל אסטרחן: פה, בסעיף קטן (ב) הובהר שאחרי שהוועדה מחדשת את הדיונים, מסיימת אותם, מביאה נוסח חדש שאליו יצורפו הסתייגויות ובקשות דיבור, לרבות הסתייגויות ובקשות שהתבקשו לפני שהדיון חודש, ככל שהן מתאימות.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת מה שהוגש לפני שהוועדה משכה את זה נשאר ולא צריך להגיש מחדש.

דורית ואג: צריך לבדוק אם זה מתאים לנוסח החדש.

ארבל אסטרחן: סעיף 21.

ארבל אסטרחן: פה היתה הערה שסוכם בזמנו שנדבר עליה שוב.

ארבל אסטרחן: הקריאה השנייה נפתחת בהנמקה של יושב ראש הוועדה וכזכור יושב ראש הוועדה זה יכול להיות גם חבר ועדה שהוא הסמיך, עכשיו הנמקת ההסתייגויות.

ארבל אסטרחן: מה שדובר כאן זה שכל מסתייג מנמק חמש דקות, ואז דובר על כך שההסתייגויות ינומקו לגבי כל סעיף בנפרד, לפי הסדר שבו נרשמו בנוסח, ונשארו כאן שתי שאלות פתוחות; אחת, האם לאפשר בכל זאת לעשות מה שהיום קורה בפועל, שחבר כנסת מנמק את כל ההסתייגויות שלו לחוק.

ארבל אסטרחן: אני חושבת שזה מאוד הגיוני, אבל זה נשאר כאן פתוח.

יריב לוין: על זה יש הסכמה.

אברהם מיכאלי: הכל בזמן מוגבל או שכל הסתייגות חמש דקות?

ארבל אסטרחן: לא, כל הסתייגות חמש דקות, זה מה שקבעו, אבל יש חמישה סעיפים וחבר כנסת הגיש הסתייגות---

דורית ואג: אם יש עשרה מסתייגים ושישה מסכימים, העשירי, גם אם הוא לא מסכים, זה לא יעזור לו.

ארבל אסטרחן: אם יש בחוק חמישה סעיפים והוא הגיש הסתייגות לסעיף 1, 2 ו-5.

ארבל אסטרחן: יש לו 15 דקות על זה, אין ספק, עכשיו השאלה היא האם הוא צריך לעלות פעם אחת כשמנמקים סעיף 1, לעלות פעם שנייה כשמנמקים סעיף 2, לעלות כשמנמקים את סעיף 3, או שהוא יכול בפעם אחת.

ארבל אסטרחן: אז השאלה האם רוצים שהכלל יהיה שזה מרוכז, או ש---

קריאות: לא, לא.

רונית יעקבי חייקין: לא, מה פתאום.

רונית יעקבי חייקין: תארי לעצמך למשל אחד עולה ומדבר 60 דקות, השני ידבר 50 דקות.

ארבל אסטרחן: לא, כשיש סדרי דיון מיוחדים, הכללים---

רונית יעקבי חייקין: לא, אני לא מדברת על תקציב.

ארבל אסטרחן: היום אנחנו יודעים שבפועל מה שקורה הוא שחבר כנסת מנמק את כל הסתייגויותיו ביחד.

ארבל אסטרחן: השאלה אם רוצים לסטות מזה.

רונית יעקבי חייקין: תלוי מתי.

דורית ואג: ב-90% מהמקרים בטח.

ירדנה מלר הורוביץ: רונית, גם כשאין הסדר, אנחנו שואלים, לא בחוקים הגדולים גדולים, אבל בחוקים ה...

ירדנה מלר הורוביץ: אנחנו שואלים 'אתה רוצה לנמק את כולם ביחד?'

רונית יעקבי חייקין: זאת אומרת, שלא אחד יגנוב את הבמה, ידבר 60 דקות והשני 50 דקות.

רונית יעקבי חייקין: .. את יודעת על מה אני מדברת.

קריאה: נשאיר את שתי האופציות.

רונית יעקבי חייקין: כן, זה לא טוב?

ירדנה מלר הורוביץ: תשאירי את האופציה שאפשר.

ארבל אסטרחן: אז מי יחליט?

אברהם מיכאלי: ההיגיון אומר שאם יש נושא אחד שפחות או יותר...

אברהם מיכאלי: נושא אחד באותו חוק, שהוא ירכז את הכל ביחד.

ארבל אסטרחן: אי אפשר לדעת.

רונית יעקבי חייקין: מה פתאום?

רונית יעקבי חייקין: זה לא טוב לאופוזיציה.

דורית ואג: מה הבעיה לתת כך או כך, כל אחד מה שהוא רוצה?

תמר כנפו: נכון, כמו שהיה המצב, להשאיר גם את האפשרות הזאת וגם את האפשרות הזאת, כשהם מגיעים להסכמה, כמו שקיים היום.

תמר כנפו: כשזה חוקים קטנים, אז... שתי האפשרויות.

ארבל אסטרחן: היום חבר הכנסת עולה ומנמק את הסתייגויותיו, הוא לא עולה כמה פעמים.

יריב לוין: לא, אין ויכוח ששתי האפשרויות יהיו ואין ויכוח שזה עניין של כל אחד מה הוא מסכים, השאלה רק מה אנחנו קובעים כבררת המחדל.

יריב לוין: האם אנחנו באים ואומרים, מי שרוצה לעשות בנפרד, יצטרך לבוא להגיד 'אני מבקש בנפרד', כדי שיפצלו לו את זה, או שהוא יצטרך לבואו להגיד 'אני מבקש ביחד', כדי שיאחדו לו את זה.

יריב לוין: זאת השאלה.

ארבל אסטרחן: כאן צריך להיות מה שנוהג.

סהר פינטו: אם בררת המחדל היא אחד, אז מה סדר הדוברים?

סהר פינטו: לפי מה אתה מחליט מי הראשון?

סהר פינטו: הראשון שרץ והגיש את ההסתייגות?

תמר כנפו: לפי רישום ההסתייגויות.

סהר פינטו: הראשון שהגיש את ההסתייגות הראשונה?

סהר פינטו: ואז אם הוא יגיש עוד 100 הסתייגויות?

רונית יעקבי חייקין: הוא ידבר 500 דקות.

קריאה: בדיוק, והבא בתור יעלה ב-10 בלילה.

סהר פינטו: בדיוק, והבא בתור יעלה ב-10 בלילה.

ארבל אסטרחן: אבל ככה עובדת הכנסת.

יריב לוין: אז הוא יגיש 50 הסתייגויות חילופיות לסעיף הראשון.

יריב לוין: אין בעיה, אם הוא רוצה להשתלט על הבמה.

יריב לוין: ..

יריב לוין: זה פשוט, זה לא סיפור מסובך.

סהר פינטו: זה צריך להיות בנפרד, עם אפשרות לחבר.

סהר פינטו: היושב ראש, בהסכמת המסתייג.

תמר כנפו: תכל'ס בחוקים הגדולים, הבעייתיים יש הסדרים.

ארבל אסטרחן: אז היושב ראש יגיד 'עכשיו מנמקים את ההסתייגויות לסעיף 1' ויקרא לכל המסתייגים לסעיף 1.

ארבל אסטרחן: 'עכשיו מנמקים את ההסתייגויות לסעיף 2'---

יריב לוין: בפועל זה לא עובד כך.

תמר כנפו: בפועל זה עבד כך והצבענו אחרי כל סעיף וסעיף.

תמר כנפו: בפועל ככה זה היה.

דורית ואג: אבל כבר שנים זה לא כך.

תמר כנפו: בסדר, אבל אני אומרת שבפועל ככה זה היה.

תמר כנפו: נימקו והצביעו.

סהר פינטו: וזה היה טוב יותר.

תמר כנפו: נכון וככה הצליחו להעביר דברים.

סהר פינטו: היה דיון ענייני.

אברהם מיכאלי: אין לי בעיה שזה יישאר כאופציה, אלא אם כן הוא הסכים---

ארבל אסטרחן: אבל זה לא רק הוא, זה כל המסתייגים, כי אם הוא עולה כל פעם, אז גם האחרים יעלו כל פעם.

סהר פינטו: לא, אז תעשי את היושב ראש שהוא סוג של בקרה לעניין, בהסכמת המסתייג.

סהר פינטו: כמו שיש היום, בלי יושב ראש הוועדה.

סהר פינטו: היושב ראש, בהסכמת המסתייג.

תמר כנפו: בסדר, זה בדרך כלל ועדת השרים---

סהר פינטו: ואז את משאירה שיקול דעת למישהו שהוא---

אייל זנדברג: ההחלטה שלו להסתייג במרוכז משפיעה על המסתייג הבא שצריך לנאום ב-3 בלילה.

אייל זנדברג: צריך לתת כוח, נדמה לי, לפי מה שאתם מתארים פה את הבעיה, למסתייג האחר להתנגד לניצול הזכות הזאת.

רונית יעקבי חייקין: בוודאי, צריך לשמור על המיעוט.

דורית ואג: מה שאומרת רונית, זה אם לא כולם הסכימו במרוכז, לא יהיה במרוכז.

דורית ואג: זה מה שהיא אומרת.

רונית יעקבי חייקין: ב-99% הם מסכימים במרוכז.

איל זנדברג: הם לא יתנגדו, כי יצטרכו להתנגד לזה, כי מבחינת היעילות יותר נוח לדבר במרוכז.

איל זנדברג: בררת המחדל צריכה להשיג יעילות, עם זכות להתנגד.

איל זנדברג: אם מסתייג אחד לא רוצה שיהיה ככה, אז לא יהיה ככה, אבל הוא יצטרך לבוא ולהגיד שהוא לא רוצה, אחרת השתיקה שלו גורמת לחוסר יעילות.

רונית יעקבי חייקין: אני אומרת להשאיר את זה לפי הסדר שפה נרשמו בנוסח שהונח על השולחן, ויש גם אופציה לנמק את זה במרוכז.

רונית יעקבי חייקין: זאת תהיה האופציה השנייה.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת הכלל יהיה שבכל חוק היושב ראש יגיד 'עכשיו מנמקים את ההסתייגות של סעיף 1'.

רונית יעקבי חייקין: הכלל הזה לא עובד, ב-99% הוא לא עובד.

ארבל אסטרחן: זה לא קיים ככה היום.

תמר כנפו: כי יש הסכמות בין קואליציה ואופוזיציה בפועל.

ארבל אסטרחן: היום כל מסתייג מנמק את כל הסתייגויותיו.

ארבל אסטרחן: לא כשיש סדרי דיון מיוחדים או הסכמות---

תמר כנפו: לא צריך סדרי דיון מיוחדים.

ארבל אסטרחן: עולה איזה שהוא חוק רגיל, לא חוק מיוחד, לא שום דבר, כל מסתייג מנמק את כל הסתייגויותיו---

דורית ואג: זה בתנאי שחבר הכנסת אלקין בא ועשה עבודה קודם.

ארבל אסטרחן: אף אחד לא עשה שום עבודה ואף אחד לא מבקש כלום---

רונית יעקבי חייקין: אנחנו מדברים על הבעייתיים.

תמר כנפו: למה את הולכת לבעייתיים, הרי אין הסכמות.

ארבל אסטרחן: אף אחד לא עושה כלום, כל אחד מנמק את כל ההסתייגויות.

רונית יעקבי חייקין: לא נכון, אלקין עושה עבודה---

ארבל אסטרחן: אם יש למישהו שתי הסתייגויות, היושב ראש אומר לו 'יש לך עשר דקות'.

ארבל אסטרחן: ככה זה.

אייל זנדברג: רונית, זה מפריע לכם אם יש אפשרות שמישהו מהמסתייגים יבקש 'אני מתנגד לכלל הזה'?

רונית יעקבי חייקין: אני רוצה לשמור על דעת המיעוט.

רונית יעקבי חייקין: אני רוצה שזה יהיה בסדר הזה.

רונית יעקבי חייקין: וכבר אני אומרת לכם שב-99% זה עובד כמו שירדנה אומרת.

אייל זנדברג: אני לא הבנתי מה הכלל שאת מציעה פרקטית.

רונית יעקבי חייקין: שזה יהיה לפי הסדר.

אייל זנדברג: מה הכלל?

אייל זנדברג: מתי זה לא יהיה סעיף סעיף?

דורית ואג: בהסכמת כל המסתייגים.

דורית ואג: זה מה שהיא אומרת.

יריב לוין: לא, אבל אני אגיד לך, רונית, מה תהיה הבעיה בהצעה שלך.

יריב לוין: הרי אם יהיו נניח 8 מסתייגים, אנחנו נמצאים באולם, מתחיל הדיון, מסתייג מספר 7 איננו באותו רגע שם, יבוא היושב ראש ויגיד 'תראו, אני מציע שכשכולם ידברו, כל אחד במרוכז', צריך את הסכמת כולם, לפי שיטתך, השביעי איננו, באותו רגע אין דרך להגיע להסכמה.

תמר כנפו: לא, אם הוא לא נמצא, אין הסתייגויות.

יריב לוין: לא, הוא יכול היה להיכנס אחרי שלוש דקות.

אייל זנדברג: אבל הוא גם לא מנמק והוא גם לא מצביע.

תמר כנפו: הוא לא מנמק כי הוא לא נמצא.

אברהם מיכאלי: לא, הוא יגיע בתורו.

יריב לוין: ואם הוא מגיע בתורו?

יריב לוין: הוא אומר 'אני שביעי, אני אכנס עוד עשר דקות'.

ירדנה מלר הורוביץ: בשביל זה יש מנהלי סיעות שיבואו ויקראו לכם.

יריב לוין: לא, מה זה יבואו ויקראו?

אברהם מיכאלי: יריב, אני מציע, אל תשנו כלום, תשאיר אותו דבר, הסכמות יש?

אברהם מיכאלי: יש, אין?

אברהם מיכאלי: אין.

דורית ואג: לא, אבל הוא צודק, מה שאייל אומר יפתור לה את הבעיה, כי אם יהיה כתוב שהאופציה הראשונה, כמו שאמרנו, סעיף סעיף, האופציה השנייה הכל ביחד, אלא אם כן התנגד אחד המסתייגים, ואז אם הוא לא באולם, להתנגד, אז זו בעיה שלו.

אייל זנדברג: אם זה חשוב לו, הוא יתנגד.

אייל זנדברג: בררת המחדל תהיה לפי היעילות---

יריב לוין: אין דרך פרקטית אחרת.

יריב לוין: אחרת זה יעבור לכלל של אחד אחד, כי אנשים לא יהיו ואי אפשר יהיה לקבל הסכמה מכולם.

יריב לוין: צריך שמישהו יהיה שם כדי להגיד 'אני מבקש שזה יהיה אחד אחד'.

יריב לוין: באותו רגע הוא מקבל את זה, אבל אם הוא לא נמצא שם, לא יעבוד העניין.

ירדנה מלר הורוביץ: אתה אומר 'ינמקו', אבל אם רוצים לעשות מקבץ של הסתייגויות, אפשר.

ארבל אסטרחן: זה לא מה שקורה בפרקטיקה.

ארבל אסטרחן: בפרקטיקה יושב ראש הכנסת רואה שיש לחבר כנסת שתי הסתייגויות, הוא אומר לו 'יש לך עשר דקות'.

יריב לוין: כן, אבל הוא לא שואל את הסכמת האחרים.

דורית ואג: המתנגד הרי יכול מראש להודיע למזכירת הכנסת, 'תדעי לך, בחוק הזה אני מתנגד להצגה מרוכזת של ההסתייגויות'.

ירדנה מלר הורוביץ: הם אומרים את זה, הם אומרים לנו.

יריב לוין: אין בעיה, הנקודה היא לא הסכמת המסתייג עצמו לזה, הכשל פה הוא במקום שמישהו רוצה להתנגד, אז הוא צריך להגיד את זה, כי אחרת נצטרך לחפש אותו כדי לקבל את הסכמתו.

יריב לוין: זה לא הגיוני.

יריב לוין: זה לא יעבוד.

בועז רבל: מה שאייל מציע, הפתרון הוא פתרון הגיוני.

יריב לוין: הכי נכון.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: הוא היחיד שיכול לעבוד פרקטית.

יריב לוין: אין בררה, זה עניין טכני.

קריאה: רק המתנגד צריך להגיד?

סהר פינטו: לדעתי זה הרבה יותר פרקטי.

סהר פינטו: האפשרות להביא את כולם להסכים---

יריב לוין: היא לא מעשית.

סהר פינטו: ואז אנחנו נמצא את עצמנו שגם במצב שאנחנו רוצים להסכים---

יריב לוין: ולא מוצאים את האנשים כדי להביא אותם להסכים.

רונית יעקבי חייקין: אם אתה לא מוצא אותו, אז אתה לא צריך אותו.

אברהם מיכאלי: הוא יודע שהתור שלו עוד חצי שעה.

דורית ואג: לך זה טוב, זה נותן לך אופציה לפני שהתחילו במליאה כבר להודיע שאתם מתנגדים ל---

יריב לוין: רונית, זה הרבה יותר טוב.

סהר פינטו: רונית, ברגע שאחד מודיע וזה פותח את זה, אז---

רונית יעקבי חייקין: סהר, אני סומכת עליכם.

דורית ואג: אנחנו מקווים שלא תעשו את זה הרבה, כי אנחנו לא אוהבים ש---

סהר פינטו: שבררת המחדל היא במרוכז אלא אם אחד המסתייגים מתנגד.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת מספיק שאחד המסתייגים יבקש.

ארבל אסטרחן: ..

ארבל אסטרחן: הוא צריך להגיד את זה לפני תחילת הנמקת ההסתייגויות, נכון?

ארבל אסטרחן: הוא לא יכול להגיד את זה באמצע.

בועז רבל: ברור.

רונית יעקבי חייקין: אם התחילו כבר במרוכז, אז מה?

ארבל אסטרחן: עוד פעם אני אחזור על זה.

ארבל אסטרחן: הנמקת ההסתייגויות תהיה במרוכז לכל מסתייג, אלא אם כן אחד המסתייגים הודיע לפני תחילת הנמקת ההסתייגויות---

רונית יעקבי חייקין: את מורידה לפי סעיף סעיף?

