ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 418, 2011-05-31 00:00

אלכס מילר: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אלכס מילר: אנחנו מברכים את מנכ"ל משרד החינוך, ד"ר שושני.

אלכס מילר: ישנו מחקר שנערך על ידי מחלקת המחקר של הכנסת בנושא הבגרויות.

אלכס מילר: עברתי בקצרה על המחקר, והספקתי קצת לקרוא.

אלכס מילר: יובל, האם עשית השוואה גם מחוץ לישראל?

יובל וורגן: יש נתונים, אבל הם לא מספיק עדכניים.

אלכס מילר: לפי מה שאני ראיתי, אנחנו עומדים במספר די גדול של מקצועות מבחינת חופש הבחירה של התלמידים.

אלכס מילר: בסופו של דבר, צריך לראות עד כמה זה בא על חשבון אותם המקצועות, שהמדינה קבעה שהיא צריכה לסבסד, להשקיע ולחזק אותם, לטובת המטרות שהן מטרות תרבותיות, כלכליות, אומנותיות.

אלכס מילר: בסופו של דבר צריכה להיות מטרה סופית, לאיפה אנחנו רוצים להגיע.

אלכס מילר: אנחנו מחפשים, שאותם תלמידים שמסיימים את מערכת החינוך עם תעודת בגרות מסודרת ילכו למערכת ההשכלה הגבוהה.

אלכס מילר: כמובן שרוב מקצועות הבחירה קובעים את העתיד של התלמידים, לאיזה כיוון הם יפנו אחרי שיסיימו את השירות הצבאי שלהם.

אלכס מילר: יובל, אולי תציג בקצרה את הנושא של המחקר.

אלכס מילר: נשמע אחר כך את נציגי משרד החינוך, המנכ"ל וחברי הכנסת.

אלכס מילר: נמצא איתנו גם יו"ר ועדת כלכלה.

אלכס מילר: זה חשוב מאוד גם להתחבר לחינוך, לאחר כל ההתפתחויות שיש לנו בעולם הכלכלי של מדינת ישראל.

שמשון שושני: אנחנו הוספנו פרסית.

כרמל שאמה-הכהן: מה שהוספתם, שהוא מאוד חשוב, זה סינית.

שמשון שושני: הוספנו סינית והוספנו פרסית.

קריאה: גם איטלקית.

שמשון שושני: גם איטלקית.

יובל וורגן: תודה, אדוני היו"ר.

יובל וורגן: הנושא של מספר מקצועות הבגרות לבחירה, הוא לא נושא חדש.

יובל וורגן: מצאנו התייחסויות רחבות לרצון לצמצם את מספר המקצועות כבר בשנות ה-60, אבל אנחנו נתמקד בכהונה של הכנסת הנוכחית.

יהודית גידלי: אז אולי היה רבע ממה שהיה היום.

יובל וורגן: לא, בשנות ה-50 היתה הרחבה.

יובל וורגן: אנחנו מתמקדים בתקופת הכהונה של הכנסת הנוכחית.

יובל וורגן: אולי המנכ"ל יודע להזכיר דברים גם מקדנציות קודמות.

שמשון שושני: היחיד שיודע.

יובל וורגן: באוגוסט 2009 נערכה בוועדה ישיבה, שבה הציג שר החינוך הנוכחי את עיקרי המדיניות שלו, את היעדים העיקריים שנקבעו במשרד לתקופת הכהונה שלו.

יובל וורגן: אחד מהיעדים המרכזיים היה שיפור ההישגים, כאשר בתוך היעד הכללי של שיפור ההישגים נקבעו כמה יעדי משנה.

יובל וורגן: אחד מהם הוגדר במפורש כהתמקדות במקצועות הליבה תוך צמצום מספר מקצועות הבחירה.

יובל וורגן: הנתון שהוצג בפני הוועדה באותה הישיבה היה, שקיימים 87 מקצועות בחירה.

יובל וורגן: יש כמה אפשרויות להציג את הנתונים האלה, לפי כמה חלוקות, אבל סדר הגודל הוא של 90-100 מקצועות בחירה במסלול העיוני ובמסלול הטכנולוגי ביחד.

יובל וורגן: היעד שהוגדר היה צמצום של 25% במספר מקצועות הבחירה.

יובל וורגן: אני רוצה להגיד שתי מילים בנוגע לרציונאל מאחורי הנושא של צמצום או לא צמצום.

יובל וורגן: הטיעון העיקרי בעד צמצום הוא, שפיזור על פני מספר רב של מקצועות מפריע למערכת, על כל מרכיביה, להתמקד במקצועות שהוגדרו כמקצועות ליבה חשובים ומרכזיים.

יובל וורגן: בעקיפין, זה יכול גם לגרום לבזבוז משאבים, הכנות לוגיסטיות לעריכת מספר רב של מבחנים.