רונית יעקבי חייקין: לא הבנתי.

ארבל אסטרחן: זה מה שכרגע סהר אמר.

ארבל אסטרחן: אז תחליטו.

דורית ואג: לא, הם רוצים שתחלקי את זה לשתיים; אופציה ראשונה סעיף-סעיף, אופציה שנייה במרוכז, אלא אם אחד הנציגים התנגד.

ארבל אסטרחן: מה זה אופציה שנייה?

ארבל אסטרחן: מי מחליט בין שתי האופציות?

ארבל אסטרחן: אי אפשר שתי אופציות, צריך אחת---

יריב לוין: רבותיי, הסדר יהיה כזה; אנחנו נכתוב ככה, כדי לפתור את הוויכוח הזה, שהסתייגויות ינומקו לפי הסדר שנרשמו, או במרוכז.

יריב לוין: יהיו שתי אפשרויות.

יריב לוין: קודם כל נגדיר שישנן שתי אפשרויות לעניין הזה.

יריב לוין: הצעד השני יהיה לבוא ולומר שביקש חבר כנסת שההסתייגויות ינומקו בנפרד, בקשתו תחייב את כולם והעניין ינומק בנפרד.

יריב לוין: לא היתה בקשה כזאת, יראו את האנשים כמסכימים שההסתייגויות ינומקו במרוכז.

רונית יעקבי חייקין: אז קודם כל לפי הסדר.

תמר כנפו: לפי סדר זה סדר.

ארבל אסטרחן: היא אומרת הפוך ממה שאתה אומר.

ארבל אסטרחן: אתה אומר ש---

יריב לוין: אני אומר עוד פעם, השורה התחתונה תהיה שכדי להפעיל את הלפי סדר, מישהו צריך לקום ולהגיד 'אני מבקש שזה יופעל', כי אם הוא לא יגיד את זה, אז הכלל יהיה שמאחדים.

יריב לוין: כי אחרת נצטרך כל פעם הסכמה של כולם לאחד.

יריב לוין: לא נגמור עם זה.

ארבל אסטרחן: מישהו זה מסתייג, לא חבר כנסת אחר.

יריב לוין: המסתייגים, ודאי, זה ברור.

ירדנה מלר הורביץ: יש לי שאלה, יש הצעת חוק שהיא עם הרבה הסתייגויות, ולא תקציב, והגיעו להסכמה בין קואליציה ואופוזיציה על נימוק מרוכז ובאה סיעה מהאופוזיציה, ואני מדברת על דברים שהיו, ואומרת, 'סליחה, נורא נחמד מה שזה...

ירדנה מלר הורביץ: אבל אנחנו צד בעניין הזה, לא מקובל עלינו', מה אני עושה?

ארבל אסטרחן: סעיף-סעיף.

יריב לוין: זכותם, אז זה יהיה סעיף-סעיף.

ארבל אסטרחן: עוד פעם, הכלל יהיה שההסתייגויות ינומקו.

ארבל אסטרחן: ..

ארבל אסטרחן: כל חבר כנסת שיגיש הסתייגות ינמק את ההסתייגויות שלו במרוכז, אבל אם ביקש זאת אחד המסתייגים, תהיה הסתייגות נפרדת לכל סעיף.

דורית ואג: הנמקה לפי סעיפים.

יריב לוין: כן, אחרת מה?

יריב לוין: אם לא יבוא לפחות חבר הכנסת המסתייג בפתח הזה, יודיע מראש בכתב ויגיד 'אני מבקש שזה יהיה סעיף-סעיף', התוצאה תהיה שאני אצטרך לחפש את ההסכמה של כולם כדי לנמק במרוכז.

יריב לוין: זה לא הגיוני, רונית.

יריב לוין: זה לא מעשי גם לך, אף אחד לא יכול לעבוד ככה.

יריב לוין: את יודעת שבחוק הזה את רוצה שזה יהיה סעיף-סעיף?

יריב לוין: תכניסי הודעה בחמישה לארבע שאת מבקשת סעיף-סעיף ונגמר הסיפור, או דקה לפני שמתחיל הדיון בסעיף הזה בסדר היום.

יריב לוין: אבל אם יהיה מצב של 8 מסתייגים, כולם מסכימים, רק מסתייג מספר 7 נמצא שותה קפה מאחורי המליאה, מה נעשה אז?

דורית ואג: לא, הוא לא נמצא.

דורית ואג: שותה קפה מאחורי המליאה זה לא בעיה למצוא.

רונית יעקבי חייקין: יש בשביל זה מנהל סיעה, תפסיקו.

רונית יעקבי חייקין: זה התפקיד שלנו, מה זה נמצא מאחורי המליאה?

רונית יעקבי חייקין: אם יש חברי כנסת שצריכים לדבר, אני קוראת להם, מושכת אותם באוזניים.

יריב לוין: ואם לא הצלחת לקרוא לו?

רונית יעקבי חייקין: אין לא הצלחתי, מה זה לא הצלחתי?

רונית יעקבי חייקין: היו"ר יריב לוין: לך יש 3, מה הם יעשו עם 28?

רונית יעקבי חייקין: וכשהיו לי 12, לא עשיתי את זה?

יריב לוין: רונית, זה לא הגיוני.

דורית ואג: רונית, הניסוח הזה משאיר לך אופציה לבקש בנפרד.

יריב לוין: ויש לי עוד שאלה, זה הגיוני ב---

רונית יעקבי חייקין: לא, אני לא רוצה שרוני בראון יעלה וידבר 50 דקות.

יריב לוין: אבל זה תלוי בך, מה הבעיה?

יריב לוין: רונית, זה לא הגיוני.

יריב לוין: תסלחי לי, זה לא הגיוני, זו סתם התעקשות.

רונית יעקבי חייקין: זה עבד עד היום ככה.

יריב לוין: לא, זה לא עובד עד היום ככה.

רונית יעקבי חייקין: זה עבד עד היום ככה.

דורית ואג: בפרקטיקה זה כן היה.

רונית יעקבי חייקין: זה שאלקין עושה הסכמות, זה משהו אחר.

רונית יעקבי חייקין: עד היום זה ככה רשום.

יריב לוין: אבל זה לא מבוצע בפועל.

תמר כנפו: על הסדר הוא מסכים איתך, הסדר זה לפי המסתייגים.

תמר כנפו: הסדר לא משתנה.

יריב לוין: הסדר הוא לפי המסתייגים, אבל כדי להפעיל את זה---

רונית יעקבי חייקין: אבל אני לא רוצה שאחד שיש לו 100 ידבר 500 דקות.

רונית יעקבי חייקין: תמי, אנחנו מדברים על החוקים שהם בעייתיים ואז---

יריב לוין: אז תבואי ותודיעי 'אני מבקשת להפעיל את הזה.

יריב לוין: ..'.

יריב לוין: מספיק מסתייג אחד, יש 60 חברי כנסת שהסתייגו, מספיק אחד שיגיד 'אני מבקש לפי סדר', בזה זה נגמר.

יריב לוין: את יודעת איזו עוצמה זאת?

סהר פינטו: באמת זה יותר מדי כוח בידי חבר כנסת.

ארבל אסטרחן: מספיק שאחד אומר ואף אחד לא מנמק במרוכז.

דורית ואג: רונית, את יכולה לפי הניסוח הזה, להודיע שאתם מתנגדים לריכוז ההסתייגויות.

יריב לוין: נכון, ונגמר הסיפור.

סהר פינטו: זה בעייתי.

יריב לוין: זה כוח אדיר.

אייל זנדברג: את יכולה גם להודיע לכל הכנסת מראש ואז לעקוף את התקנון.

יריב לוין: אני אומר עוד פעם, לו התקנון לא היה מנוסח ככה היום, אז הייתי אומר שאין בכלל מקום ללכת להסדר מרחיק לכת כזה, זאת האמת, אבל מכיוון שזה היום הניסוח הקיים, אז אני לא רוצה עכשיו לברוח מהניסוח הקיים למקומות אחרים לגמרי.

סהר פינטו: לא, אבל הניסוח הקיים מדבר על זה שהיושב ראש רשאי, בהסכמת המסתייגים, ואז כן יש לך מישהו שרואה את כל התמונה, רואה האם יש פה באמת עניין שהוא מספיק חשוב או האם... היושב ראש גם מנהל את הישיבה, הוא רואה אם רשומות ארבע-חמש הסתייגויות וזה בסדר, או האם כרגע זה חוק מאוד מאוד כבד ויש המון הסתייגויות וכולי.

סהר פינטו: לא סתם הכוח היום הוא בידיים של היושב ראש, אז יכול להיות שכן צריך לחזור למנגנון שהיושב ראש הוא זה שבעצם יש לו את ה---

דורית ואג: שהוא זה שצריך לשאול.

יריב לוין: מה קורה בפרקטיקה היום, אני יודע.

יריב לוין: מה אומר הסעיף בניסוח הנוכחי?

אברהם מיכאלי: הנוכחי אומר שההסכמות נשענות רק במידה ומסכימים, אחרת זה נשאר---

יריב לוין: כן, זה ברור, אבל מה נשאר?

אברהם מיכאלי: לא צריך לשנות כלום.

ירדנה מלר הורוביץ: בפרקטיקה זה אפילו קורה תוך כדי הליכה.

ירדנה מלר הורוביץ: עולה חבר הכנסת, אומר לו יושב הראש המנהל את הישיבה, 'אני רואה שיש לך שלוש הסתייגויות, אתה רוצה לנמק את כולן ביחד?'

סהר פינטו: זה ברור, אבל אנחנו מדברים על היוצא מן הכלל הזה.

ארבל אסטרחן: אם נרשמה הסתייגות לסעיף מסוים, יקבל המסתייג רשות דיבור לחמש דקות להנמקת ההסתייגות.

ארבל אסטרחן: היושב ראש, בהסכמת המסתייג ויושב ראש הוועדה, רשאי לרכז את הנמקת ההסתייגויות למספר סעיפים בבת אחת.

רונית יעקבי חייקין: למה יושב ראש הוועדה?

יריב לוין: לא חשוב, בכל מקרה צריך את הסכמת המסתייג, לכן אני אומר עוד פעם, ההצעה הזאת---

סהר פינטו: לא, אבל זה אחרת, אם מסתייג אחד לא מסכים, אז הוא ימשיך כל פעם ברצף, אבל מסתייג אחר יכול.

יריב לוין: לא, אי אפשר.

יריב לוין: איך?

רונית יעקבי חייקין: אחד כן ואחד לא?

רונית יעקבי חייקין: תגיד לי, השתגעת?

אייל זנדברג: היום יש פחות כוח, היום ההסדר אמור להיות רק מהעמדה שרונית מציגה.

אייל זנדברג: די בכך שמסתייג אחד רוצה והוא יכול לדחות את האחרים ל-3 בלילה.

סהר פינטו: לדעתי זו הדרך הנכונה, אבל היושב ראש אמור למנוע את זה.

סהר פינטו: אם הוא רואה מצב שאחד עכשיו לוקח את הדיון לשעה, אבל אם היושב ראש רואה שב-12 בלילה חבר הכנסת לא בא עכשיו לעלות חמש דקות, לחכות שעה, לעלות עוד חמש דקות והוא מבקש כן לרכז את זה.

סהר פינטו: זו הסמכות של היושב ראש שמנהל את הישיבה ורואה בדיוק מה קורה.

יריב לוין: אני מוכן להישאר בהסדר הזה.

סהר פינטו: גם בסוף זה עבד.

סהר פינטו: עד היום לא נתקלנו ב...

בועז רבל: יש לך סיעות שבתוך הסיעה שלהם יש שלושה אנשים, בלי שמות, כל אחד ודעתו הוא.

בועז רבל: יבוא מסתייג אחד עד 3 בלילה יחזיק את האנשים פה?

בועז רבל: זה מטורף.

אייל זנדברג: יושב ראש הוועדה יכול להחליט לוותר עליו.

בועז רבל: או יושב ראש הכנסת יכול להגיד, לפי שיקול דעתו, מתי כן, מתי לא.

יריב לוין: אני מסכים שנשאיר את הסמכות בידי יושב ראש הכנסת.

אברהם מיכאלי: לא משנים כלום, בקיצור.

ארבל אסטרחן: אז אנחנו חוזרים לזה עוד פעם; ההנמקה תהיה כל סעיף בנפרד, לפי הסדר שבו נרשמו, ואולם רשאי יושב ראש הכנסת לרכז את הנמקת ההסתייגויות בהסכמת המסתייג, מסתייג אחד נכון?

אברהם מיכאלי: כל תוספת תסבך.

בועז רבל: לא יושב ראש הכנסת, אלא היושב ראש, מי שמנהל את הישיבה באותו רגע.

בועז רבל: לא יקראו לחבר הכנסת ריבלין מהבית, או מאיזה אירוע, בשביל...

ארבל אסטרחן: הוא רשאי, בהסכמת מסתייג, לרכז את הנמקת ההסתייגויות.

סהר פינטו: כמו 126(ה) של היום, רק בלי יושב הראש של הוועדה.

רונית יעקבי חייקין: זה יותר גרוע בשבילי.

דורית ואג: מה שקיים היום יותר גרוע בשבילך.

דורית ואג: כי מה שקיים היום זה שאין לך זכות וטו.

דורית ואג: את לא מסכימה, ורוני בראון הסכים, אז הוא יעלה וידבר חמש שעות ואז כשיגיע התור שלך---

יריב לוין: לא, אם יושב ראש הישיבה אישר לו.

בועז רבל: הרי בשביל זה הבאנו ליושב ראש, מי שמנהל את הישיבה.

רונית יעקבי חייקין: ארבל, אפשר בפעם האחרונה---

ארבל אסטרחן: ההסתייגויות שנומקו לגבי כל סעיף של הצעת החוק בנפרד, לפי הסדר שבו נרשמו בנוסח שהונח, ואולם רשאי יושב ראש הישיבה, בהסכמת המסתייג, לרכז את הנמקת הסתייגויותיו.

ארבל אסטרחן: כל הסעיפים.

יריב לוין: זה המצב של היום, בניסוח קצת יותר ברור.

ארבל אסטרחן: כל אחד יכול להגיד 'תן לי לנמק את כל ההסתייגויות שלי', והיושב ראש יכול להסכים או לא להסכים.

יריב לוין: בסדר.

רונית יעקבי חייקין: זה לא טוב.

יריב לוין: כן, אבל זה המצב הקיים.

דורית ואג: מה שהוצע לך פה על ידי חבר הכנסת לוין היה יותר טוב.

יריב לוין: היה יותר טוב, אבל פחות נכון.

ארבל אסטרחן: עוד דבר שבישיבה הקודמת התחיל בו דיון, האם להגביל את הזמן הכולל של ההסתייגויות בשביל למנוע את השימוש ב---

יריב לוין: פה יש לי ויכוח עם סהר, שהוא רוצה הגבלות הרבה יותר קשות ממה שאני מסכים להן.

סהר פינטו: הגבלות חמורות.

יריב לוין: אני מציע, מטעמי ייאוש, שנדלג על עצם העניין הזה כרגע.

רונית יעקבי חייקין: חבר'ה, יום אחד אתם באופוזיציה, יום אחד אתם בקואליציה, תבינו.

ארבל אסטרחן: כן, אבל תקינות הליך החקיקה זה משהו ש---

יריב לוין: רונית, אני אגיד לך משהו, באופן אובייקטיבי עד כמה שאפשר להיות.

יריב לוין: צריך להגביל את זה, אין בזה היגיון.

יריב לוין: אם יהיו 40 מסתייגים וכל אחד הוגבל לשעה, זה עדיין 40 שעות דיון, זה גם כן יותר מדי.

דורית ואג: אני מכירה חוקים שדנו בהם שלושה ימים.

יריב לוין: ומה זה נתן?

יריב לוין: ועל מה דנו?

יריב לוין: דנו בהם?

יריב לוין: דנו, זה כן, בהם?

יריב לוין: בטח שלא.

בועז רבל: דנו, 80% מהדברים לא דנו במה שדנו.

יריב לוין: כן, דיברו על משחקי הכדורגל ועל אני לא יודע מה.

דורית ואג: והקריאו לאה גולדברג.

יריב לוין: את שואלת אותי?

יריב לוין: זה דבר נכון לעשות, אבל אנחנו לא עושים אותו.

יריב לוין: זה ברור שאי אפשר יהיה להגיע לגבי זה לשום הסכמה וחבל לבזבז את הזמן.

ארבל אסטרחן: אנחנו עדיין בסעיף 21.

ארבל אסטרחן: אני מזכירה שאמרנו קריאה שנייה, הנמקה, זמן דיבור למסתייגים וחמש דקות למי שלא הגיש הסתייגות וביקש רשות דיבור.

ארבל אסטרחן: זה המנגנון החדש.

רונית יעקבי חייקין: כדי למנוע את הדיבור.

ארבל אסטרחן: שימו לב, אין פה זמן דיבור למציעים.

יריב לוין: לא צריך להיות גם.

ארבל אסטרחן: הם יוכלו לדבר רק אם הם יגישו הסתייגות או בקשה לרשות דיבור.

דורית ואג: היום נותנים להם אחרי, נכון?

יריב לוין: נכון.

ארבל אסטרחן: הדבר הזה של זמן דיבור יאפשר---

יריב לוין: יפתור את הבעיה הזאת.

ארבל אסטרחן: ייתן אפשרויות דיבור באמת למי שרוצה לדבר על הצעת החוק, לא להגיש הסתייגות ולא באמת מתנגד וכולי.

דורית ואג: אבל מי שרשם הסתייגות מהותית, לא יכול לבקש דיבור.

יריב לוין: לא יכול, ודאי שלא.

יריב לוין: מי שרשם הסתייגות בכלל, לא מהותית ולא---

רונית יעקבי חייקין: כדי לאפשר לדבר ולא להגיש הסתייגויות דיבור.

ארבל אסטרחן: ---שמונח היה כתוב את שמות המסתייגים ושמות מבקשי רשות הדיבור.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת אחרי שההצעה כבר הונחה אי אפשר לבקש עוד רשות דיבור.

יריב לוין: כן, זה ברור.

דורית ואג: איפה כתוב שאם הגשת.