אלכס מילר: גם פיתוח של מקצועות ליבה.

אלכס מילר: לא רק להתמקד במה שחייבים, אלא גם לפתח אותם.

יובל וורגן: לפתח ולחזק אותם.

יובל וורגן: מנגד, הטענה העיקרית היא שמקצועות הבחירה הם המקצועות המאפשרים לתלמידים להוסיף על המקצועות האחידים והמחייבים עוד תחומים שמעניינים אותם, שמאפשרים להם להרחיב ולהתעמק בהם, ובסופו של דבר לקבל עליהם תגמול של ציון על מספר יחידות לימוד בתעודת הבגרות.

יובל וורגן: בחלק מהמקרים נטען שהמקצועות הנוספים הם אלה המאפשרים לבתי הספר למשוך תלמידים, להחזיק תלמידים בשנות הלימודים של התיכון, ולא מקצועות החובה הרגילים והאחידים.

יובל וורגן: בעזרת התשובה לפנייתנו, שקיבלנו ממשרד החינוך, ניסינו לעקוב אחר מה שקרה בשנתיים האחרונות לצורך מימוש היעד שהשר הציג.

יובל וורגן: הבנו, שהשר מינה צוות, הצוות הגיש המלצות כבר בתחילת שנת 2010, ההמלצות כללו רשימה של 27 מקצועות לדיון, נערך דיון בהשתתפות השר, המנכ"ל וגורמי מקצוע, ובסופו של דבר הוחלט למקד יותר את המקצועות בחינוך הטכנולוגי ולא במקצועות העיוניים.

יובל וורגן: בהתאם לכך, התקבלה החלטה – ונכון לעכשיו זו ההחלטה היחידה שהתקבלה, למיטב ידיעתנו – על ביטול שלושה מקצועות בחינוך הטכנולוגי, ועוד איחוד של 10 מקצועות נוספים ל-5.

יובל וורגן: אפשר לומר, שזה ביטול של כ-8 מקצועות.

אלכס מילר: והוסיפו עוד 3 מקצועות.

יובל וורגן: נכון, במקביל הוסיפו 3 מקצועות של שפות זרות.

יובל וורגן: כתבנו שם, שיש מקצוע אחד שנוסף למערכת בעקבות הסכם קואליציוני, שזה חינוך פיננסי, אבל לא ידוע לנו אם מתוכננת להיות גם בחינת בגרות.

אנסטסיה מיכאלי: למה ביטלו את החינוך הטכנולוגי?

יובל וורגן: לא ביטלו את החינוך הטכנולוגי.

יהודית גידלי: היתה חסרה בדבריו המילה "בחירה".

יהודית גידלי: בחינוך הטכנולוגי בוטלו 3 מקצועות בחירה.

יובל וורגן: כל מה שאני אומר מתייחס למקצועות בחירה.

אלכס מילר: יש כמה מקצועות המחולקים לכל מיני מקצועות: אווירודינמיקה, רכב, מכונאות, מנוע.

יובל וורגן: אין צמצום של החינוך הטכנולוגי.

יובל וורגן: צמצום של בחירות הבחירה עליו הוחלט בשלב זה הוא מתוך מקצועות בחירה בחינוך הטכנולוגי, אבל מראש רשימת מקצועות הבחירה בחינוך הטכנולוגי היא יותר גדולה מאשר זאת בחינוך העיוני.

יובל וורגן: גם אחרי הצמצום יש שם יותר אפשרויות בחירה.

אלכס מילר: אני רוצה להבין.

אלכס מילר: חה"כ אלכס מילר, יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט, הגיש הצעת חוק לקידום חינוך לכלכלה אישית וחינוך פיננסי.

אלכס מילר: אני לא זוכר שהיה הסכם קואליציוני, אבל אם זה נכנס, אני מברך את משרד החינוך על כך שקדמתם את היוזמה המבורכת הזו.

אלכס מילר: הגיע הזמן שבשנות ה-2000 יתחילו ללמוד מה זה מינוס ומה זה אוברדרפט, ולא ייכנסו למינוס ואחר כך ילמדו מה זה.

אלכס מילר: אני אשמח, לקבל אישור על כך שהכנסתם את המקצוע, או שאתם בדיונים על כך.

אלכס מילר: זה חשוב, כי אנחנו במשך שנתיים מקדמים את הנושא הזה בכל הכוח, ושמענו תגובות פרווה ממשרד החינוך: אין מספיק שעות, זה לא צריך להיות חלק מבגרויות אלא במסגרת סדנה בתיכונים וכו'.

אלכס מילר: אני אשמח, אם תוכל להתייחס לכך, אדוני המנכ"ל.

יובל וורגן: יש פיילוט כבר השנה.

שמשון שושני: אדוני היו"ר, הצעת החוק באה בעיתה, מפני שגם ה-OECD, החל משנת 2012, יכלול בבחינה הנערכת לגילאי 15 – בפעם הראשונה כניסוי ואחר כך כחלק מהבחינה – את הנושאים של החינוך הפיננסי.

שמשון שושני: הכל מתנקז לעניין אחד.

שמשון שושני: זה בא בעיתו.

שמשון שושני: אני לא יודע אם יש הצעת חוק או אין הצעת חוק, אם היא עברה או לא עברה.

אלכס מילר: כמו שאתה מכיר אותי, כבוד המנכ"ל, אני לא מחפש ששמי ייכנס לספר החוקים.

שמשון שושני: למה לא?

אלכס מילר: אני מחפש את התוצאה בסופו של דבר.

אלכס מילר: אם משרד החינוך מודיע, שהנושא הזה הולך להיות חלק ממנגנון החינוך של ילדי ישראל, אין לי שום בעיה.

אלכס מילר: זו המטרה.

אלכס מילר: יושב כאן יו"ר ועדת כלכלה.

אלכס מילר: אני חושב שזה חשוב שילדים בגיל צעיר יקבלו חינוך מינימאלי לכלכלה אישית.

אלכס מילר: בגיל 18 הילדים נכנסים למנגנון של צבא, מקבלים סכום לא גדול, ובסופו של דבר חלק גדול של אותם התלמידים יוצאים אחרי שנתיים-שלוש לעולם האזרחי עם מינוס.

אלכס מילר: הם לא יודעים להתנהל, זה מצטבר ומצטבר.

אלכס מילר: בנוסף, אותם ילדים שיקבלו חינוך כזה בבית הספר יוכלו גם להעביר את זה בבית להורים שלהם.

אלכס מילר: זה חלק מהמנגנון.

אלכס מילר: אני יודע, שבארצות הברית לימודי חינוך פיננסי נמצאים כחלק מלימודי האזרחות.

אלכס מילר: אם זה חלק מהדבר שאתם הולכים לקדם, אני מברך על כך.

אלכס מילר: אני בטוח שגם חה"כ שאמה יברך על היוזמה הזאת.

יובל וורגן: אני לא אקריא את כל הנתונים שיש במסמך, אבל אני רוצה להעלות משהו כדי להבהיר את הבעייתיות שיכולה להיות.

יובל וורגן: מנתונים שקיבלנו מאגף הבחינות במשרד החינוך מצאנו, שבשנת תשס"ט נבחנו תלמידים ב-68 מקצועות בחירה ברמה של 3 יחידות.

עינת וילף: האם כאשר אתה אומר "בחינת בגרות" זה כולל גם בחינת בגרות שבית הספר עושה?

יובל וורגן: כן.

עינת וילף: כלומר, גם בחינה חיצונית וגם בחינה פנימית.

יובל וורגן: מתוך 68 המקצועות האלה שנבחנו בהם ברמה של 3 יחידות, ב-37 מהמקצועות נבחנו בכל הארץ פחות מ-100 תלמידים.

יובל וורגן: בצדק העיר לי מנהל אגף הבחינות, שלא בכל המקצועות האלה באמת יש שאלונים חיצוניים, ולכן העומס על המערכת הוא לא כל כך כבד בהיבט הזה.

יובל וורגן: בכל זאת, רואים שביותר ממחצית המקצועות באותה רמת לימוד נבחן מספר קטן של תלמידים בכל הארץ.

עינת וילף: אבל זה כשלעצמו לא היה קריטריון לביטול.

עינת וילף: כלומר, ציינת כאן 5 קריטריונים, אבל מספר הנבחנים הוא לא קריטריון.

יובל וורגן: לא.

יובל וורגן: לפחות לא לפי התשובה שקיבלנו מהמשרד, שעל בסיסה הוגשו המלצות לשר.

יובל וורגן: אנחנו יודעים מדיונים קודמים בוועדת חינוך, שלמרות הקריטריונים והנתונים שמצביעים על צורך לצמצם ועל פיזור גדול, יש גם קשיים גדולים סביב העניין הזה: מה קורה עם מורים שמלמדים את אותו מקצוע וכו'.

יובל וורגן: גם הוועדה עצמה העבירה ביקורת על הכוונה לצמצם את אחד המקצועות: מדעי המידע – מערכות מידענות ממוחשבות, כי היא טענה כנגד המשרד שהוא לא התייעץ עם כל גורמי המקצוע הרלוונטיים לפני שהוא קיבל את ההחלטה לצמצם.

יובל וורגן: מדובר בתהליך לא פשוט.

אלכס מילר: לדעתי, אנחנו נמצאים במצב של אובר מקצועות בגרות שיש היום במערכת החינוך, כאשר המציאות היא מציאות שצריך להתמודד איתה.

אלכס מילר: הבשורה הטובה היא, שצומצמו 8 מקצועות.