דורית ואג: ..

דורית ואג: אני לא מבינה את זה ככה.

ארבל אסטרחן: סעיף 18.

דורית ואג: אני מסתכלת ב-18.

ארבל אסטרחן: ב-17(ו): חבר כנסת רשאי לבקש רשות דיבור במליאת הכנסת לאחר הנמקת ההסתייגויות, ובלבד שלא ביקש להסתייג מהצעת החוק.

אייל זנדברג: כל עוד לא הצביעו בוועדה, לא אישרו.

אייל זנדברג: .. לכאורה אחרי שאישרו, אפילו שזה עניין טכני, אי אפשר יהיה לבקש לדבר, אפילו שהלחץ יהיה גדול.

יריב לוין: כן, זה ברור.

ארבל אסטרחן: באמת היה צריך להגיד כל עוד לא סיימה הוועדה את דיוניה בהצעת.

ארבל אסטרחן: ..

ארבל אסטרחן: אישרו לשנייה שלישית ואז הם מגישים

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: כמו הסתייגויות בדיוק.

ארבל אסטרחן: אחרי שדיברו המסתייגים ואלה שביקשו זמן דיבור, סעיף קטן (ד), לפני ההצבעה רשאי יושב ראש הוועדה שהכינה את הצעת החוק להשיב למסתייגים.

ארבל אסטרחן: אני מזכירה, דיברנו על האם הוא יכול לבקש לדחות את התשובה וההצבעה ומה שהוצע כאן שלא תהיה אפשרות כזאת.

ארבל אסטרחן: כל הסעיף צריך להימחק בעצם, לא רק מה שמודגש.

אייל זנדברג: מה קורה אם מסתייגים אבל יש דוברים תחת הקטגוריה---

יריב לוין: אז הם ידברו וזהו.

אייל זנדברג: אני מבין, אבל יושב ראש הוועדה לא יכול---

ארבל אסטרחן: להשיב למסתייגים?

אייל זנדברג: הכוונה להשיב למסתייגים, למסתייגים---

יריב לוין: למסתייגים, ודאי, כי אין לו למה להשיב, אם אנשים עולים כדי להגיד שהחוק הוא זה.

יריב לוין: ..

ארבל אסטרחן: זה באמת רק אם נומקו הסתייגויות.

ארבל אסטרחן: כי אם הגישו הסתייגות בלי לנמק... אוקי, נומקו הסתייגויות, אז הוא רשאי להשיב.

ארבל אסטרחן: ואז סעיף 22, עוברים להצבעה.

ארבל אסטרחן: יושב ראש הישיבה יעמיד להצבעה בקריאה השנייה את הסעיפים.

ארבל אסטרחן: אמרנו שאם אין הסתייגויות אפשר להצביע ביחד, אלא אם יש דרישה להצביע בנפרד.

ארבל אסטרחן: איך מצביעים כשיש הסתייגות; קודם על ההסתייגות, אחר כך על הסעיף.

ארבל אסטרחן: יש פה את ההסדרה של הסתייגות לנושא, אלה דברים שדיברנו עליהם.

ארבל אסטרחן: הסתייגויות שאינן מתיישבות זו עם זו, הכנסת תצביע ביניהן מיד.

ארבל אסטרחן: מסתייג שנעדר, לא מצביעים על ההסתייגות שלו, ועכשיו זה יחול גם על שר ונוסף סגן שר שיגיש את ההסתייגות.

ארבל אסטרחן: אבל אמרנו שיצביעו, אם שר הגיש הסתייגות, מספיק שנכח אחד השרים.

ארבל אסטרחן: אם סגן שר הגיש, רק הוא צריך להיות במליאה.

אייל זנדברג: שהוא השר שלו.

אייל זנדברג: הוא רושם את זה בשם השר, אז אין לזה משמעות כי שר ודאי יכול להחליף את סגנו.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: או סגן השר שהגיש את ההסתייגות או השר הממונה עליו.

תמר כנפו: מצב כמו שהיה לפני הפגרה עם ועדות הקבלה?

תמר כנפו: זה מצב גם אם ביקשו מהיושב ראש והכל לא יהיה?

ארבל אסטרחן: תזכירי לי.

תמר כנפו: שהצביעו על ההסתייגויות של חד"ש כשאף אחד לא היה באולם.

ארבל אסטרחן: היום זה לא אמור להיות אפשרי, וגם פה זה לא אפשרי.

ירדנה מלר הורוביץ: זה אסור.

תמר כנפו: מה אסור?

תמר כנפו: לא הצביעו את כל ההצבעות של יום האדמה?

ארבל אסטרחן: כי שם היו החלטות ש---

ירדנה מלר הורביץ: הוא הבטיח שלא יהיו הצבעות שנויות במחלוקת ואחר כך הם הסכימו שבכל אופן זה יעלה, הוא אמר 'אני אעלה לפנים משורת הדין את ההסתייגויות כדי ש---

יריב לוין: מסקנה, לא להבטיח שביום האדמה לא יעלו הצעות---

תמר כנפו: זה היה ממש מצב אבסורדי, להצביע על ההסתייגויות---

דורית ואג: לא, את צריכה לתת ליושב ראש איזה שהוא חופש פעולה במסגרת הגיונית.

רונית יעקבי חייקין: לחצו עליו להעלות את זה.

רונית יעקבי חייקין: תמי, אל תוציאי דברים מהקשרם.

רונית יעקבי חייקין: לחצו עליו להעלות חוק מאוד בעייתי, באה קבוצה אחרת ואמרה 'אנחנו מבקשים ביום כזה וכזה לא להעלות', כן נכון או לא נכון, הוא הבטיח והיה צריך לקיים.

רונית יעקבי חייקין: אז הוא אמר, 'אני אעלה את זה להצבעה', כדי שלא ייראה שחטפו הצבעה, שידעו שלא יכולים להגיע ולא יכולים לנמק הסתייגויות, אולי היה צ'אנס לקבל את ההסתייגויות.

רונית יעקבי חייקין: לא, נדחו ההסתייגויות ונגמר.

דורית ואג: אבל זה נדיר, ואת יודעת שזה לא קורה.

יריב לוין: אני אומר לפרוטוקול שההסבר הזה לא מקובל עליי באופן אישי, אבל בסדר.

רונית יעקבי חייקין: אני לא נכנסתי לגופו של חוק, תיארתי מצב.

סהר פינטו: את המקרה שהוא נבצר, ביטלנו?

יריב לוין: ארבל, את הסעיף של הנבצרות אנחנו משאירים?

ארבל אסטרחן: לא, זה במפורש מה שכתבתי בצד, 128(ב)(2) בוטל.

ארבל אסטרחן: דובר כאן על להוריד אותו.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אני, אגב, בעד להוריד אותו.

יריב לוין: אני חושב שאין בזה שום היגיון.

דורית ואג: מהסיעה שלו שידאגו שיהיה עוד מישהו.

יריב לוין: אז ידאגו, אין בעיה.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: לא מפריע לי.

יריב לוין: אבל אם כל הסיעה איננה, אז עם כל הכבוד, הם מטיילים ואנחנו יושבים פה ומרימים ידיים ומבזבזים את הזמן?

ארבל אסטרחן: היום יש סעיף שנעדר המסתייג לא יצביעו על הסתייגותו, והכוכבית אומרת לנו 'ההוראה חלה גם על הסתייגויות הממשלה'.

ארבל אסטרחן: תמיד זה לא ברור, האם השר שהגיש את ההסתייגות חייב להיות או שמספיק שיהיה איזה שהוא שר?

ארבל אסטרחן: אז כאן יכולים להבהיר את זה, שמספיק שיהיה איזה שהוא שר.

ירדנה מלר הורוביץ: למה באמת?

ירדנה מלר הורוביץ: למה לא השר הנוגע בדבר?

ארבל אסטרחן: כך דיברנו בישיבה שעשינו את זה.

אייל זנדברג: כי הממשלה היא גוף קולגיאלי ובהרבה הקשרים---

סהר פינטו: גם הסיעה היא קולגיאלית ואם חבר כנסת אחד לא נמצא, אז... זה צריך להיות אחיד פה.

יריב לוין: עם כל הכבוד, לא יכול להיות שמישהו שהכין את ההסתייגות הוא ייסע לטייל וישאיר אותי פה.

ארבל אסטרחן: אז מסתייג שנעדר, לא מצביעים, אין כאן אפשרויות מילוט.

ארבל אסטרחן: על הסתייגויות של שר יצביעו אם נכח אחד השרים.

ארבל אסטרחן: אם הגיש סגן שר, רק אם נכח הוא או השר הממונה.

סהר פינטו: אבל יש לנו בעיה עם זה.

בועז רבל: יש היגיון במה שהוא אומר, אם זה חל על חבר כנסת שהוא מסתייג והוא לא נמצא, חבר הכנסת מסיעתו לא יכול לענות על ההסתייגות, אז אצל שר זה אותו דבר.

יריב לוין: לא.

אייל זנדברג: צריך להבהיר שההסתייגות של השר היא בעצם הסתייגות של הממשלה.

יריב לוין: של הממשלה, בטח.

קריאה: אפשר להגיד שהכנסת זה התנגדות של הסיעה.

יריב לוין: לא, מה פתאום?

יריב לוין: חסרות אפשרויות שאני אסתייג ממשהו שהוא לא על דעת סיעתי?

רונית יעקבי חייקין: אבל אצלנו הרוב הוא סיעתי.

יריב לוין: אצלכם, בסדר גמור.

יריב לוין: כל עוד סיעת

יריב לוין: כם עובדת בלכידות כזאת, זה טוב מאוד---

רונית יעקבי חייקין: אבל אני אומרת שזה כאילו אתם עושים אפליה בין---

יריב לוין: אבל ברור שהממשלה היא ממשלה.

יריב לוין: אי אפשר לבוא להגיד לממשלה, אם הממשלה תרצה להסתייג ויש לה הסתייגות ממשהו ושר החינוך נמצא בחוץ לארץ, אז שר אחר לא יכול להחליף אותו.

יריב לוין: זה לא הגיוני.

ארבל אסטרחן: כמו שהממשלה מגישה הצעת חוק לכנסת---

יריב לוין: זו עמדה של ממשלה.

יריב לוין: הרי גם שר לא יכול להגיש הסתייגות שלא מקובלת על הממשלה.

בועז רבל: אבל חבר הכנסת לוין מדבר בהיגיון, הוא צודק לגבי השרים.

יריב לוין: זה ברור לגמרי.

יריב לוין: זה לא גזרה שווה.

בועז רבל: אם השר לא נמצא, אז השר השני לא יכול להעלות בהסתייגות---

יריב לוין: בטח, אי אפשר.

ארבל אסטרחן: אוקי.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ד) מדבר על כך שרוב לא נדרש על הסתייגויות, אלא על הסעיפים הסתייגויות, אלא אם ההסתייגות היא ייצוגית.

ארבל אסטרחן: דיברנו על כך.

ארבל אסטרחן: סעיף 23 זה סעיף שיש בו כמה שינויים, אני אפנה את תשומת הלב אליהם.

ארבל אסטרחן: זה סעיף חשוב.

ארבל אסטרחן: זה מה שהיום 127, אפשרות להחזיר הצעת חוק אחרי שהחלה הקריאה השנייה.

ארבל אסטרחן: אמרנו שכל עוד לא החלה קריאה שנייה, יש אפשרות לוועדה להחליט שהיא מחדשת את הדיונים.

ארבל אסטרחן: זה הסעיף שמדבר על כך שהחלה הקריאה השנייה, כלומר אפשר להיות עדיין בשלב ההסתייגויות, אפשר להיות בשלב ההצבעה, זה יכול להיות אחרי שהתקבלה ההסתייגות, יש הסתייגות, אין הסתייגות, לא משנה.

ארבל אסטרחן: אחרי שהחלה הקריאה השנייה וכל עוד לא החלה הקריאה השלישית, יכול או יושב ראש הוועדה שהכינה את ההצעה, או הממשלה, לבקש למשוך את הצעת החוק כולה, או עניין מסוים, לוועדה.

ארבל אסטרחן: זה לא משהו שקורה הרבה, אבל צריך להסדיר את העניין; או שמושכים את הכל או שמושכים נושא או סעיף.

ארבל אסטרחן: קודם כל יש כאן הסדרה של מי יכול לדבר מטעם הממשלה.

ארבל אסטרחן: מוצע כאן שזה יהיה ראש הממשלה, השר שדיבר בשם הממשלה לגבי הצעת החוק בקריאה השנייה, השר המקשר, או שר אחר, ובלבד שהם נוכחים, כי זו בקשה שנמסרת תמיד במקום, או---

דורית ואג: יש לי שאלה, לפי זה, זה כל אחד מהממשלה, אז למה צריך לכתוב את זה?

ארבל אסטרחן: הרעיון היה שאם יש איזה שהן מחלוקות, יש פה איזה שהוא סדר.

סהר פינטו: אם יש מחלוקת בין השרים.

ארבל אסטרחן: זה לא קורה הרבה, אבל זה יכול להיות---

יריב לוין: אבל כשזה קורה, זה דבר מהותי מאוד.

ארבל אסטרחן: במצב הזה מפסיקים את הקריאה השנייה, הוועדה מחדשת את הדיונים.

ארבל אסטרחן: אם היא משכה את כל החוק, הכל פתוח.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת היא יכולה לעשות דיון אחד ולהחליט לא לשנות כלום, אבל היא גם יכולה לעשות 20 דיונים ולהפוך את כל החוק.

ארבל אסטרחן: אם היא משכה נושא, רק אותו נושא או אותו סעיף פתוח, ואז סעיף קטן (ד) אומר שאם היא סיימה היא תחזיר את זה בנוסח שהיא קבעה, עם הסתייגויות ובקשות רשות דיבור, אבל אנחנו דיברנו כאן בישיבה קודמת, מה שמופיע לכם בפסקה 2, שאם הוחזר רק עניין לוועדה, לא יצורפו הסתייגויות שלא נובעות משינויי הנוסח שאישרה.

ארבל אסטרחן: אם החזירו רק סעיף או נושא, לא יפתחו עכשיו את הכל להסתייגויות.

ארבל אסטרחן: רק אם היו שינויים ואליו הוגשו הסתייגויות.

ארבל אסטרחן: אם זה חזר לוועדה אחרי שהתחילה הצבעה בקריאה השנייה, זאת אומרת אחרי שנגמרו ההנמקות, לא יצורפו גם בקשות רשות דיבור וזה יונח על שולחן הכנסת להמשך הקריאה השנייה.

ארבל אסטרחן: בישיבה הקודמת, כשדיברנו על זה, אמרנו שהקריאה השנייה תמשיך מאיפה שהיא מפסיקה.

ארבל אסטרחן: פה אני קיבלתי הערות אצלנו בלשכה המשפטית שזה עלול ליצור תקלות ולכן מה שמוצע כאן הוא לעשות הבחנה, אם כל החוק חזר לוועדה, מתחילים את הקריאה השנייה מחדש, כל הנמקת ההסתייגויות, רשות דיבור והצבעות מחדש, לא משנה אם הוועדה שינתה או לא שינתה.

ארבל אסטרחן: זה אם כל החוק חזר.

ארבל אסטרחן: לעומת זאת, תראו מה שמופיע בפסקה (2), אם הוחזר לוועדה רק עניין מסוים, במקרה הזה מניחים רק אותו, לא מניחים את כל החוק, תימשך הקריאה השנייה מהמקום שבו הופסקה על פי הנוסח החדש.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת הצביעו על סעיפים 1 עד 5, פתאום בסעיף 6 החליטו להחזיר את סעיף 6 לוועדה, הוועדה הניחה את סעיף 6 מחדש, ממשיכים להצביע מסעיף 6, לא צריך שוב להצביע על סעיפים 1 עד 5.

ארבל אסטרחן: אבל אם שונו סעיפים שהכנסת הצביעה עליהם, החזירו את סעיף 5 או את העניין שבו, אבל עכשיו זה גם מחייב שינוי של סעיף ההגדרות, סעיף 1 למשל, אם שונו סעיפים שהכנסת הצביעה עליהם לפני שהחליטה על החזרת הצעת החוק לוועדה, תצביע עליהם ועל ההסתייגויות שצורפו להם מחדש.

ארבל אסטרחן: שוב, זה משהו די נדיר, אבל שיהיה מוסדר.

ארבל אסטרחן: עוד דבר אחד, אם הוועדה שינתה את נוסח הצעת החוק, כשהחזירה רק חלק, ייתנו ליושב ראש הוועדה לנמק את השינויים במסגרת זמן שלא תעלה על 5 דקות, וכל מסתייג שיגיש הסתייגות חדשה, יוכל לנמק את ההסתייגויות שלו מהמקום במסגרת זמן שלא תעלה על דקה.

ארבל אסטרחן: זה לגבי הסתייגויות חדשות שהוגשו כשעניין הוחזר לוועדה.

ארבל אסטרחן: אם כל החוק הוחזר, אפשר לתת הסתייגויות כמו שרוצים.

ירדנה מלר הורוביץ: אם כל החוק הוחזר, אז בעצם מתחילה קריאה---

ארבל אסטרחן: מהתחלה, כולל הנמקת ההסתייגויות, הכל הכל.

ארבל אסטרחן: אם חלק, אז יש כללים.

רונית יעקבי חייקין: אם חלק, אבל משתנה המספור?

יריב לוין: זה טכני.

ארבל אסטרחן: הכלל הוא שלא מוסיפים הסתייגויות חדשות.

ארבל אסטרחן: מי שמגיש הסתייגות למה ששונה, יכול לנמק אותה, בכל זאת מאפשרים לו לנמק אבל רק מהמקום זמן קצר וממשיכים להצביע על---

סהר פינטו: וההסתייגויות הקודמות?

ארבל אסטרחן: ההסתייגויות הקודמות נשארות, לא נמחקות.

אייל זנדברג: זה משליך על העניין האחר.

אייל זנדברג: זאת אומרת מהותית יכול להיות מצב שבו העניין, אני מתייחס לסיטואציה בה לא כל החוק נמשך, סעיפים 1 עד 5 בדוגמה של ארבל כבר הוצבעו, בהחלט יכול להיות שחבר כנסת שהיה בעקבות השינוי בעניין מסוים שהוא עניין אחר, הוא לא רוצה לשנות את עמדתו לעניין האחר, אלא רוצה לשנות אותה על סעיפים 1 עד 5, כי הדברים קשורים.