אלכס מילר: אמנם הוספו עוד 3 מקצועות, אז אנחנו מדברים על 5 מקצועות שצומצמו.

אלכס מילר: בנוסף, כניסה של אותם מקצועות שהם לא פחות חשובים.

אלכס מילר: אני לא אתחיל לעבור מקצוע-מקצוע, אבל אני בטוח שיש כמה מקצועות ניתנים לוויתור.

עינת וילף: האם אפשר לקבל את התפיסה הבסיסית של משרד החינוך בעניין הזה: האם הוא בעד צמצום, האם הוא בעד הרחבה.

אלכס מילר: לפני שנה, משרד החינוך לקח 27 מקצועות, ערך דיון בנושא על כל היבטיו, והצליח לצמצם 8 מקצועות, כאשר במקביל הוסיף 3-4 מקצועות: סינית, פרסית ואיטלקית, וחינוך פיננסי.

אלכס מילר: ההיבטים שיובל ציין, הם היבטים שצריך לקחת בחשבון: מורים שנמצאים במערכת.

אלכס מילר: כאשר את מצמצת את מספר המקצועות לבגרות צריך לעשות משהו עם המורים: לפטר או לשלב אותם במקצועות אחרים.

אלכס מילר: בנוסף, ישנו את הנושא של התלמידים.

עינת וילף: לא בהכרח צריך ללמוד לבגרות.

עינת וילף: אני יודעת שזה מהפכני, אבל אפשר גם ללמוד לא לבגרות.

עינת וילף: אם אין בחינה, לא צריך לפטר מורים.

אלכס מילר: אם יש כיתה של 20 תלמידים, שרובם מגיעים לבית ספר על מנת ללמוד מקצוע ספציפי , ברגע שאת מורידה את המקצוע יש אפשרות שתאבדי את ה-20 תלמידים.

אלכס מילר: את זה גם צריך לקחת בחשבון.

אלכס מילר: אני לא יודע עד כמה הנושא הזה הוא עד כד כך, שהשיקול של אותם תלמידים והורים הוא כזה שאם המקצוע שלהם יצומצם הם לא ילכו לבית ספר ויכנסו למנגנון של נשירה.

אלכס מילר: צריך לבדוק את זה.

אלכס מילר: זאת טענה שנשמעה כאן על ידי הורים.

עינת וילף: אפשר לשמוע, למה הקריטריון של מספר הנבחנים לא נחשב כקריטריון.

אלכס מילר: אדוני המנכ"ל, תרשום את השאלות.

אלכס מילר: נציג מועצת תלמידים, בבקשה.

אלכס מילר: תגידו לנו מה קורה בעולם שלכם, איך אתם רואים את הדברים.

דין זהר: אנחנו בעד ריבוי מקצועות הבחירה מכמה וכמה סיבות.

דין זהר: דבר ראשון, אנחנו חושבים שמקצועות הבחירה מאפשרות לכל תלמיד למצוא את עצמו במערכת החינוך, למצוא את עצמו בבית הספר כך שיוכל למצות את עצמו, יוכל לקבל ערכים מעבר לפיזיקה, כימיה וביולוגיה – מקצועות שמשרד החינוך החליט שהם קודמים.

דין זהר: צריך לבדוק, האם זה נכון שדווקא המקצועות האלה הם מקצועות שנמצאים בעדיפות במערכת החינוך.

דין זהר: לגבי ההשפעה של אותם מקצועות בחירה על הלימודים העתידיים באקדמיה – זה לא בהכרח חייב להיות קשור.

דין זהר: תלמידים לפעמים בוחרים מקצועות, כדי שיהיה להם נוח, נחמד, נעים ושיעשירו אותם במהלך לימודי התיכון.

דין זהר: זה לא בהכרח אמור להשפיע על הלימודים האקדמיים שלהם.

אלון רייכמן: זה טוב מאוד שיש ריבוי מקצועות, אבל זה ריבוי של מקצועות אקדמיים.

אלון רייכמן: מה זה אומר?

אלון רייכמן: אתה יכול ללמוד כימיה, ביולוגיה, תיאטרון וספרות, כאשר המטרה היא להמשיך אחר כך לאקדמיה.

אלון רייכמן: אין בזה שום דבר פסול, אבל ישנו מצב שבו תלמידים היום לא יכולים להגיע למצב בו הם מסיימים בית ספר עם מקצוע.

אלון רייכמן: אין כבר בתי ספר מקצועיים ברמה גבוהה.

אלון רייכמן: אתה לא יכול ללמוד מכונאות והנהלת חשבונות.

אלון רייכמן: אלה דברים שחסרים.

אלכס מילר: למה לא?

אלכס מילר: צריך לקחת את הדברים בפרופורציה.

אלכס מילר: היום במדינת ישראל לא חסרים בתי ספר שיודעים לתת מקצוע ברמה מסוימת לגיל מסוים.

אלון רייכמן: אבל ההתייחסות אליהם בחברה שלנו, היא התייחסות של זלזול.

אלון רייכמן: כאשר אני שומע על אדם שהולך לבית ספר מקצועי, אני מייד חושב שלא הצליח לו, לא הלך לו, כנראה שהוא לא שווה מספיק.

אלכס מילר: האם אתה מתייחס לזה כך, או שזו סטיגמה.

אלון רייכמן: זו התייחסות חברתית.

דין זהר: צריך לזכור, שאנחנו מדברים בשם התלמידים, בשם חברת בני הנוער.

דין זהר: זה מה שקורה היום בחברה.

אלון רייכמן: אדוני היו"ר, קודם אמרת דבר מאוד נכון.

אלון רייכמן: היום, תלמידים שמסיימים בית ספר לא יודעים אפילו איך למלא צ'ק.

יהודית גידלי: זה שייך לחינוך פיננסי.

אלון רייכמן: לא מלמדים היום את הדברים הכי בסיסיים: איך למלא דו"ח, איך למלא צ'ק.

אלון רייכמן: זה לא קשור ל-5 יחידות בגרות.

אלון רייכמן: אלה דברים שתלמיד צריך ללמוד במערכת החינוך.

אלון רייכמן: העניין של מתמטיקה יצא מכל פרופורציה.

אלון רייכמן: היום לכל מקצוע בהמשך צריך מתמטיקה.

אלון רייכמן: גם להתקבל לפסיכולוגיה באוניברסיטה צריך 5 יחידות מתמטיקה, בגלל החשיבות של זה.

אלכס מילר: זה הולך להשתנות.

אלון רייכמן: טוב מאוד.

אלון רייכמן: לא הגיוני, שמתמטיקה יהיה הדבר הכי חשוב בבית הספר.

אלכס מילר: לפי מה שאני הבנתי ושמעתי, הולך להיות פיצול של המבחן הפסיכומטרי, וזה יהיה מורכב מכמה היבטים: הבגרות, הפסיכומטרי, היבט מקצועי של הבחינה הפסיכומטרית.

אלון רייכמן: ריבוי המקצועות לא קשור לסרבול המערכת.

אלון רייכמן: כלומר, יש הרבה דברים שיכולים לסרבל את המערכת: מיקוד, שיטת הבגרויות וכו'.

אלון רייכמן: ריבוי המקצועות נותן המון אפשרויות לתלמיד, כמו שדין אמר.

אלכס מילר: נורית, בבקשה.

אלכס מילר: ברכות על ההסכם.

אלכס מילר: אני דיברתי אתמול עם השר, ואמרתי לו שאנחנו נקיים דיון על ההסכם שנחתם.

אלכס מילר: אנחנו רוצים לשמוע את הדברים, כדי שהציבור יבין על מה חתמתם ואיך זה הולך לעזור למורים בישראל.

אלכס מילר: ברכות, וניפגש בדיון הגדול.

נורית ולנסי: תודה.

נורית ולנסי: מגיעות גם למנכ"ל ברכות.

נורית ולנסי: עשינו עבודה קשה.

נורית ולנסי: אני רוצה להתחיל דווקא מההצעה שלך להכניס מקצוע חדש.

נורית ולנסי: הבחנת שחסר המקצוע הזה, ביקשת להכניס אותו, וזה נכון.

נורית ולנסי: אנחנו מברכים על זה, כי זה נכון.

נורית ולנסי: אחרי כיתה י"ב הילדים הופכים להיות אזרחים, והם צריכים לקבל גם את המקצועות האלה.

נורית ולנסי: יש מקצועות שנכון להוריד אותם מהמדף, כי הם מקצועות שנעלמו או מקצועות שאוחדו.

נורית ולנסי: שמעתי שאמרתם: לא עשו כלום, רק איחדו שני מקצועות.

נורית ולנסי: יש מקצועות שהעולם איחד אותם.

נורית ולנסי: צריך לקחת בחשבון, שאנחנו בעידן בו רוצים לתת לתלמיד את הכל, כולל את אפשרויות הבחירה, כולל קשר של תלמיד-מורה, כולל לבוא לקראת התלמיד כמה שיותר.

נורית ולנסי: אמרו כאן תלמידים בצורה הכי ברורה: אנחנו זקוקים למקצועות הבחירה שלנו.

נורית ולנסי: לכן, אני לא חושבת שצריך להחליט לקצץ במקצועות הבחירה, אלא אם כן המערכת הפדגוגית תחליט שיש מקצוע שלא מתאים בעידן של היום ללמד אותו וילמדו מקצוע אחר במקומו.

נורית ולנסי: צריך לקחת בחשבון, שמאחורי כל מקצוע נדרש היום, שלא יידרש בעוד כמה שנים, עומד מורה.