אייל זנדברג: הרבה פעמים זה בהחלט יכול להיות דרמטי, גם בהיבט תקציב וגם בהיבט מהותי, כי הפרק השני של החוק פתאום מחמיר, הוחמר בוועדה, ואז זה משליך על האיזון אל מול הפרק הראשון שכשלעצמו חבר הכנסת תמך בו ואז אתה לא מאפשר לו---

יריב לוין: אין לזה סוף.

אייל זנדברג: אז הוא יסתייג בעצם בפרק החדש?

סהר פינטו: למה מהמקום ודקה אחת?

יריב לוין: כי אחרת אין לזה סוף, זה יכול להימשך ימים ולילות.

ירדנה מלר הורוביץ: יהיה דיון בוועדה, יחזירו את כל החוק, יחליטו לדון מחדש.

סהר פינטו: העניין שגם כל ההסתייגויות בבת אחת וגם דקה בלבד, זה נראה לי כמו מגבלה קשה מדי.

סהר פינטו: זאת אומרת אפשר להחליט שמנמקים דקה ולא מגבילים, או שהכל בשלוש דקות או חמש דקות, אבל דקה אחת?

ארבל אסטרחן: זה היה רעיון של יושב ראש הוועדה.

ארבל אסטרחן: עורך דין פינטו העיר למה צריך לנמק את כל ההסתייגויות בדקה.

סהר פינטו: אלה שתי מגבלות שהן קשות.

סהר פינטו: ביחד הן מעקרות את כל היכולת שלך להתנגד לשינוי שיכול להיות שהוא שינוי עוד יותר משמעותי מכל הדברים שהסתייגת קודם לכן.

סהר פינטו: אתה גם מגביל את הזמן לדקה וגם אומר שאת כל ההסתייגויות הוא ינמק באותה דקה.

יריב לוין: כי עד היום הם לא יכלו לנמק הסתייגויות בכלל.

ארבל אסטרחן: לא היתה הוראה אם למשל זה חוזר.

סהר פינטו: אבל בהחלט היו מגישים הסתייגויות.

יריב לוין: היו מגישים אבל לא מנמקים.

ארבל אסטרחן: כשהחזירו את זה באמצע הצבעות, לא נתנו פתאום לאנשים לדבר, המשיכו בהצבעות.

סהר פינטו: שלוש דקות, חמש דקות, משהו ש---

יריב לוין: לא, אבל מה זה שלוש דקות?

יריב לוין: שלוש דקות כפול---

סהר פינטו: לא כפול, אתה אומר שאת כל ההסתייגויות הוא מנמק בבת אחת.

סהר פינטו: זה מה שאמרת פה, אם היית נותן לו דקה על כל הסתייגות---

יריב לוין: אני אגיד לך מה קורה.

יריב לוין: מה שקרה עד היום הוא שבמצב כזה לא היה נימוק הסתייגויות בכלל.

סהר פינטו: אבל כן היו מגישים הסתייגויות.

יריב לוין: היו מגישים, לא מנמקים.

יריב לוין: מגישים כן, לא מנמקים.

יריב לוין: לא היה נימוק הסתייגות, זו עובדה, זה המצב העובדתי, לכן באנו ואמרנו, אתה יכול להגיש הסתייגויות ולא נותנים לך בכלל לנמק אותן?

יריב לוין: לא סביר.

יריב לוין: מצד שני, לבוא עכשיו ולייצר מצב שכל הפסקה כזאת תפתח פתח לדיון של 5 שעות נוספות---

סהר פינטו: זו הפסקה משמעותית, היא יכולה לשנות את החוק בצורה---

יריב לוין: מאה אחוז, אבל אני אומר עוד פעם, עד היום לא אפשרו לנמק הסתייגויות בכלל במצב הזה, זה היה המצב.

יריב לוין: אנחנו הולכים למהלך שאומר 'לא, בואו נאפשר בכל זאת.

יריב לוין: ..', אתה רוצה שזה יהיה שתי דקות?

יריב לוין: שיהיה שתי דקות, אבל תבין ששתי דקות כפול 40 מסתייגים, זה שעה וחצי.

סהר פינטו: זה קורה כשזה רלוונטי ודקה זה.

סהר פינטו: ..

יריב לוין: אז יהיה שתי דקות.

יריב לוין: תאמין לי שאפשר בדקה להספיק טוב מאוד.

יריב לוין: אותם דברים שאתה אומר בדקה, אתה יכול להגיד בחמש דקות ובעשר דקות גם.

יריב לוין: זה היה הרעיון, פתחנו פתח שלא היה עד היום, אז עכשיו להפוך אותו לשער עצום, זה נראה לי קצת מרחיק לכת.

יריב לוין: פתחנו פתח שעד היום לא היה בכלל, עד היום זה לא היה.

סהר פינטו: זה לא היה כשמשכו זמן הצבעות.

סהר פינטו: אם משכו בזמן הנמקות, זה כן היה.

סהר פינטו: תלוי בשלב שמשכו.

ארבל אסטרחן: זה לא קרה כמעט, לא היתה הוראה על זה.

אייל זנדברג: אין סיבה עניינית להבחין.

אייל זנדברג: אם יש מסתייג, צריך לאפשר לו לנמק הסתייגותו.

אייל זנדברג: אם משכו, הוא לא אשם, כמו שאומרים הילדים, בזה שמשכו את ה---

סהר פינטו: אני חושב שצריך להשאיר את המצב.

סהר פינטו: אם משכו בשלב של ההנמקות---

ירדנה מלר הורוביץ: ברוב המקרים היו משיכות כשהתקבלו הסתייגויות.

ירדנה מלר הורוביץ: התקבלה הסתייגות, או הממשלה או יושב ראש הוועדה קפץ, אמר, 'סליחה, בואו נפסיק', לפעמים היו מחכים עד תום הקריאה השנייה, לפעמים באמצע הקריאה היו אומרים 'אוקי, בעניין המסוים הזה אנחנו נרד', היו עושים הפסקה, הוועדה הרלוונטית היתה מתקנת, מחזירים, ולא היו עוד פעם הנמקות.

יריב לוין: ולא מדברים ולא כלום, בטח.

יריב לוין: ממשיכים.

סהר פינטו: בסדר, אין בעיה, אם זה בשלב הזה של ההצבעות, אז נשאיר את זה במצב הקיים.

סהר פינטו: אם זה בשלב של ההצבעות, שלא תהיה בכלל אפשרות לנמק.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: בכל זאת לבן אדם יש הסתייגויות, תן לבן אדם אפשרות להגיד, להתייחס לתהליך שקרה בוועדה.

סהר פינטו: הוועדה סיימה את הכנתה, דקה אחר כך החליטה למשוך את זה, שינתה את החוק מקצה לקצה, עכשיו אתה מונע ממני את האפשרות להגיש הסתייגויות.

יריב לוין: אבל זה גם נכון כאשר זה היה באמצע הצבעות.

אייל זנדברג: היא רק נותנת שהוא יוכל לנמק בכל עת.

יריב לוין: תשמעו, הרי בבסיס אנחנו חיים בעולם שבו ההסתייגויות הן לכאורה בלתי מוגבלות.

יריב לוין: אני אומר עוד פעם, בעיניי יש פה בעייתיות על פניו כי הרעיון בהסתייגויות הוא לאפשר לך להסתייג ולאפשר לך לנמק בצורה תמציתית ומסודרת ושמישהו יבין על מה אתה מדבר, לא לעמוד ולנאום לקיר לתוך הלילה, כמו שזה הפך פה---

אייל זנדברג: אבל אתה פותר את הבעיה במקרה החריג.

אייל זנדברג: זה המקרה החריג.

יריב לוין: אין ויכוח, אבל אני אעצים את הבעיה?

יריב לוין: אני לא רוצה להעצים אותה.

אייל זנדברג: המקרה הנדיר הוא לא זה שגורם לתקלות של היקף זמן דיבור מוגזם, אני משער.

יריב לוין: כן, אבל אז במקרה הזה אתה פותח פתח ללא גבול.

יריב לוין: אתה נמצא באמצע הצבעה, באמצע הכל, כשעד היום בכלל לא יכולת לנמק, אז עכשיו תיתן את זה?

סהר פינטו: אבל אני לא מדבר על מצב של אמצע הצבעה, אני מדבר על מצב של לפני שהתחילו ההצבעות.

יריב לוין: לפני שהתחילו הצבעות, אין לי בעיה.

יריב לוין: לפני שהתחילו הצבעות, זה לא מטריד אותי.

ירדנה מלר הורוביץ: סהר, בדרך כלל בסעיף הזה השתמשו כשהתחילה הקריאה השנייה, נגמרו ההנמקות, עברו להצבעות, תוך כדי תהליך ההצבעה התקבלו הסתייגויות, או הממשלה, או יושב ראש הוועדה אמר 'סליחה, תעצרו, אני מבקש להחזיר', היתה לו אפשרות או את כל החוק או חלק מהחוק.

ירדנה מלר הורוביץ: כשחזרו לתהליך הצבעה, לא התחילו עוד פעם לדבר.

ירדנה מלר הורוביץ: פה אומר היושב ראש---

סהר פינטו: אני מקבל את זה לגבי הצבעה, הבעיה שלי לא עם זה, הבעיה שלי כשמשכו את זה רגע אחרי שאישרו את זה, או משכו את זה בשלב ההנמקות ואז אני עוד לא נימקתי, שינו את החוק, ההסתייגות הקודמת שלי כבר לא רלוונטית ואני גם לא יכול להגיש הסתייגות.

יריב לוין: מה אתם רוצים לעשות?

יריב לוין: בשורה התחתונה.

ארבל אסטרחן: אפשר להבחין בין מתי היתה המשיכה.

יריב לוין: לא אכפת לי, זה אפשרי.

סהר פינטו: כפי שזה היום לכאורה, שיש הבחנה בין שני המצבים, או היתה הבחנה בנוהג, לא בתקנות.

ארבל אסטרחן: כמו שאמרה ירדנה, זה בדרך כלל נמשך בשלב ההצבעות.

סהר פינטו: כל עוד לא החלה ההצבעה, זה מושג שאנחנו משתמשים בו, לא?

ארבל אסטרחן: כן, אנחנו משתמשים בזה ב-3, כשלא---

סהר פינטו: אם משכו את זה כל עוד לא החלה הצבעה, אז בעצם ההסתייגויות זה כמו כשמכינים את החוק.

סהר פינטו: אבל אם כבר התחילו ההצבעות, אז המנגנון שהוצע פה.

ארבל אסטרחן: עוד פעם, אם כל החוק נמשך, לא משנה באיזה שלב, אפשר להגיש מחדש הסתייגויות, כל הזמן, ההנמקה והדיבור והכל.

ארבל אסטרחן: אם נמשך חלק, אז גם פה אפשר לעשות חלוקה, אם זה נמשך לפני שהחלה ההצבעה, והוגשו הסתייגויות חדשות שנובעות משינויי הנוסח יינתן להם זמן דיבור כמו כל הסתייגות.

ארבל אסטרחן: ואם זה נמשך אחרי שהחלה ההצבעה, אז---

אייל זנדברג: אם הוגשו הסתייגויות שנובעות משינויי הנוסח, אז מה פתאום אין הצדקה?

יריב לוין: אנחנו לא נצא מזה.

סהר פינטו: איך זה מנוסח היום?

ארבל אסטרחן: היום אין סעיף כזה בכלל.

ארבל אסטרחן: לא כתוב מה קורה אחרי שזה נמשך.

יריב לוין: לא, זה יהיה מסורבל נורא.

ארבל אסטרחן: היום כתוב שזה נמשך לוועדה, היא תדון ותביא בפני הכנסת---

יריב לוין: אני אומר יירד, אז לא יהיו הנמקות בכלל.

יריב לוין: בעיניי לאפשר הנמקה כאשר משכו את זה באמצע הצבעה, לתת דקה לנמק זה דבר נכון, זה סביר.

סהר פינטו: זה מה שאני אומר, למה מסורבל?

סהר פינטו: אם אנחנו מבחינים את זה, שאם משכו את זה לפני תחילת ההצבעה, אז הוועדה מכינה לכל דבר, היא רושמת, הסתייגויות, אפשר לנמק וכולי, כל עוד לא התחילה ההצבעה.

סהר פינטו: אם משכו אחרי שהתחילה ההצבעה, שזה גם המקרה, אתם אומרים, הנפוץ, אז המנגנון שהוצע פה.

אייל זנדברג: אם אתה פותר את המקרה הלא נפוץ, למה ליצור מנגנון מסורבל שהתוצר שלו, התועלת מבחינתך היא זניחה.

אייל זנדברג: אתה אומר שזה המקרה הנדיר.

אייל זנדברג: אני לא רואה את ההבחנה המהותית, אבל אני מהצד---

סהר פינטו: כי קורים מצבים שמחזירים את זה, ולא בגלל... כי כשזה באמצע הצבעות זה בדרך כלל כי האופוזיציה הצליחה לגנוב הצבעה, כי מישהו התבלבל, אלה שינויים קטנים, אז זה קורה, אבל קרה כבר שחוקים אושרו לשנייה ושלישית, לא העלו, כן העלו, התחילו לדבר, ואז פתאום החזירו ל...

סהר פינטו: כשזה קורה, גם אם זה פחות נפוץ, השינוי הוא הרבה יותר משמעותי.

סהר פינטו: אתה לא סתם מחזיר את זה לוועדה.

ארבל אסטרחן: אבל אז מושכים את כל החוק ואז אמרנו שהכל פתוח.

תמר כנפו: אז אין לך בעיה, הכל פתוח.

ארבל אסטרחן: אם מושכים את כל החוק ופתאום יש משא ומתן והממשלה מסכימה, אם ישנו משהו וכולי, אז הכל פתוח, לא משנה באיזה שלב.

יריב לוין: בואו נעשה דברים פשוטים.

סהר פינטו: אז נחדד, כל התוספת שלי זה שהסיפה הזאת תחול רק במצב שזה נמשך אחרי שהתחילו ההצבעות במליאה.

אייל זנדברג: זה מה שאמרת קודם.

סהר פינטו: בסדר, אבל אתם אומרים איך לא לסבך את מה שכתוב פה.

ירדנה מלר הורוביץ: אתה רוצה שתוך כדי תהליך ההצבעה יחזרו עוד פעם לנאומים.

סהר פינטו: לא, אני מקבל את מה שהצעתם פה תוך כדי הצבעה, הבעיה שלי זה אם משכו את זה לפני שהתחילה ההצבעה, ואתם אומרים שאין לי בעיה, אני רק אומר שמהמלל---

ארבל אסטרחן: אתה רוצה, אם מושכים לפני שהתחילה הצבעה ולא משכו את כל החוק.

ארבל אסטרחן: כשלא משכו את כל החוק כבר יש פתרון, כי אז הכל פתוח.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת אם משכו לפני שהתחילה הצבעה ומשכו רק חלק.

ארבל אסטרחן: זו הפינה שעליה מדובר עכשיו.

סהר פינטו: נכון.

סהר פינטו: אם משכו את כל החוק, איפה זה מוסדר לנו?

ארבל אסטרחן: זה (1).

ארבל אסטרחן: (ו)(1) אומר, 'הוחזרה לוועדה כל הצעת החוק והונחה שוב, תיפתח הקריאה השנייה מחדש', הקריאה השנייה נפתחת בהנמקת הסתייגויות, זאת אומרת מתחילים מאפס.

ארבל אסטרחן: אם מחזירים רק סעיף, אז עשינו את הסייגים, שבעיקרון במצב כזה אמורים להמשיך את הקריאה השנייה מאיפה שהיא הופסקה; מי שכבר נימק, נימק, סעיפים שכבר הוצבעו הוצבעו, ולכן פה מה שיושב ראש הוועדה רצה זה לתת אקסטרה, להגיד אפילו שכבר מי שנימק נימק וכולי, אם מישהו הוסיף הסתייגות, ניתן לו דקה.

אייל זנדברג: לשיטתך עדיף דקה מכלום.

סהר פינטו: אמרתי שאני מקבל את ההסדר הזה לעניין המשיכה.

ארבל אסטרחן: אתה רוצה לעשות עוד הבחנה, שאם משכו רק חלק---

סהר פינטו: ההבחנה שלי היא לא בין חלק לבין הכל.

סהר פינטו: ההבחנה שלי היא בין נקודת ההצבעה, אם זה לפני הצבעה, בין אם משכו הכל או חלק---

יריב לוין: לא, יש שתי שאלות.

יריב לוין: יש שאלה מה נמשך, האם כל החוק או רק סעיף, ויש שאלה מתי נמשך, האם לפני הצבעות או תוך כדי הצבעות.

ארבל אסטרחן: אם הכל נמשך, לא משנה באיזה שלב, הכל נפתח.

יריב לוין: אנחנו נתחיל הכל מהתחלה, נשארנו רק עם מצב שבו משכו סעיף.

יריב לוין: אם משכו רק סעיף, משכו עניין מסוים אחד, נקבע שהכלל יהיה שבמצב הזה אתה מקבל עוד דקה לנמק את ההסתייגויות הנוספות שלך.

סהר פינטו: אין שום סיבה להבחין אם משכו פרק או אם משכו את כל החוק.

יריב לוין: אם ככה, הכלל יהיה שלפני הצבעה הסתייגויות מלאות על הכל.

יריב לוין: אם נמשך תוך כדי הצבעות, אין נימוקים בכלל וגמרנו.

יריב לוין: נשאיר את זה ככה וגמרנו.

יריב לוין: בעיניי, אני אומר לך, טעות גדולה, אבל בסדר.

סהר פינטו: למה טעות?

יריב לוין: כי זו טעות, כי ההיגיון אומר שכאשר אתה משכת תוך כדי הצבעה ויש שינוי, יאפשרו לאנשים להתייחס לתהליך שקרה.

סהר פינטו: אין לי בעיה עם זה.

יריב לוין: לא, אבל אנחנו לא נעשה עכשיו לכל תת אפשרות משהו נפרד.