נורית ולנסי: אני יו"ר המחלקה הפרופסיונאלית, ולא פעם אנחנו נקלעים למצב בו אין בחינת בגרות במקצוע מסוים, ואם אין בחינת בגרות לא לומדים את המקצוע.

נורית ולנסי: אם אין בחינת בגרות, לא בוחרים במקצוע.

נורית ולנסי: תלמיד לא מגיע לבית הספר אם אין בחינת בגרות.

נורית ולנסי: אני מציעה, לא לנקוט במספר כמה מקצועות אנחנו צריכים לקצץ, אלא לתת למערכת הפדגוגית להחליט לבד.

נורית ולנסי: אם יש מקצוע שעבר מעולמו, אין צורך בו, אם יש דברים אחרים, צריך לעשות.

נורית ולנסי: בנוסף, צריך למצוא פתרון לאותם המורים, שעבדו כל כך קשה במשך כל השנים האלה.

אלכס מילר: מצד אחד את אומרת שצריך לצמצם, ומצד שני את אומרת: תמציאו גלגל.

נורית ולנסי: לא אמרתי: תמציאו.

אלכס מילר: מצד אחד את אומרת שצריך לצמצם, כי יש דברים שעברו מן העולם.

אלכס מילר: מצד שני, את אומרת שיש מורים מאחורי זה.

אלכס מילר: אתם כאלה שמייצגים את המורים צריכים להיות חלק מהפתרון.

אלכס מילר: בסופו של דבר, השאלה שנשאלת היא עד כמה אתם מוכנים לשתף פעולה בנושא, שהוא לא פחות חשוב מכל מה שאנחנו מתעסקים בו כאן, שהוא מיקוד של הצרכים של המדינה הבאים לידי ביטוי במה שמלמדים היום במערכת החינוך.

אלכס מילר: אם היום המורה רואה בקידום של מקצועות מסוימים מטרה ויעד, ויש דברים שעדיין לומדים אותם ואף אחד לא משתמש בהם, באים ועושים מהלך משותף.

אלכס מילר: השאלה היא, האם אתם כארגון המורים יכולים להיות חלק מהמהלך הזה.

אלכס מילר: בסופו של דבר אנחנו נישאר באותו מקום, כי אתם מצדכם אומרים: אף אחד לא יזוז, אף אחד לא יפוטר, תמצאו דרך לצאת מזה.

נורית ולנסי: אנחנו מציעים עוד כמה דברים למורים האלה.

נורית ולנסי: זה ידוע שאנחנו נלחמים על מורים בכל מצב.

נורית ולנסי: למורים כאלה אנחנו מבקשים ודורשים לעשות הסבה מקצועית.

נורית ולנסי: אנחנו עומדים לצדם של המורים האלה.

נורית ולנסי: אם נעלם מקצוע מהשטח, אין לנו מה לעשות.

נורית ולנסי: לכן, אנחנו מדריכים מורים, עוזרים להם מול משרד החינוך כדי שתהיה להם הסבה מקצועית, כדי שיתנו להם אפשרות לפרישה מוקדמת, כדי שיתנו להם פיצויים מוגדלים.

נורית ולנסי: אנחנו עובדים על זה, אבל לא כמטרה.

נורית ולנסי: המטרה היא לא לצמצם את מספר בחינות הבגרות.

נורית ולנסי: יש מספר מקצועות שנעלמו מהשטח והתאחדו עם מקצועות אחרים, אבל זה לא אומר שעכשיו צריך לבוא ולומר: צריך להוריד חצי ממקצועות הבחירה ולהשאיר חצי אחר.

חן פיליפס: אני חושבת, שזה מאוד חשוב שיש המון בחירה, ואת זה אמרו חבריי קודם.

חן פיליפס: מנגד, עומדים מקצועות החובה שיש גם לפתח אותם.

חן פיליפס: אני תלמידה שחשוב לה פיזיקה, כימיה וביולוגיה – מקצועות חובה.

חן פיליפס: צריך לעזור להם, לפתח אותם ולעודד מצוינות של תלמידים גם במקצועות החובה.

חן פיליפס: זה מאוד חשוב שיש בחירה לתלמידים, כי יש המון תלמידים שלא מסתדרים עם מקצועות החובה.

חן פיליפס: צריך לחשוב, מה עם אותם תלמידים שטוב להם עם המקצועות האלה, ולבחון איך לעודד את המצוינות במקצועות האלה.

דין זהר: אני רוצה להוסיף עוד משפט אחד.

דין זהר: יש פה שאלה מאוד קשה המופנית למערכת החינוך: מה אנחנו מצפים ממערכת החינוך, מה המטרה שלה היום.

דין זהר: האם המטרה של מערכת החינוך להיות מערכת בגרויות, בית חרושת לציונים, או להביא את התלמיד למצוינות של עצמו, להביא אותו להישגים, לחנך אותו לערך מוסף?

דין זהר: אני לומד גיאוגרפיה, ואני לא חושב שזה פחות חשוב מפיזיקה או כימיה.

דין זהר: זה נותן לי ערכים מוספים, שלא הייתי מקבל ממקצועות אחרים.

דין זהר: זו שאלה המופנית למערכת החינוך.

עינת וילף: לא הוזכר כאן הנושא של מועדי ב'.

עינת וילף: אם כבר עוסקים בצמצום כל המאמץ המערכתי, המקום הראשון לפני צמצום המקצועות השונים צריך להיות הצמצום של מועדי ב'.

עינת וילף: אני טוענת לביטולם המלא.

עינת וילף: אני חושבת, שזה דבר מיותר, מזיק ושאין לו הצדקה.

עינת וילף: אני יכולה לספר, שכאשר אני למדתי באוניברסיטה בארצות הברית, היו מועדי ב' מסוג אחד בלבד – יכולת להיבחן רק בפעם הבאה שהמקצוע נלמד, בשנה הבאה.

דין זהר: את יכולה להסביר למה זה פוגע במערכת?

עינת וילף: כי זה דבר יקר, מיותר, שגורם להרבה מאוד תלמידים לחשוב מראש על איך ניגשים למועד ב'.

עינת וילף: זה מטריף את המערכת, גם מבחינת המורים, גם מבחינת הבדיקה, גם מבחינת התאריכים.

אלון רייכמן: האם עם איך שהמערכת בנויה היום יש אפשרות שלא יהיו מועדי ב'?

עינת וילף: אני מתארת לכם איך מקום מתקדם בעולם מנהל מערכת של מועדי ב'.

עינת וילף: אני מתארת לכם איך נראית מערכת מתקדמת בעולם.

עינת וילף: שם אין מועדי ב'.

עינת וילף: אם אתה רוצה להיבחן בבחינה שלא יכולת להיבחן בה במועד הנכון, בשנה הבאה שבה יילמד המקצוע תוכל להיבחן.

עינת וילף: אני יכולה לספר לכם, שסטודנטים שאמרו שהם חולים הגיעו לבחינה, כי הם ידעו שאם לא הם יצטרכו להיבחן רק בשנה הבאה.

עינת וילף: כל התירוצים נעלמו.

עינת וילף: המערכת היום היא בטירוף מוחלט בגלל מועדי ב' האלה.

עינת וילף: בעיני, אין לכך טעם בכלל.

עינת וילף: זה הדבר הראשון שצריך לבדוק אם רוצים להתחיל לצמצם את הדברים.

עינת וילף: מעבר לזה, אני חושבת שצריך להפסיק עם ההנחה, שמקצוע שאינו נלמד לבגרות הוא מקצוע שאינו נלמד.

עינת וילף: זה אחד הדברים המסוכנים ביותר במסגרת "עגל הזהב" הזה שכולנו סוגדים לו.

עינת וילף: צריך לייצר כמה מקצועות מצומצמים בהם יש בחינת בגרות ארצית, כאשר כל השאר הם מקצועות שבית הספר מלמד, עושה בחינה ונותן ציון.

עינת וילף: אפשר להגדיר שזכאות לבגרות תחייב גם מקצוע בחירה שבית הספר ייתן לו ציון.

עינת וילף: צריך להתחיל לשבור את ההנחה, שאם אין בחינת בגרות לא לומדים.

עינת וילף: זה דבר לא נכון, לא בריא.

עינת וילף: בתי ספר בהחלט יכולים להמשיך להציע מקצועות שיהיו אטרקטיביים.

עינת וילף: תלמיד יכול לצאת עם תעודת בגרות, וגם לספר שהוא למד מקצועות מעניינים נוספים.

עינת וילף: זה ייתן לו בסיס לחיים.

עינת וילף: צריך להתחיל לנתק את הקשר הזה, שבלי בגרות אין לימודים.

עינת וילף: אני רוצה להבין, למה אחד הקריטריונים המרכזיים הוא לא מספר הנבחנים בבחינה.

עינת וילף: אם המספר הוא מאוד מצומצם, צריך להבטיח שזה רק עבור בחינות ברמה של 5 יחידות, כדי שלפחות תהיה הצדקה שאם יש מספר מצומצם של תלמידים זה לטובת ההצטיינות ולא לטובת משהו באמצע.

דין זהר: לגבי מועדי ב' - היום אין מועדי ב', חוץ ממתמטיקה ואנגלית.

עינת וילף: הכוונה לא היתה שלא יינתן לעשות בחינה שנייה, אלא שלא יהיו מועדי ב'.

עינת וילף: זה יהיה שוב בקיץ הבא ולא בחורף.

עינת וילף: אני מציעה לבטל מועדי חורף.