סהר פינטו: זה לא כל תת אפשרות.

סהר פינטו: אחרת זו אפשרות לעשות תרגיל, כי במקום למשוך את כל החוק אני מושך רק סעיף 2 עד 10, ואז---

יריב לוין: קיבלנו.

יריב לוין: סהר, נשאר, זה הכלל.

ירדנה מלר הורוביץ: סהר, תחשוב חיובי, מחר צריך לעזור לשרים שלך להעביר חקיקה.

יריב לוין: רבותיי, התוצאה היא כזאת; אם הכל הוחזר, מתחילים את הכל מהתחלה.

יריב לוין: אם הוחזר חלק, כאשר זה נעשה בשלב של לפני תחילת ההצבעות, מנמקים הסתייגויות באופן חופשי, כמו שהיה במצב הכולל.

יריב לוין: כאשר זה נעשה אחרי שהחלה הצבעה, לא מנמקים הסתייגויות בכלל.

יריב לוין: זה הכלל.

ארבל אסטרחן: רק יושב ראש הוועדה יוכל להגיד מה השינויים, אם הוא מצרף הסתייגויות של השינוי, מביא הנמקות.

יריב לוין: אוקי.

יריב לוין: בסדר, מאה אחוז.

ארבל אסטרחן: ואז הקריאה השלישית תתקיים מיד אחרי הקריאה השנייה.

ארבל אסטרחן: אני מזכירה שהורדנו את סעיף 130 שמאפשר דחייה של שבוע, לא צריך יותר לשאול, לא צריך הסכמות, כי בעצם היום ההסתייגויות מנומקות, כך שאפשר לשלב אותן.

ירדנה מלר הורוביץ: לפעמים ישתמשו בסעיף הזה כדי לראות אחר כך בוועדה איזה שינויים זה עשה, אם התקבלה הסתייגות על החוק.

ארבל אסטרחן: כל הסמכות שהיתה לוועדה לפי 130 היתה לשלב את ההסתייגויות.

ארבל אסטרחן: היא לא יכלה לדחות הסתייגות ש---

ירדנה מלר הורוביץ: ברור, אבל---

ארבל אסטרחן: לכן אמרנו שאין לזה משמעות, כי ההסתייגויות היום מנוסחות כמו תיקון לחוק.

ארבל אסטרחן: אחרי זה יבוא זה, במקום זה יבוא זה, ולכן אין לוועדה מה לעשות.

רונית יעקבי חייקין: אין את זה, אז האפשרות היא להצביע.

ארבל אסטרחן: נכון, מיד עוברים לקריאה השלישית.

אייל זנדברג: ולמה היתה אפשרות, לפי 130(ב) לממשלה לבקש דחייה בשבוע נוסף?

אייל זנדברג: אם לכאורה אי אפשר לעשות שום דבר---

ארבל אסטרחן: אי אפשר לעשות שום דבר.

רונית יעקבי חייקין: אני אגיד לך למה, כדי לתת לה אפשרות לחשוב, אולי היא רוצה למשוך את כל החוק בכלל, לחזור בה מהצעת החוק.

רונית יעקבי חייקין: זה היה הסעיף הזה.

אייל זנדברג: אז אולי כדאי לשמר את זה.

אייל זנדברג: כי 130(א) אני מבין למה להשמיט, אם את אומרת שזה עניין טכני ובינתיים השתנה הנוהג והסתייגויות מנוסחות בצורה מתמטית---

ירדנה מלר הורוביץ: זה אפשר להם לחשוב אם הם רוצים, בגלל שהתקבלה הסתייגות והמשמעות שלה, למשוך את כל הצעת החוק.

אייל זנדברג: כך אני מציע להשאיר את 130(ב) באיזה שהוא אופן.

ארבל אסטרחן: לא, הבעיה היא שסעיף 130 הפך לסעיף שכל תכליתו היתה דחיית הצבעה בקריאה השלישית.

אייל זנדברג: אבל הוא נותן אופציה, כמו שאמרה מזכירת הכנסת, לממשלה לחשוב לרגע לפני שמצביעים, כדי להבין מה המשמעות של קבלת הסתייגויות.

ארבל אסטרחן: אבל הממשלה נמצאת שם, היא רואה מה התקבל.

אייל זנדברג: כשיש חוק של 100 סעיפים והתקבלו הסתייגויות ולהבין מה המשמעות של סעיף 29, 25 ו-32, וצריך לקיים התייעצות---

יריב לוין: אבל, אייל, אתם לא יכולים לפתוח, אחרי חצי שנה שאנחנו דנים פה, את הכל עכשיו מהתחלה.

יריב לוין: מספיק עשיתם את זה אתמול.

אייל זנדברג: אני לא פתחתי שום דבר.

יריב לוין: אתמול פתחתם.

יריב לוין: הבוקר לא, אתמול כן.

אייל זנדברג: ככל שאני יודע, בסך הכל החזירו למצב קיים רעיון שעלה ב---

יריב לוין: רעיון שעלה וכבר עלה לפני אני לא יודע כמה זמן.

יריב לוין: אי אפשר עכשיו להתחיל את כל התהליך מהתחלה.

אייל זנדברג: אבל אני לא מבין, סעיף 130(ב) מאפשר איזה שהיא היערכות לממשלה למחשבה---

יריב לוין: מחשבה על מה?

יריב לוין: איזה מחשבה?

אייל זנדברג: אם מתקבלות הסתייגויות רבות להצעת חוק, לא דבר שלא יכול לקרות וצריך להבין מה המשמעות של קבלת ההסתייגויות האלה, לא ברמה הלשונית, כי זה מטפל 130(א), הוועדה לא צריכה לטפל ברמה הלשונית, כפי שאמרה ארבל, הממשלה צריכה להחליט אם למשוך או לא למשוך.

אייל זנדברג: בעצם האפשרות לדחייה הזאת צריכה לקבל ביטוי.

אייל זנדברג: יכול להיות שהיא תקבל ביטוי ביכולת למשוך את הצעת החוק, שמשום מה תבקש לעצור, אולי זה המענה לזה, אולי זה מיותר, ואז אין לי בעיה, אבל מהותית או הליכית צריך לשמר את הכוח הזה.

ארבל אסטרחן: תיכף נגיע לאפשרות לעצור.

אייל זנדברג: אם יש לממשלה אפשרות לבקש לעצור את הדיון, אז אולי צריך להשיג את אותה תוצאה.

יריב לוין: יש אפשרות, לכן אני לא מבין למה צריך להביא.

אייל זנדברג: צריך להשיג את אותה תוצאה, זה כל מה שאני רוצה לוודא.

ארבל אסטרחן: זה משיג את אותה תוצאה, כי היא מבקשת לעצור.

ארבל אסטרחן: העניין הוא שברגע שהיא ביקשה לעצור, קודם כל חייבים להפסיק שבוע, גם כאן זה שבוע.

ארבל אסטרחן: היא לא יכולה אחרי רגע להגיד, 'לא, בעצם התחרטתי, תמשיכו'.

יריב לוין: זה המצב, זה ישנו.

ארבל אסטרחן: היות וסוכם לחזור לאפשרות של הממשלה לחזור בה.

אייל זנדברג: אבל היום היו שני סעיפים שיכול להיות שהם אמרו את אותו דבר, אבל אמרו אותו בדרכים שונות, 130(ב), שדיבר על כך שנציג הממשלה יכול לבקש שהקריאה השלישית תתקיים גם מיד, זה כנראה בררת המחדל היום, ושיידחה בשבוע נוסף.

ארבל אסטרחן: ו-132(ב) דיבר על שאחרי שהתחילה הקריאה השנייה, הממשלה יכולה להגיד 'תעצרו, אני חושבת לחזור בי, קודם כל תעשו הפסקה'.

סהר פינטו: הם יוכלו לבקש שזה יהיה אמון, לא?

אייל זנדברג: אם בעקבות כל התיקונים אפשר להגיע לאותה מסקנה...

יריב לוין: כן, אנחנו נמצאים באותו מקום.

אייל זנדברג: הנה סיטואציה שהממשלה זקוקה לשבוע, אנחנו רוצים להבין מה המשמעות של התיקונים.

ארבל אסטרחן: החזרה של הממשלה, תיכף נגיע לזה.

אייל זנדברג: אם זה מוסדר שם, אני כמובן לא אעכב את הדיונים כאן.

ארבל אסטרחן: בסעיף קטן (ג) ב-24, אחרי שחוק התקבל, אחד היוזמים יכול לקבל את רשות הדיבור ואותו דבר פה, הצעה של שר, אם אין הסכמה.

ארבל אסטרחן: מי מהם?

ארבל אסטרחן: היוזם הראשון ששמו מופיע על הצעת החוק ויושב ראש הישיבה רשאי לתת רשות דיבור ליוזמים נוספים.

ארבל אסטרחן: עכשיו אנחנו מגיעים להוראות השונות.

ארבל אסטרחן: סיימנו את הליך החקיקה בסדר הכרונולוגי שלו, אחרי הקריאה השלישית, עכשיו יש לנו עוד כמה סעיפים, לא רבים.

ארבל אסטרחן: העלות התקציבית זה סעיף שדיברנו עליו.

ארבל אסטרחן: אני גם דיברתי עליו עם האוצר.

ארבל אסטרחן: יש פה כמה שינויים, אנחנו לא נחזור עליהם כי דיברנו עליהם, אבל יש הערה אחת קטנה בסעיף קטן (ד), מתי תימסר הערכת שר האוצר לוועדה על העלות התקציבית.

ארבל אסטרחן: זה יוגש לוועדה לפני הדיון בהכנת הצעת החוק, לקריאה ראשונה או שנייה ושלישית, ואם לא ניתן למסור לפני הדיון, בעת הדיון או אחריו.

ארבל אסטרחן: בתוך זמן, היום קיים בתקנון 'סביר', פה חשבנו להוריד את זה, האוצר ביקש להשאיר את זה, 'בתוך זמן סביר שקצב לכך יושב ראש הוועדה'.

ארבל אסטרחן: בסעיף קטן (ה) הממשלה מוסרת לוועדה את עמדתה, מוצע שזה יהיה מזכיר הממשלה.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ו) גם כן, הודעה על שינוי עמדת הממשלה, דיברנו על זה שאם הממשלה משנה את עמדתה מתמיכה להתנגדות, מה שהופך את ההצעה לתקציבית, היא צריכה למסור את זה לא יאוחר מיום לפני הדיון.

ארבל אסטרחן: אם ההצבעה היא ביום ההנחה, זאת אומרת ניתן פטור, באותו יום לפני תחילת הדיון, בשביל לא להפתיע שפתאום ההצעה הפכה לתקציבית.

ארבל אסטרחן: בסימן ב', הסרת הצעת חוק.

ארבל אסטרחן: פה אני רוצה להבהיר, יש איזה שהוא שינוי בעקבות דיונים פנימיים שעשינו ממה שדובר כאן.

ארבל אסטרחן: יש אפשרות להחלטת ועדה להסיר הצעת חוק.

ארבל אסטרחן: ועדה שמכינה הצעת חוק לקריאה ראשונה או לקריאה שנייה ושלישית, זאת אומרת עברה אליה הצעת חוק אחרי קריאה ראשונה או שנייה ושלישית, צריכה להכין אותה; אחרי טרומית לקריאה ראשונה, אחרי ראשונה לשנייה ושלישית, או להציע לכנסת להסיר אותה מסדר היום.

ארבל אסטרחן: מה זה אומר?

ארבל אסטרחן: מה שהוועדה מביאה למליאה זה הצעה להסיר מסדר היום.

ארבל אסטרחן: ההצעה הזאת מונחת על שולחן הכנסת.

ארבל אסטרחן: זה לא נוסח של הצעת חוק, זה הצעה.

ארבל אסטרחן: יושב ראש הוועדה מציג את זה, אמרנו מי יכול להתייחס לזה, להשיב, גם פה אמרנו שר או סגן שר בענייני משרדו, יש דיון אישי.

ארבל אסטרחן: אם הכנסת החליטה לקבל את הצעת הוועדה, ההצעה מוסרת מסדר היום.

ארבל אסטרחן: אין בעיה.

ארבל אסטרחן: מה קורה אם הכנסת דוחה את הצעת הוועדה?

ארבל אסטרחן: בעניין הזה היה כאן ויכוח.

ארבל אסטרחן: לפי המצב המשפטי בתקנון היום, אם הכנסת דוחה את הצעת הוועדה, צריך להביא את הצעת החוק לקריאה.

ארבל אסטרחן: אם זה היה אחרי קריאה טרומית והוועדה הציעה להסיר, צריך להביא נוסח לקריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: אם זה היה אחרי קריאה ראשונה, צריך להביא נוסח לשנייה שלישית.

ארבל אסטרחן: פה דובר על למה צריך לעשות את זה פעמיים.

ארבל אסטרחן: נראה את זה שהכנסת דחתה את הצעת הוועדה להסיר, כאילו זה היה קריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: פה אנשים בלשכה המשפטית ובמיוחד הממונה על נוסח החוק נזעקו, אמרו לי 'אין דבר כזה יראו כאילו', חוק לא כאילו עובר קריאה ראשונה, חוק עובר קריאה ראשונה או לא עובר קריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: אין כאילו קריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: בנוסף לפעמים בקריאה ראשונה צריך רוב מיוחד, אז מה, הרוב הזה צריך להיות עכשיו על ההסרה?

ארבל אסטרחן: בהסרה לא צריך שום רוב.

ארבל אסטרחן: לכן מבחינתנו הליך החקיקה מחייב שיהיו פה שתי הצבעות.

ארבל אסטרחן: אי אפשר לראות הצבעה על הצעה להסיר כאילו התקבל חוק בקריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: אני חייבת לומר שזו היתה מההערות הכי משמעותיות שקיבלתי, שזה ממש לא הליך חקיקה תקין.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת זה מעבר לוויכוחים הרגילים שיש, איך נעשה וכמה ידברו וזה, שזה סתם הערות לשיפור.

ארבל אסטרחן: לכן דיברתי גם עם יושב ראש הוועדה.

ארבל אסטרחן: אני אגיד לכם מה מוצע כאן.

ארבל אסטרחן: כמו שאמרתי, גם היום יש תמיד שתי הצבעות, למרות שהיה כאן בלבול, מונחת הצעה, מתקבלת הצעה מסוימת לסדר היום, נדחית, יש קריאה שנייה או קריאה שנייה ושלישית.

ארבל אסטרחן: אז מה שמוצע, תסתכלו בסעיף קטן 26(ד) אצלכם, 'החליטה הכנסת לדחות את הצעת הוועדה, הוועדה הציעה להסיר את הצעת החוק מסדר היום, או היו הקולות שקולים', זה לצורך הבהרה שהורדנו את כל הגרסאות, אם החלטת הכנסת התקבלה לאחר שהצעת החוק אושרה בדיון המוקדם, אחרי טרומית זה עבר לוועדה, הוועדה הציעה להסיר, תפורסם הצעת החוק ברשומות, הצעות חוק הכנסת, ותונח על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה, בנוסח שאושר בדיון המוקדם, בנוסח של התכלת, כי הוועדה לא רוצה את זה, בצירוף דברי הסבר ובציון עלותה התקציבית כפי שקבעה הוועדה, בתוך שבועיים מיום החלטת הכנסת.

דורית ואג: זה לא ריאלי.

ארבל אסטרחן: הוועדה יכולה לקבוע את העלות התקציבית כבר כשהיא מחליטה להציע להסיר.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת היא אומרת 'אני מציעה להסיר, אבל האוצר אמר לי שזה עולה 10 מיליון ואני מקבלת את זה'.

ארבל אסטרחן: לעומת זאת אם החלטת הכנסת מתקבלת אחרי שהצעת החוק אושרה בקריאה הראשונה, זאת אומרת הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, הלכה לוועדה, הוועדה הציעה להסיר והצעת הוועדה נדחתה, תדון הוועדה בהצעת החוק כאמור בפרק החמישי, זאת אומרת היא תהיה חייבת להכין אותה לשנייה שלישית ותגישה ליושב ראש הכנסת לשם הנחתה על שולחן הכנסת בתוך חודש מיום החלטת הכנסת, ולבקשת הוועדה רשאית ועדת הכנסת להאריך את התקופה והפגרה לא נספרת.

דורית ואג: אני הייתי מגדילה את הזמן, מקסימום יגמרו קודם.

דורית ואג: לפעמים הצעת חוק אפשר ביום ולפעמים זה לוקח שלושה חודשים או חמישה חודשים, כי החוק כבד עם הרבה שאלות.

ארבל אסטרחן: צריך לזכור שהחוק שהוועדה כן רצתה, אין הגבלת זמן.

יריב לוין: זה ברור, אבל פה היא הלכה למליאה ואמרו לה לא, יש לזה משמעות.

ארבל אסטרחן: נכון, אז אומרים לה, 'עכשיו את כן צריכה להכין את זה לשנייה שלישית'.

יריב לוין: אז מה רוצים?

תמר כנפו: זה לא מובן.

תמר כנפו: את אומרת שתי הצבעות, הצבעה אחת?

ארבל אסטרחן: על הדחייה של ההצעה.

תמר כנפו: בסדר, הכנסת לא קיבלה.

ארבל אסטרחן: עכשיו צריך להכין את החוק לשנייה שלישית.

תמר כנפו: אז את צריכה להצביע באותו יום?

דורית ואג: לא, את נותנת לה חודש.

תמר כנפו: לאפשר לוועדה ואז היא---

ארבל אסטרחן: הוועדה צריכה להכין נוסח לשנייה ושלישית.

דורית ואג: כשיש הצעת חוק פרטית בוועדה ולא דנים, אחרי שישה חודשים יכול חבר הכנסת לפנות ל...

ארבל אסטרחן: נכון.

דורית ואג: הייתי עושה פה אותו דבר.

אייל זנדברג: זו הכבדה על הוועדות.

אייל זנדברג: הוועדה יכולה להציע למליאה.

אייל זנדברג: דווקא כשחוק נראה לה כל כך נורא, היא לא תשקיע בזה רגע ותשלח למליאה.

אייל זנדברג: ככל שהוא גרוע יותר, היא תמליץ יותר על דחייתו.

אייל זנדברג: המליאה לא קיבלה את זה, עכשיו הוועדה פתאום בחודש, חודשיים, שלושה צריכה לחסל חוק שמבחינתה הוא...

דורית ואג: אני הייתי הולכת על אותו עיקרון כמו כשמכריחים לדון בהצעת חוק פרטית של חבר כנסת.

דורית ואג: הרי חבר כנסת שהצעת חוק שלו מונחת בוועדה ושישה חודשים לא נגעו בה יכול לבוא לוועדת הכנסת וכבר היו דברים מעולם.

דורית ואג: אני הייתי משחקת עם אותם שישה חודשים.

ארבל אסטרחן: הרעיון היה שהיות והוועדה לא רוצה את זה והמליאה אמרה 'למרות שאת לא רוצה את זה, את חייבת לעשות את זה', רוצים לתחום אותה.

דורית ואג: בסדר, אבל אם זו הצעת חוק מסובכת, קשה, עם שאלות חוקתיות, אז כל רגע נבוא לוועדת הכנסת?

דורית ואג: בשביל מה?

דורית ואג: אני הייתי עושה על אותו עיקרון של שישה חודשים.

ירדנה מלר הורוביץ: זה לא ארוך מדי?

דורית ואג: ואז בלי הארכה.

תמר כנפו: עד שישה חודשים.

דורית ואג: עד שישה ובלי הארכות.

ארבל אסטרחן: אני הייתי משאירה הארכה, כי אם זה משהו מאוד מורכב.

ארבל אסטרחן: .. באישור ועדת כנסת בכל זאת.

דורית ואג: יש לי קצת בעיה גם קודם, בינתיים כשחבר הכנסת לוין לא פה.

דורית ואג: בסעיף 25(ד), אומר פה אם אי אפשר לתת הערכה תקציבית בדיון, שזה אף פעם לא נותנים, אז בתוך זמן סביר.

דורית ואג: מה זה זמן סביר?

ארבל אסטרחן: תלוי.

ארבל אסטרחן: בדיון הצעת החוק היתה על משהו מסוים, פתאום בדיון הפכו את ההצעה לעניין אחר, האוצר צריך לבדוק כמה משרות הוא צריך, כמה דברים הוא צריך להקים, אז זה תלוי בהצעה.

דורית ואג: יש לי מקרה כעת שהאוצר טוען שיש עלות.

דורית ואג: לא שינינו כלום, אמרנו אין בעיה, תביאו לנו כמה מקרים כאלה, מדובר על פיצויים לקטין.

דורית ואג: לא ביקשנו עלות תקציבית, כמה מקרים יש.

דורית ואג: אני רודפת אחריהם ורודפת אחריהם.

ארבל אסטרחן: זה מפוזר בכל הארץ, יש למישהו את הנתון הזה?

ארבל אסטרחן: אני לא יודעת.

דורית ואג: אתה לא יכול לבוא ולהגיד שזה עולה הרבה, אם אין לך איזה שהוא מושג אם מדובר בעשרה מקרים בשנה או באלף.

ארבל אסטרחן: הסמכות היא של יושב ראש הוועדה.

ארבל אסטרחן: יושב ראש הוועדה יכול להגיד לכם, 'פה יש לכם שבוע'.

דורית ואג: אני שולחת מיילים ואני מטלפנת.

רונית יעקבי חייקין: יושב ראש ועדה, לא מנהלת.

רונית יעקבי חייקין: ארבל, מה שאת אומרת זה שכל פעם בעצם תהיינה שתי הצבעות.

ארבל אסטרחן: זה תמיד היה ככה.

ארבל אסטרחן: מה שאמרתי, אי אפשר לראות כאילו חוק עבר בקריאה.

ארבל אסטרחן: אין דבר כזה.

ארבל אסטרחן: מצביעים על הצעת חוק או לא מצביעים על הצעת חוק.

ארבל אסטרחן: רונית, תסתכלי בעמוד 31.

ארבל אסטרחן: היום יש סעיף שלא כל כך הבנתי אותו.

ארבל אסטרחן: יש היום הוראה בתקנון החדש, בהתחלה של התקנון, פרק שכבר עברנו עליו, סעיף 31.

ארבל אסטרחן: שר שמדבר בשם הממשלה רשאי לקבל את רשות הדיבור בכל שלב, ושר נוסף באישור היושב ראש 5 דקות.

ארבל אסטרחן: ואז (ב) אומר ככה: 'על אף האמור, בדיון מוקדם בהצעת חוק פרטית תינתן רשות דיבור כאמור באותו סעיף קטן, רק אם הסכים לכך המציע ובמסגרת זמן שלא תעלה על 5 דקות'.

ארבל אסטרחן: מאיפה זה בא?

ארבל אסטרחן: זה את בזמנו אמרת.

ארבל אסטרחן: להגביל את השרים במתן תשובה בדיון מוקדם.

רונית יעקבי חייקין: אני לא זוכרת שאמרתי.

תמר כנפו: בדרך כלל בהצעת חוק פרטית רק שר אחד עונה.

תמר כנפו: אם זה נוגע לפעמים לשני משרדים או משהו, אז כן יכולים לתת.

רונית יעקבי חייקין: יכול להיות שאמרתי, כדי שלא יעשה פיליבסטר או משהו.

רונית יעקבי חייקין: יכול להיות שאמרנו חמש דקות.

ארבל אסטרחן: עוד שרים ועוד שרים?

רונית יעקבי חייקין: בדיוק, כן.

ארבל אסטרחן: אז צריך להוציא את זה מסעיף 31, צריך להעביר את זה לפרק החקיקה.

ארבל אסטרחן: היום בפרק החקיקה---

יריב לוין: הגענו לנוסחה גואלת?

ארבל אסטרחן: הציעה דורית עד שישה חודשים.

דורית ואג: אני אמרתי שהיום, כשעוברת לוועדה הצעת חוק בקריאה טרומית של חבר כנסת ולא דנים בה שישה חודשים, הוא יכול לבוא אליך, ליילל ואתה תכריח אותי לדון בה.

דורית ואג: זה היה לנו פעם אחת, אני לא יודעת כמה שנים שאני בוועדה, בביטול הבחירה הישירה.

דורית ואג: חבר הכנסת שחל הלך לוועדת הכנסת ואילצו אותנו להתחיל לדון.

דורית ואג: אני הייתי הולכת פה על אותו עיקרון.

דורית ואג: אני אגיד לך מה?

דורית ואג: אם זו הצעה מורכבת, כל רגע נבוא אליך לבקש הארכה?

דורית ואג: זה מצחיק.

רונית יעקבי חייקין: אבל הפגרה לא נכללת, אז לפעמים זה לא שישה חודשים, זה תשעה חודשים.

דורית ואג: בסדר, אבל אם זה קרה ב-1 לינואר, אז ב-1 בפברואר אני חייבת להניח את זה.

דורית ואג: לא תמיד זה קורה ב-30 ביולי, שיש לי שלושה חודשי---

ארבל אסטרחן: הציעה דורית עד חצי שנה---

ירדנה מלר הורוביץ: אם את אומרת 'עד', זה יהיה חצי שנה.

ירדנה מלר הורוביץ: קחו את זה בחשבון.

ארבל אסטרחן: היום הוועדות לא מוגבלות.

ארבל אסטרחן: כשעובר לוועדה חוק אחרי קריאה ראשונה, היא תכין אותו בתוך כמה זמן שהיא תכין אותו.

ארבל אסטרחן: נכון שאחרי חצי שנה אפשר לפנות לוועדת הכנסת ולבקש את התערבותה.

דורית ואג: אם זה חוק בעייתי אז צריך את הזמן.

יריב לוין: השאלה היחידה שמטרידה אותי פה היא העובדה שבכל אופן הוועדה החליט שהיא רוצה להביא את החוק לדחייה והמליאה קיבלה החלטה קטגורית שאומרת לה 'לא, רבותיי, אנחנו רוצים בכל זאת שהעסק הזה ייגמר', ואז לבוא ולהגיד עכשיו חכי חצי שנה, זה נראה לי הרבה.

יריב לוין: זאת היתה הסיבה ש---

בועז רבל: אבל אפשר להגיד שלושה חודשים והיושב ראש רשאי להאריך את זה ב---

דורית ואג: אני מוציאה סדר יום לבין חודש לחודש וחצי קדימה.

דורית ואג: מה אתה אומר לי?

דורית ואג: בטלי את כל סדר היום, תתעסקי רק בזה עכשיו.

דורית ואג: זה מה שאתה אומר.

ירדנה מלר הורוביץ: זה דבר שהוועדה כבר דנה בהצעת החוק, הביאה הצעה למליאה וזה חזר אליה.

ירדנה מלר הורוביץ: זה כבר המשך הליך, חצי שנה זה הרבה.

דורית ואג: אז תעשו משהו באמצע, אבל שבועיים זה לא ריאלי.

יריב לוין: אז אנחנו נלך ב-(ד)(1) לחודש וב-(ד)(2) לשלושה חודשים.

יריב לוין: זה מה שאת מציעה בשורה התחתונה?

בועז רבל: נשמע יותר הגיוני.

יריב לוין: בסדר גמור.

דורית ואג: אני רק רוצה להגיד לכם שזה קרה לנו פעם ואנחנו הבאנו את ההצעה ב'טיל', כי לוועדה לא היה רוב והיושב ראש ידע שבמליאה יהיה רוב, זה היה חוק קיצור תקופת ההתמחות.

יריב לוין: מפאת קוצר הזמן אני לא אספר איך הוא נולד.

דורית ואג: וב'טיל' זה נגמר בוועדה.

ארבל אסטרחן: הסימן הבא; חזרה מהצעת חוק.

ארבל אסטרחן: פה אני גם רוצה להעיר, היו כמה שינויים, אולי גם יושב ראש הוועדה להתייחס.

ארבל אסטרחן: היום בתקנון כידוע יש הבחנה בין חזרה מהצעת חוק פרטית והצעת חוק ממשלתית.

ארבל אסטרחן: אחד ההבדלים העיקריים זה עד מתי אפשר.

ארבל אסטרחן: הממשלה יכולה לחזור בה כל עוד לא התקבל החוק בקריאה השלישית.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת גם במליאה, אחרי שהתחילה קריאה שנייה וכולי.

ארבל אסטרחן: חבר כנסת יכול לחזור בו רק עד שהוועדה אישרה את הצעת החוק לשנייה והשלישית.

ארבל אסטרחן: באחת הישיבות שהיו כאן

ארבל אסטרחן: הציע יושב ראש ועדת חוקה להשוות את המצב ולאפשר גם לממשלה לחזור בה מהצעתה רק עד סיום הדיון בוועדה.

ארבל אסטרחן: בעקבות ההערה הזאת, שבעצם סוכמה כאן, נציגי הממשלה דיברו עם יושב ראש הוועדה, גם באוזניי השמיעו התנגדויות קשות---

יריב לוין: ועמדו על כך שנחזור לנוסח הקיים כיום ואין לנו הרבה בררות, כי זה הסיכום.

ארבל אסטרחן: בהתאם להסכמות שהיו כאן, שכאשר יש חוסר הסכמות קשות, יחזרו למצב הקיים ואז מה שיהיה הוא שיהיה לנו סעיף, שהוא בפניכם, 27, שמדבר על חזרת הממשלה, אני אגיד מה הוא אומר, ואחריו סעיף 28, חזרה מהצעת חוק פרטית.

ארבל אסטרחן: הממשלה תוכל לחזור בה מהצעת חוק ממשלתית, כל עוד לא התקבל החוק בקריאה השלישית.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת היא יכולה עדיין במליאה לראות מה קורה עם ההסתייגויות.

ארבל אסטרחן: זה בידיים שלה עד ש---

ירדנה מלר הורוביץ: עד אחרי ההצבעה בקריאה השנייה ושלישית.

ארבל אסטרחן: איך היא חוזרת?

ארבל אסטרחן: בהודעה לכנסת, במליאה.

ארבל אסטרחן: שר או סגן שר בענייני משרדו, או בכתב למזכיר הממשלה, על זה דיברנו.

דורית ואג: אם זה בין השנייה לשלישית, אין לו זמן לכתוב.

ארבל אסטרחן: וזה מוסר, הבהרנו כאן מה קורה אם זה ממוזג, אז רואים כאילו לא היה מיזוג.

ארבל אסטרחן: מה שמופיע אצלכם בסעיף קטן (ג) בעמוד 25, זה גם משהו שקיים היום, שאם התחילה כבר הקריאה השנייה והממשלה מודיעה שהיא חוזרת בה, קודם כל יש הפסקה.

ארבל אסטרחן: שוב, זה משהו שקורה פעם בלא יודעת כמה שנים, אבל צריך להסדיר את זה.

ארבל אסטרחן: קודם כל יש הפסקה, זאת אומרת זה לא שזה מוסר מסדר היום, כי פתאום הממשלה ראתה שקרה משהו בקריאה השנייה, מפסיקים, גם אם ההצעה---

רונית יעקבי חייקין: מתי הוא יכתוב את המכתב?

ארבל אסטרחן: לא, קודם כל שר במליאה אומר 'אני מבקש להפסיק', ואז סעיף קטן (ד) אומר שברגע שהיתה הפסקה הממשלה רשאית לחזור בה מההודעה בחלוף שבוע ולא יאוחר משלושה שבועות מיום שנמסרה.

ארבל אסטרחן: מניין התקופות, מביאים בחשבון את יום מסירת ההודעה וימי הפגרה לא באים במניין.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת יש את הפגרה פלוס הזמן הזה, ואז אחרי שעבר שבוע, ולא יותר משלושה שבועות, אם היא מודיעה שהיא חוזרת בה מהודעתה, ממשיכים בקריאה השנייה.

דורית ואג: ולמה נותנים לה שבוע לחזור בה?

ירדנה מלר הורוביץ: בסעיף הקודם זה עבר לוועדה והוועדה יכולה לעשות שם, בסעיף הזה היא רק בינתיים חוזרת בה.

דורית ואג: למה מונעים מהממשלה לחזור בה לפני שבוע?

ארבל אסטרחן: כי זה היה על סדר היום, עכשיו הממשלה אומרת 'רגע, אני רוצה הפסקה', בסדר, סגרו את המליאה, אנשים---

סהר פינטו: שהממשלה לא תעשה טריק.

ארבל אסטרחן: ההפסקה היא לשבוע.

רונית יעקבי חייקין: אני רוצה לראות את המצב של האופוזיציה.

דורית ואג: זה טוב לך שבוע.

דורית ואג: כי הם לא יכולים להגיד 'אני מושכת', את תלכי הביתה, כולם יילכו הביתה, כי שאר הנושאים הם שטויות---

תמר כנפו: הם משכו כי פתאום הם ראו שאין להם רוב, אבל אחרי שבוע הם יכנסו את הרוב.

יריב לוין: זה המצב היום גם.

אייל זנדברג: זה הכוח העודף של הממשלה.

ירדנה מלר הורוביץ: הם עשו את זה במשיכה שלהם ולא הורידו לוועדה כדי שלא יעשו להם סלט בוועדה.

יריב לוין: זה המצב גם היום, אין מה לעשות.

ירדנה מלר הורוביץ: הם השתמשו בזה כשהיה הדיון הגדול על מינהל מקרקעי ישראל בתחילת הקדנציה.

יריב לוין: אני אגלה לך סוד, גם אני לא אוהב את זה.

ארבל אסטרחן: אני קוראת את המצב הקיים; ההפסקה תארך לא פחות משבוע ולא יותר משלושה שבועות.

ארבל אסטרחן: רק שינינו קצת, סידרנו.

ארבל אסטרחן: רונית יעקבי חייקין: פעם היו מביאים לאי אמון שהיה פעם בשנה, היום כבר לא מביאים בכלל.

ארבל אסטרחן: אז מפסיקים לשבוע.

ארבל אסטרחן: אם הממשלה מודיעה שהיא חוזרת בה, ממשיכים בקריאה השנייה, מהמקום שבו היא הופסקה, כלומר אם התקבלו הסתייגויות, הם התקבלו כבר, לא עושים הצבעה חוזרת.

רונית יעקבי חייקין: בעצם נשאר לנו רק קריאה שלישית.

ארבל אסטרחן: לא, יכול להיות שאנחנו באמצע הקריאה השנייה, ממשיכים בקריאה השנייה.

ארבל אסטרחן: הממשלה יכולה לחזור בה.

ארבל אסטרחן: ואם היא לא מודיעה שהיא חוזרת בה, ההצעה מוסרת מסדר היום.

ארבל אסטרחן: אם היא היתה ממוזגת עם הצעה אחרת, יראו כאילו לא היה מיזוג.

ארבל אסטרחן: פתאום אני חושבת שפה צריך להבהיר, נגיד שהיא מוזגה עם הצעת חוק פרטית שעברה קריאה ראשונה---

דורית ואג: אז בעצם כאילו ההצבעה יכולה להמשיך בפרטית.

דורית ואג: ומה קורה אם זה שילוב?

דורית ואג: שילוב לא יתפוס.

ארבל אסטרחן: אם זה שילוב, אז הפרטית חוזרת למצב של אחרי טרומית.

דורית ואג: צריך להבהיר את זה.

ארבל אסטרחן: אני אראה אם צריך להבהיר, שאם הפרטית היתה אחרי טרומית היא חוזרת למצב שהיא אחרי טרומית, אבל אם הפרטית היתה אחרי ראשונה יכול להיות שפשוט צריך להמשיך בהצבעה, כי כבר הכינו אותה---

דורית ואג: אז מה ייצא לממשלה?

ארבל אסטרחן: זה המחיר, שמיזגו אותה עם הצעה פרטית.

דורית ואג: אז אני אגיד לך מה זה יעשה, הממשלה לא תיתן למזג חוקים.

ארבל אסטרחן: יכול להיות, יש לזה מחיר.

ארבל אסטרחן: אם היא מוזגה עם הצעת חוק פרטית שעברה קריאה ראשונה, אם הממשלה חזרה בה, מה עם הפרטית?

ארבל אסטרחן: ממשיכים להצביע.

קריאה: כי במיזוג כל השותפים הם בעלי הכוח.

ארבל אסטרחן: אם זה מיזוג אחרי ראשונה.

ארבל אסטרחן: אם זה מיזוג אחרי טרומית, לא צריך לחזור לוועדה.

דורית ואג: הממשלה לא תיתן לעשות מיזוגים, זה מה שיקרה.

ארבל אסטרחן: אם הפרטית היתה אחרי ראשונה, זאת אומרת מוזגו פרטית וממשלתית שעברו קריאה ראשונה.

ארבל אסטרחן: התחילה הקריאה השנייה, הממשלה חזרה בה, אז ההפסקה היא הפסקה, אפילו שיש שם פרטית, אבל אחרי ההפסקה הממשלה אומרת 'אני חוזרת בי לגמרי', בפרטית ממשיכים להצביע.

דורית ואג: זאת אומרת לא ממשיכים באותו יום?

דורית ואג: כי אם הממשלה רק משכה את שלה, לכאורה---

ארבל אסטרחן: לא, צריך לקבוע את זה על סדר היום והיושב ראש---

דורית ואג: אני אומרת קחו בחשבון שהממשלה לא תיתן למזג, ואצלי למשל זה על בסיס קבוע.

ארבל אסטרחן: היום זה אמנם לא כתוב, אבל אני חושבת שגם היום זה המצב.

יריב לוין: זה אותו מצב גם היום.

ארבל אסטרחן: אם מיזגו ממשלתית ופרטית, ששתיהן עברו ראשונה, לא חוזרים ל---

דורית ואג: ברור, ברור.

ארבל אסטרחן: הממשלה חזרה בה, ברור שהחוק הפרטי ממשיך.

ירדנה מלר הורוביץ: הממשלה תתנגד לכל מיזוג.

ארבל אסטרחן: אז בואו נחשוב רגע עוד.

ארבל אסטרחן: יש הצעת חוק פרטית שעברה ראשונה וממשלתית שעברה ראשונה, הוועדה הכינה אותן ביחד לשנייה שלישית.

ארבל אסטרחן: התחילה ההצבעה בקריאה השנייה, הממשלה ביקשה הפסקה, הפסיקו לשבוע ואחרי השבוע היא אומרת 'אני חוזרת בי', מה עם הראשונה?

ארבל אסטרחן: מה אנחנו רוצים, לחזור לוועדה?

ארבל אסטרחן: הכינו אותה לשנייה ושלישית.

דורית ואג: לא, ההיגיון שלי אומר שהממשלה יכולה למשוך וצריך להמשיך בהצבעות על החלק הפרטי, אבל זה לא ייתן לממשלה כלום.

דורית ואג: זה אומר שהממשלה תתנגד למיזוג באופן גורף ובצדק.

ארבל אסטרחן: מה החלופה?

ארבל אסטרחן: שיגידו לפרטית, לא הכינו אותך לשנייה שלישית, אבל---

דורית ואג: צריך למצוא משהו באמצע.

תמר כנפו: צריך לחזור לוועדה ואז הוועדה תחליט.

דורית ואג: אבל אם היה לה רוב היא לא היתה מושכת.

תמר כנפו: זה קאטצ'.

אייל זנדברג: זה לא קאטצ', למיזוג יש מחירים.

דורית ואג: לא, אבל זה מחיר יקר מדי, כי הממשלה תתנגד למיזוג גם כשאין בעיה.

אייל זנדברג: מה היתרון במיזוג?

רונית יעקבי חייקין: שהוועדה לא תכין הצעת חוק פעמיים, בוורסיה אחרת.

אייל זנדברג: אנחנו יודעים איך נולדות הצעות חוק פעמיים.

דורית ואג: לא, הן נולדות כי חבר הכנסת יוזם הצעת חוק פרטית, כדי לשים קצת פלפל על הזנב של הממשלה, אם חבר הכנסת הוא חכם אז הוא מתעקש שההצעה תמתין בוועדה אחרי ראשונה ולא אחרי טרומית, ואז עושים מיזוג ואז מצבו טוב.

ארבל אסטרחן: על זה אנחנו מדברים, שתיים שעברו ראשונה.

ארבל אסטרחן: זה בדרך כלל בקשת הממשלה, במקום שהממשלה תתמוך בהצעה של חבר כנסת פרטי, היא אומרת לו 'תחכה, אני גם אביא את שלי לראשונה'.

אייל זנדברג: היא היתה יכולה להתנגד, הרי היא מבינה את המציאות.

יריב לוין: עד היום זה עבד טוב.

דורית ואג: אין לי בעיה, אני רק אומרת לכם שזה יכול לקרות.

יריב לוין: אם אני אראה שאני מוצף בבקשות כאלה, אז נחזור ונעשה בזה סדר אחר.

יריב לוין: לא נראה לי שזה יקרה.

דורית ואג: את יכולה לעשות משהו אחר, אפשר לקבוע שימשיכו בהצבעות על הפרטית בישיבת המליאה הבאה.

ארבל אסטרחן: היושב ראש יקבע מתי מחזירים את זה לסדר היום.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת זה עכשיו נושא לסדר היום---

דורית ואג: לא, סליחה, עם כל הכבוד, אמנם אני לא מנהלת סיעה, אבל אם היושב ראש תקבע, היושב ראש שייך למשהו, אז היושב ראש יקבע את זה בעוד חצי שנה.

ארבל אסטרחן: בכל חוק שמונח לשנייה ושלישית, היושב ראש קובע ל---

רונית יעקבי חייקין: אבל יש גם גבול כמה הוא דוחה את זה.

דורית ואג: אני כן הייתי עושה הצבעה על הפרטית, ממשיכה בה, אבל לא באותו יום, וגם לא בעוד שבוע.

ארבל אסטרחן: אי אפשר באותו יום, זה חייב להיות אחרי שבוע, לפחות, כי עשו הפסקה לשבוע.

יריב לוין: בכל מקרה זה נדחה בשבוע.

ארבל אסטרחן: נדחה בשבוע, הממשלה הודיעה שהיא חוזרת בה, עכשיו בפני היושב ראש יש הצעת חוק לסדר היום.

רונית יעקבי חייקין: גם צריך להדפיס נוסח חדש.

רונית יעקבי חייקין: ..

רונית יעקבי חייקין: מה יהיה כתוב?

דורית ואג: הממשלה נמחקת.

ארבל אסטרחן: יש פה סעיף קטן (ה) שקיים גם היום, שאם הממשלה חוזרת בה, היא לא יכולה באותו מושב להביא הצעה באותו נושא, אלא אם ועדת הכנסת התירה זאת, אבל היא יכולה לחזור בה מהחזרה.

אייל זנדברג: לאחר שקראנו עכשיו את הסעיף של חזרה מהצעת חוק ממשלתית וכשעיינתי שוב ב-130(ב) לתקנון הקיים, אני בכל זאת מבקש להשאיר את 130(ב), לא לשנות את המצב הקיים.

אייל זנדברג: אני מוכן אפילו לנמק, אם צריך, למה זה דרוש.

אייל זנדברג: סעיף 130(ב) אומר שלמרות שככלל במצב שבו התקבלה הסתייגות בקריאה שנייה מה קורה, היום בררת המחדל היא דחייה בשבוע ו-130(ב) מאפשר לנציג הממשלה או ליושב ראש הוועדה לבקש הצבעה מיידית או דחייה בשבוע נוסף.

אייל זנדברג: בררת המחדל לפי התקנון המוצע, הפרק המוצע בתקנון, היא בררת מחדל של הצבעה מיידית.

אייל זנדברג: אני מבקש לשמר את האפשרות של הממשלה, או גם של יושב ראש ועדה, אני לא נוקט בזה עמדה, לאפשר דחייה בשבוע.

אייל זנדברג: הסעיף של חזרה מהצעת חוק בוודאי לא נותן מענה, כפי שהבנתי במחשבה שנייה, כי החזרה מהצעה היא רק מהצעה ממשלתית.

אייל זנדברג: במקרה שמתקבלות הסתייגויות מורכבות, או גם לא מורכבות, במליאה, הממשלה צריכה לערוך את כוחותיה ולהבין מה המשמעות של הדבר ולכן היא זקוקה לשבוע של דחייה.

אייל זנדברג: שבוע זה זמן מוגבל, הוא לא משבש בכלל, הוא קיים היום בתקנון.

אייל זנדברג: כשמוגשות עשרות הסתייגויות, קשה להעריך את המצב, מי מההסתייגויות, באיזה אופן יתקבלו ומה השילובים, אני רק מבקש לאפשר את השבוע הנוסף הזה של הדחייה, שאם לא כן הצבעה מיידית בעצם אומרת שהממשלה צריכה לשבת בפורום מלא ולקיים את ההתייעצות הזאת במליאה.

אייל זנדברג: הדבר הזה היה קיים לאורך כל השנים, אני מבין שקיצצו את השבוע כבררת מחדל, אבל אני לא חושב שזה כורך בתוכו גם הגבלה נוספת.

יריב לוין: אוקי.

ארבל אסטרחן: אז אנחנו נגיד שזה יחול רק כשמתקבלת הסתייגות.

אייל זנדברג: נכון, אם התקבלה הסתייגות בקריאה השנייה.

ארבל אסטרחן: אני חושבת שהכלל יהיה שההצבעה תתקיים מיד, כי זה גם מה שקורה בפועל.

רונית יעקבי חייקין: את יכולה להגיד לנו את הסעיף?

ארבל אסטרחן: זה לא מופיע בפניכם כרגע.

אייל זנדברג: 24, זה העוגן.

ארבל אסטרחן: היום סעיף 130 אומר שתמיד אם מתקבלת הסתייגות, הקריאה השלישית צריכה להידחות בשבוע.

ארבל אסטרחן: זה מה שאתם מכירים שתמיד יושב ראש הכנסת שואל 'אתה מוכן ש...'.

ארבל אסטרחן: הכלל הוא שאם התקבלה הסתייגות, הקריאה השלישית נדחית בשבוע כשבשבוע הזה אין סמכות להגיד לוועדה לשנות או משהו כזה, היא יכולה רק לשלב את ההסתייגות, אבל זה הכלל.

ארבל אסטרחן: בפועל גם לא משתמשים בזה כי ההסתייגויות כתובות טוב, זה לא שהוועדה צריכה לעשות משהו בשביל לשלב, הרי אנחנו כותבים את ההסתייגויות במדויק, אבל יש את הטיעון שאמר אייל ולכן מה שאפשר לקבוע זה שאם התקבלה הסתייגות, הקריאה השלישית תתקיים מיד.

ארבל אסטרחן: אתה מוכן שזו תהיה בררת המחדל?

אייל זנדברג: כן.

ארבל אסטרחן: אלא אם כן ביקשו הממשלה שזה יהיה שר או סגן שר, או אולי נעשה את זה לפי הסדר.

אייל זנדברג: זה צריך להיות משהו מיידי, זה בזמן אמת.

ארבל אסטרחן: נכון, לפי הסדר; ראש ממשלה, השר, השר המקשר, או סגן שר בענייני משרדו, כשהקריאה השלישית תידחה בשבוע.

ארבל אסטרחן: אתה רוצה שתהיה אפשרות לעוד שבוע?

ארבל אסטרחן: או שבוע מספיק?

ארבל אסטרחן: אוקי, ביקשו דחייה בשבוע?

ארבל אסטרחן: הפגרה לא נספרת.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת אם בקשה כזו מוגשת לפני הפגרה, זה נדחה לאחרי הפגרה.

ארבל אסטרחן: זה סעיף 130 הנוכחי, אנחנו עכשיו מוסיפים אותו.

ארבל אסטרחן: מה קורה אם הממשלה מבקשת משהו אחד ויושב ראש הוועדה מבקש משהו אחר?

ארבל אסטרחן: מספיק שאחד מהם מבקש, זה נדחה.

אייל זנדברג: זה המצב היום.

אייל זנדברג: הודעה על כך תימסר לכנסת.

ארבל אסטרחן: זה קורה במליאה.

ארבל אסטרחן: אז עוד פעם, התקבלה הסתייגות בקריאה השנייה, תתקיים הקריאה השלישית מיד, אלא אם כן ביקשו הממשלה, בסדר הזה, ראש ממשלה, שר, השר המקשר, שר אחר או סגן שר, או יושב ראש הוועדה, כי הקריאה השלישית תידחה בשבוע והפגרה לא נספרת.

יריב לוין: ואם הממשלה בתוך השמונה שניות של הספירה של ההצבעה רוצה לשנות את החלטתה, מה אז קורה?

יריב לוין: איך היא תספיק לעשות?

יריב לוין: אולי נדחה בשנתיים?

יריב לוין: מה אתה אומר?

ארבל אסטרחן: אולי אייל יישב במליאה.

יריב לוין: הוא עושה את עבודתו ומגן על הממשלה בחירוף נפש.

ארבל אסטרחן: אז הוספנו את זה אחרי 24.

ארבל אסטרחן: הגענו לחזרה מהצעת חוק.

ארבל אסטרחן: אז על חזרה מהצעת חוק ממשלתית דיברנו, עכשיו חזרה מהצעת חוק פרטית.

ארבל אסטרחן: פה לא היו הרבה שינויים, אז אני אזכיר ממש במלה.

ארבל אסטרחן: דיברנו על זה שחבר כנסת יכול לחזור בו כל עוד הצעת החוק לא אושרה לקריאה שנייה ושלישית.

ארבל אסטרחן: עשינו פה שינוי אחד משמעותי, אבל זה משהו שכבר דוסקס כאן והוסכם על ידי כולם שאם כל היוזמים חוזרים בהם, הצעת החוק מוסרת מסדר היום, גם אם כל המצטרפים לא חתמו.

ארבל אסטרחן: גם מצטרף יכול לחזור בו וגם יוזם, אבל כל היוזמים חזרו, ההצעה יורדת מסדר היום.

ארבל אסטרחן: ואז היה לנו את כל ההסדר הזה עם חבר כנסת שמתמנה לשר או לסגן שר, שרואים כאילו הוא חוזר בו, אבל עם האפשרות לחזור ולהיות מציע או יוזם הוא חוזר בדיוק למקום.

ארבל אסטרחן: באחת הישיבות האחרונות הוארכה האפשרות להודיע גם שבוע אחרי המינוי, מה שמופיע ב-(ה)(3), ולא משנה מה היוזם, יחיד, לא יחיד, זה נושא שדיברנו עליו ארוכות.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ז) אומר שמזכיר הכנסת יודיע לכנסת על חזרת חבר כנסת.

ארבל אסטרחן: זה קורה בפועל, אני חושבת, היום.

ירדנה מלר הורוביץ: כן.

ארבל אסטרחן: כן, את מכירה את זה ועושה את זה.

ארבל אסטרחן: סימן ד': רציפות.

ארבל אסטרחן: פה אם אתם זוכרים, אלה השלמות לחוק הרציפות, זה גם דברים שדיברנו עליהם.

ארבל אסטרחן: אני חושבת שלא היו פה שינויים.

ארבל אסטרחן: הזכרתי כבר לגבי איזה סגן שר יכול לדבר.

ארבל אסטרחן: יש פה דבר אחד.

ארבל אסטרחן: הכלל היום הוא שמה שמחייב את הכנסת החדשה, הכנסת הנכנסת, זה הכחול, שעבר קריאה ראשונה, והוועדה יכולה להחליט להיעזר בדיונים שהיו אחרי הקריאה הראשונה.

ארבל אסטרחן: אבל מה שמונח בפניה זה מה שעבר קריאה ראשונה, גם אם אחר כך דנו ודנו, אפילו אם הניחו את זה כבר לשנייה ושלישית.

ארבל אסטרחן: פה דובר אולי לחייב את הכנסת הנכנסת בכל מיני החלטות של הכנסת היוצאת ובעצם אמרנו שזה לא כל כך ברור אם החליטו על מיזוגים ופיצולים---

ירדנה מלר הורוביץ: אם התחיל דיון בשנייה ושלישית.

ארבל אסטרחן: עשיתי על זה גם דיון אצלנו וגם חשבתי על העניין ובעצם הגענו למסקנה שמה שיכול לחייב את הכנסת הבאה, הכנסת החדשה, זה רק מה שמליאת הכנסת החליטה.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת הנוסח שעבר קריאה ראשונה ואם המליאה החליטה על פיצולים.

ארבל אסטרחן: אם היו, למשל, מיזוגים שהוועדה החליטה עליהם או שוועדת הכנסת החליטה עליהם, זה לא יכול לחייב את הכנסת הנכנסת.

ארבל אסטרחן: אז זה מה שמופיע בפניכם בסעיף 31.

ארבל אסטרחן: סעיף 32, דיברנו עליו, סמכות לוועדת הכנסת לקבוע סדרי דיון מיוחדים.

ארבל אסטרחן: סעיף 33, שלא ראיתם אותו עדיין, והוא בעצם הסעיף האחרון.

ארבל אסטרחן: זה סעיף התחילה.

ארבל אסטרחן: אם אתם זוכרים, כל הזמן אמרתי שאחרי שנראה את כל הפרק אפשר יהיה לדעת האם צריך לעשות הוראות מעבר מיוחדות או תחילה עתידית במיוחד.

ארבל אסטרחן: אחרי שעברתי על זה בעצם ראיתי שאין פה מהפכים גדולים.

ארבל אסטרחן: אמנם זה מאוד מסודר וכרונולוגי, וכל הכוכביות האלה, אבל העקרונות נשארו ולכן נראה לי שאפשר לקבוע שהתחילה היא ממש מהכנס הבא, לבד מדבר אחד, ואז נאמר שתחילתו של חלק ז' ביום תחילתו של הכנס הבא אחרי קבלתו, חוץ מהדבר הזה שאם חזרו בהם כל היוזמים מההצעה המוסרת, אז זה לא יחול על הצעות שכבר הונחו.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת אם הונחו כבר על שולחן הכנסת הצעות עם יוזמים נוספים---

יריב לוין: והם לא היו מודעים לזה.

קריאה: כשהם חתמו הם לא ידעו.

ארבל אסטרחן: וזה לא יחול על הצעות ש---

רונית יעקבי חייקין: וזה מחייב אותנו גם לעשות טפסים הרבה.

אייל זנדברג: גם כיוזמים?

אייל זנדברג: גם המודגשים והלא מודגשים, כולם יכולים---

רונית יעקבי חייקין: ארבל, אנחנו צריכים גם טפסים להצעת חוק, נכון?

ארבל אסטרחן: כן, אלה דברים שאנחנו בינינו נעשה.

ארבל אסטרחן: יכול להיות שבמחשוב היום זה נקרא יוזמים ותומכים, אז יהיה יוזמים ומצטרפים.

רונית יעקבי חייקין: ממש נעשה האחדה של מושגים.

אייל זנדברג: אבל מה יהיה דין הרשימות היום, כשיש את המודגש ולא מודגש?

אייל זנדברג: שאלה של נוהג, מה יהיה דינם?

ארבל אסטרחן: ההבדל היחיד שקבענו פה זה הדבר הזה, שאם כל המודגשים חוזרים בהם---

אייל זנדברג: גם במיזוגים, את לוקחת רק את היוזמים?

אייל זנדברג: רק אותם את מצרפת לפי הסדר ואחרי זה את המצטרפים?

אייל זנדברג: השאלה מה יהיה דינם, לכאורה היום כולם נחשבים יוזמים כי בפרקטיקה אולי היה הבדל אבל משפטית לא היה הבדל.

בועז רבל: זה נכון, הוא צודק.

אייל זנדברג: היה צריך להגיד שלכל דבר ועניין כשהשמות איך שהם רלוונטיים, כל החתומים עד היום הם יוזמים, כי בעצם פוליטית היה הבדל, אבל משפטית לא היה הבדל.

רונית יעקבי חייקין: היוזמים צריכים לדעת מזה.

יריב לוין: אתה לא יכול.

אייל זנדברג: בררת המחדל לא יכולה להיות שהם לא יוזמים.

דורית ואג: זה אמור להיות כל מה שהונח כבר.

ארבל אסטרחן: אפשר להגיד שאלה שנרשמו כיוזמים, הם נרשמו כיוזמים, כי המחשב היום אומר להם להירשם כיוזמים, אבל התקנון לא אומר להם.

אייל זנדברג: אני לא יכול לגרוע מזכותם להיות יוזמים, אולי גם אני לא יכול לכפות עליהם, אבל לא יכול לגרוע מזכותם, בגלל---

דורית ואג: אז כל מה שהונח עד עכשיו---

ארבל אסטרחן: אולי צריך להגיד שסדר השמות של כמה שהונח יישאר כפי שהיה.

יריב לוין: אני לא רואה מה הבעיה, אני לא גורע.

יריב לוין: הם הרי רשומים, רשום יוזם ואחר כך רשומים רשימה של כל המצטרפים.

אייל זנדברג: אבל אין היום מצטרפים.

ארבל אסטרחן: יש, לא מבחינת התקנון.

יריב לוין: אבל מבחינה טכנית יש.

יריב לוין: הם לא יהיו כתובים בבולד, כי הם לא כתובים מלכתחילה.

יריב לוין: זה עניין טכני.

אייל זנדברג: שלא תיווצר תקלה.

ארבל אסטרחן: מבחינת התקנון, כל אחד שידע שאפילו הוא לא בבולד, הוא יכול לנמק את זה.

ארבל אסטרחן: ופה אומרים שרק אחד מהיוזמים יכול להציג---

אייל זנדברג: זה המצב שאתה מפחית מאיזה שהיא זכות שהיתה לחבר כנסת.

ארבל אסטרחן: זה נכון.

ארבל אסטרחן: הדבר הזה של החזרה הוא הדבר המהותי, אבל אי אפשר---

דורית ואג: אז כל מה שהונח עד עכשיו הונח.

ארבל אסטרחן: מה שיונח, יראו את כולם כיוזמים בעצם.

יריב לוין: לא, את לא יכולה לקבוע כזה דבר, בגלל שאז למצטרף יהיה מעמד שהוא ייחשב כאילו הוא יזם את הצעת החוק ו---

דורית ואג: הוא בכלל לא זוכר שהוא חתום על הצעת החוק.

יריב לוין: לא, לא.

ירדנה מלר הורוביץ: הוא יוכל לנמק?

רונית יעקבי חייקין: תעשו את זה אולי מהכנסת הבאה.

ארבל אסטרחן: לא, לא, לא, זה רק העניין הזה, חבל לעשות את זה מהכנסת הבאה בשביל---

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: אז הדבר היחיד שאפשר לקבוע פה זה לא שיראו אותו כיוזם, אלא לכתוב שעל אף הדבר הזה, תוקנה לו הזכות לנמק והזכות לכל מיני פעולות.

יריב לוין: אבל אנחנו לא נהפוך אותו למעמד של יוזם.

אייל זנדברג: לאיזה צורך אתה לא רוצה שהוא יהיה יוזם?

יריב לוין: כל מיני צרכים, החל מהגדרת המעמד וכלה בסטטיסטיקה, מכל בחינה.

אייל זנדברג: סטטיסטיקה זה בכל מקרה לא עניין תקנוני, זה עניין---

יריב לוין: לא חשוב, כשאני מכריז עליו כיוזם, זה יעורר פה התנגדות קשה מאוד ובצדק.

ארבל אסטרחן: אז לעניין רשימת השמות, היכולת להציג במליאה.

ארבל אסטרחן: והחזרה, מה שכבר הונח---

יריב לוין: כן, ליד מספרי הסעיפים שנוגעים לזה, כן.

ארבל אסטרחן: אני אגיד ש---

יריב לוין: אבל לא נשדרג אותם.

דורית ואג: אבל ירדנה, את לא צריכה זמן היערכות, שום דבר?

ירדנה מלר הורוביץ: תעשו את זה מאוקטובר 2011 וזהו, יהיה לכם יותר קל.

קריאה: הכנס הבא, במושב רביעי.

ארבל אסטרחן: כל מה שהונח כבר לעניין רישום השמות, הסמכות להציג את ההצעה ודלבר בשמה במליאה, יישאר כפי שהיה קודם.

יריב לוין: אבל לא לעניין המעמד, בדיוק.

ארבל אסטרחן: ומובהר פה שכל החלטה שהתקבלה בקשר להצעת החוק, לפני תחילת הפרק, תעמוד בתוקפה.

ארבל אסטרחן: כלומר, אם יש דברים שעכשיו יצריכו אישור ועדת כנסת וקודם לא, כל מה שהיה בתוקף קודם הוא בתוקף, ומכאן ולהבא, גם אם זה על הצעת חוק שכבר הונחה, יחול הדין החדש.

ארבל אסטרחן: אמרתי פה שאם היו גרסאות, אז יחולו גם ה... כבר היו גרסאות, נגיד כבר הונחה הצעת חוק לשנייה ושלישית עם גרסאות, יחולו ההוראות הקודמות.

ירדנה מלר הורוביץ: מה יהיה לגבי הגרסאות?

ארבל אסטרחן: אם זה כבר יונח נגיד בכנס הזה ויצביעו בכנס הבא, אז יצטרכו להצביע על הגרסאות, כמו שהיה תמיד.

אייל זנדברג: ואם מושכים הצעת חוק רגע לפני שהכנסת יוצאת לפגרה והמשך הדיון יהיה במושב הבא, אז יחול עליו מגבלת הזמן שהוועדה תהיה חייבת---

דורית ואג: לא, הם אמרו שהפגרה לא באה במניין, לדעתי.

אייל זנדברג: זה נכון, אבל מבחינה מהותית, חזרו, באותה סיטואציה שדיברתם קודם, שצריך חודש, חודשיים, שלושה חודשים---

ירדנה מלר הורוביץ: אם עלתה בקשה להסיר הצעת חוק והכנסת דחתה אותה?

אייל זנדברג: נכון, והכנסת דחתה אותה רגע לפני היציאה לפגרה, הפעולה נעשתה לפני המושב, אבל מגבלת הזמן תחול כבר?

אייל זנדברג: הפעולה היתה להחזיר לוועדה?

ארבל אסטרחן: אין לי ספק שיהיו שאלות מסוימות, אבל נראה ל י שזה עולה בהרבה על לדחות את זה נגיד לתחילת ה---

יריב לוין: לא, בטח, לא, לא.

יריב לוין: אין שום הצדקה.

אייל זנדברג: אלא אם כן הממשלה מבקשת עוד שבוע.

ארבל אסטרחן: היום, לפי הנוסח שמחזיקים כרגע, בקריאה הטרומית, אחרי שחבר הכנסת מנמק, הממשלה יכולה להביע את עמדתה ביחס להצעת החוק במסגרת של עשר דקות והיא יכולה במרוכז על כמה נושאים.

ארבל אסטרחן: יש לנו סעיף 31, שזה סעיף שנמצא בתקנון החדש כבר, בפרק הכללי, שמדבר על רשות דיבור של שר או סגן שר, והוא כללי, הוא אומר 'שר אחד בשם הממשלה יכול לקבל את רשות הדיבור בכל שלב משלבי הדיון, ושר נוסף יכול לדבר בשם הממשלה---

קריאה: לא יותר מחמש דקות.

ארבל אסטרחן: לא יותר מחמש דקות, באישור יושב ראש הישיבה'.

ארבל אסטרחן: ואז יש סעיף שמדבר במפורש על חקיקה.

ארבל אסטרחן: על אף האמור, אם אנחנו בדיוק בהצעת חוק בקריאה טרומית, יתנו רשות דיבור לעוד שר רק אם המציע הסכים ורק חמש דקות.

ארבל אסטרחן: אל"ף, זה בוודאי לא יכול להיות שם, זה חייב להיכנס עכשיו לפרק של החקיקה, אבל איך רוצים שיהיה?

ארבל אסטרחן: אמרנו שהיום בחקיקה יכול שר לדבר עד עשר דקות, האם רוצים לעשות פה איזה שהיא הוראה מיוחדת על עוד שר?

בועז רבל: אבל אם זה נדון בשני משרדים, אז שר כזה צריך לתת תגובה והשר השני גם אמור להגיב---

רונית יעקבי חייקין: ואז יבוא גם השר השלישי והרביעי?

בועז רבל: לא, אם זה קשור לאותם משרדים, מה זה רביעי וחמישי?

ארבל אסטרחן: אז אפשר לחלק את עשר הדקות לשתיים, או להגיד במפורש שיושב ראש הכנסת יכול להתיר לשר נוסף.

בועז רבל: שר נוסף שנוגע בדבר, באותו עניין.

יריב לוין: לשיקול הדעת של יושב ראש הכנסת פה.

רונית יעקבי חייקין: זה בדיוק העניין, אם אתה משאיר את זה לשיקול דעתו, אז יאשימו אותו אם זה משהו ששנוי במחלוקת, שהוא כאילו עוזר לממשלה לסחוב זמן.

יריב לוין: אוקי, אז אנחנו נקבע---

רונית יעקבי חייקין: פה הכוונה היתה שזה באמת שני שרים שנוגעים לאותה הצעת חוק.

בועז רבל: אז חבר'ה, זה חייב להיות בפנים בתוך הקטע הזה.

בועז רבל: אם שר אחד מגיב, אז השני, שנוגע לו, נוגע גם לאותו משרד שלו---

רונית יעקבי חייקין: אז לכן תיקחו את עשר הדקות ותחלקו חמש-חמש.

תמר כנפו: זה נראה אבסורד.

רונית יעקבי חייקין: רק שני השרים ידברו רבע שעה ואז יעשו גיוס?

ארבל אסטרחן: היום גם כתוב ששר נוסף זה בהסכמת המציע.

תמר כנפו: גם, הנה את רואה שיש לו הגבלה, 'בהסכמת המציע', אם המציע יגיד 'אני לא רוצה'?

רונית יעקבי חייקין: השר השני הוא בהסכמתי.

יריב לוין: אני רוצה להבין רגע משהו.

יריב לוין: בפרק החקיקה, הרעיון ב-31(ב) היה רק להעביר אותו טכנית לפרק החקיקה.

יריב לוין: אני לא מציע לפתוח אותו עכשיו מחדש, כבר אישרנו אותו ודנו בו אז.

יריב לוין: אם יש פה אי הסכמות על זה, חבל על הזמן, זה יישאר כמו שהוא, רק צריך לייבא אותו לכאן מבחינה טכנית כדי שהוא יהיה חלק מהתהליך של החקיקה ולא יישב במקום אחר כמו שהוא היה עד עכשיו.

ארבל אסטרחן: בסדר, אז נגיד 'שר נוסף, כאמור ב-31(א), רק בהסכמת המציע'.

ארבל אסטרחן: וחמש דקות.

יריב לוין: בדיוק כן.

רונית יעקבי חייקין: בהסכמת המציע וחמש דקות, אז מקסימום יש רבע שעה.

יריב לוין: כן, אמת.

ארבל אסטרחן: בעצם בזה עברנו על הכל.

ארבל אסטרחן: השלב הבא הוא שאני אצטרך בעצם, כמו בכל חקיקה, לעבור על זה עם הממונה על נוסח.

ארבל אסטרחן: נכניס כמובן רק שינויי נוסח, זה ברור, כפי שמקובל.

ארבל אסטרחן: יש דברים שאמרתי במשך הדיונים, יכול להיות שנוסיף לסעיף ההגדרות, חוק הרציפות, דברים כאלה.

ארבל אסטרחן: צריך לעבור על יוזם, יוזמים.

ארבל אסטרחן: יש שני דברים קטנים שהסכמנו פה, שיהיו תיקונים לסעיפים אחרים בפרק אחר, להוריד את חריצת המשפט בשאילתות, הורדנו את הסמכות של יושב ראש ועדת הכנסת להעביר הצעת חוק מוועדה לוועדה, ואמרנו שזה יחול גם על הצעה לסדר ושאפשר יהיה לעשות...

ארבל אסטרחן: בקיצור, מה שקבענו פה על העברה מוועדה לוועדה על הצעת חוק, דיברנו שנחיל את אותו דבר גם על הצעות לסדר, זה יהיה תיקון עקיף.

ארבל אסטרחן: וגם יש היום בפרק הוועדות איזה שהוא סעיף לגבי הסתייגויות, כשהסיעה מיוצגת ולא מיוצגת.

ארבל אסטרחן: כל ההוראות מהפרקים האחרים יימחקו, אני צריכה לעשות איזה שהיא סריקה על כל התקנון וזהו.

ארבל אסטרחן: הוא יונח.

רונית יעקבי חייקין: אני רוצה לשאול שאלה, משבוע שעבר משהו במליאה.

רונית יעקבי חייקין: ארבל, יש הצעת חוק שעולה במליאה, עלה לדבר חבר הכנסת אילן גילאון ואחר כך הוא החליט שהוא מסכים עם השר, שזה הופך להצעה לסדר.

תמר כנפו: אבל לא קיימת הצעת חוק---

ארבל אסטרחן: אין הצעת חוק.

ירדנה מלר הורוביץ: אבל הוא ביקש חוות דעת.

תמר כנפו: זה מה שקרה, והיה לי מצב שפתאום חבר כנסת שלי רצה את זה בתור---

ארבל אסטרחן: אין הצעת חוק כי זה---

ירדנה מלר הורוביץ: אין הצעת חוק.

ירדנה מלר הורוביץ: אם זה הצעה לסדר...

ירדנה מלר הורוביץ: אני גם מעבירה את זה לוועדה כהצעה לסדר.

תמר כנפו: כן, אבל הוא חוזר ואומר במליאה ושומעים, אז---

יריב לוין: צריך לרענן את הדברים.

תמר כנפו: זה היה ממש בשבוע שעבר, זה נורא בלט.

תמר כנפו: הוא דיבר כאילו זו היתה הצעת חוק ואחר כך...

תמר כנפו: ואתמול שמעתי משהו חדש, אם זה עבר בתור הצעה לסדר, חבר כנסת לא יכול להביא אותו נושא חצי שנה?

ארבל אסטרחן: הכלל של החצי שנה חל ב---

תמר כנפו: בתור הצעה לסדר?

ארבל אסטרחן: זה הפך להצעה לסדר, יסירו את הצעת החוק.

ארבל אסטרחן: גם היום וגם בנוסח החדש.

יריב לוין: כן, זה הכלל שקבענו.

יריב לוין: רבותיי, אני באמת מודה לכולם.

יריב לוין: אני חושב שהיתה פה עבודת צוות מדהימה.

יריב לוין: הגענו לתוצאות שהן רחוקות מה-100%, אבל הן הרבה יותר טובות ממה שהיה לנו עד עכשיו ומה שחשוב, שגם עשינו את זה באמת בהסכמה ובצורה ששומרת פה על כללי משחק שהם בסך הכל סבירים.

יריב לוין: אני מעמיד את זה להצבעה ומאשר את זה פה אחד, את פרק החקיקה.

יריב לוין: אנחנו ניפגש כאן בתחילת הדיונים על פרק הוועדות.

יריב לוין: יש קצת חופש עכשיו מהעניין הזה, עד שעורכת דין אסטרחן תסיים עם העניין, תניח אותו ותתפנה לפרק הוועדות וזה הפרק האחרון שנשאר.

יריב לוין: הקוד האתי, אני מודה שבעוונותיי, אחרי ששלוש פעמים קבעתי פגישות עם חבר הכנסת אלקין ועם סהר, כדי לנסות להביא את כולם לאיזה שהוא מכנה משותף והן בוטלו שלא באשמתי, את הפגישה הרביעית אני נאלצתי להזיז, אבל אני מניח שאנחנו נשב בעוד שבוע-שבועיים, כשיש למעשה שתי אפשרויות; או שננסה להגיע למכנה משותף ולגמור את כל העניין כמכלול, או שלפחות נסכים על חלק מהדברים ואותם לפחות ננסה לגמור.

יריב לוין: עכשיו שהתפניתי גם מהעניין הזה, אני מקווה שנצליח לשבת על זה ובאמת ל...

יריב לוין: רק הפערים הם עצומים, יש פערים בתפיסות עולם ברמה של עצם הצורך בעניין בכלל, שלא לדבר על פרקים שלמים שהם שם במחלוקת.

יריב לוין: ננסה להגיע שם לאיזה שהוא הסדר, לפחות על החלק שלגביו אנשים יכולים להסכים.

יריב לוין: תודה רבה, הישיבה נעולה.