עינת וילף: מי שרוצה להיבחן שוב בבחינה יעשה את זה בקיץ הבא כאשר הבחינה שוב ניתנת.

אלכס מילר: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור למנכ"ל.

אלכס מילר: אני רוצה שתציג את הנושא של החינוך הפיננסי.

אלכס מילר: עברתי על רשימת המקצועות.

אלכס מילר: היום מערכת החינוך נראית כמו מערכת ההשכלה הגבוהה.

אלכס מילר: אי אפשר ככה.

אלכס מילר: זה אובר.

אלכס מילר: אני חושב, שצריך לתת בסיס מאוד חזק, שאיתו אפשר ללכת ולבחור כל דבר ודבר במערכת ההשכלה הגבוהה או במערכת המקצועית.

אלכס מילר: לדעתי, הבחירה היא כל כך גדולה, שכבר בגיל 16-17 כמעט בונים את התלמיד מקצועית.

אלכס מילר: נניח שהוא לומד תיירות.

אלכס מילר: אחר כך הוא הולך לצבא.

אלכס מילר: במה הוא יתעסק שם?

אלכס מילר: בתיירות של מי?

אלכס מילר: האם כאשר הוא ישתחרר הוא ילך ללמוד מלונאות?

אלכס מילר: יש דברים רציונאליים, שאני יכול להבין.

אלכס מילר: ברגע שמחזקים את המדעים הטכנולוגיים או משקיעים בהנדסה – ויש לנו היום מצב אבסורדי בו יש חוסר במהנדסים – זה ברור.

אלכס מילר: אפשר לבוא ולתת כל מיני היבטים לתלמידים שיש להם תוכן ריאלי, ואולי בצבא הם יוכלו לעסוק במקצוע הזה.

אלכס מילר: מה שקורה כאן הוא אובר.

אלכס מילר: אני חושב שאפשר לצמצם אפילו יותר מ-27.

אלכס מילר: זו כבר בחירתכם.

אלכס מילר: זו מדיניות שצריך לקבוע, אדוני המנכ"ל.

אלכס מילר: אני לא רואה שום יתרון ומטרה כדי לעשות מזה חגיגה, כך שכל אחד יוכל לבחור מה שהוא רוצה, ובסופו של דבר רובם זורקים את זה לפח.

שמשון שושני: אדוני היו"ר, בחינוך אין אמת אחת ואין דרך אחת.

שמשון שושני: בחינוך יש דילמות ואלטרנטיבות.

שמשון שושני: הדילמה הקשה של מערכת החינוך, שמציעה מגוון של מקצועות, היא האם התלמיד יתאים את עצמו למסגרת שקובעת את המערכת, כאשר מי שלא מתאים את עצמו למסגרת ימצא את עצמו בחוץ, או שמערכת החינוך מגמישה את עצמה ומתאימה את עצמה - במושגים שלך ושלי - ללקוחות שלה, שהם ההורים והתלמידים.

שמשון שושני: הדילמה הזאת היא דילמה מאוד קשה, כי שיעורי הלמידה בכיתות י'-י"ב במה שקיים היום, בהיצע שהמערכת התאימה את עצמה ללקוחות שלה-לתלמידים ולהורים – הם בין הגבוהים בעולם.

שמשון שושני: קרוב ל-97% של התלמידים המתחילים את לימודיהם בכיתה י', ממשיכים עד סיום כיתה י"ב.

שמשון שושני: הכנסת הזו חוקקה חוק לימוד חובה וחינם עד כיתה י"ב, והמערכת הזו שנקראת מערכת החינוך מחויבת להתאים את המסגרת לאוכלוסיית התלמידים המגוונת הלומדת היום במערכת החינוך.

שמשון שושני: מתוך נקודת המוצא הזו אנחנו מדברים על מקצועות חובה, על מקצועות בחירה ועל מקצועות ייחודיים בבתי ספר מסוימים.

שמשון שושני: סך כל המקצועות הנלמדים במערכת החינוך של מדינת ישראל הם 151.

שמשון שושני: מתוכם 25 מקצועות חובה ו-44 מקצועות בחירה בנתיבים העיוניים.

שמשון שושני: 58 מקצועות בחירה בנתיבים הטכנולוגיים.

שמשון שושני: בבריטניה הגדולה, המתמודדת עם אותן הדילמות, מספר מקצועות הבחירה הם כ- 100.

עינת וילף: אבל האוכלוסייה גדולה פי 10.

שמשון שושני: זה לא חשוב.

שמשון שושני: אני לא חושב שזה תלוי בגודל האוכלוסייה.

שמשון שושני: על כל החלטה משלמים במשהו.

שמשון שושני: צריך להחליט מה משלמים.

שמשון שושני: רוצים יותר נושרים?

שמשון שושני: נצמצם את אפשרויות הבחירה.

שמשון שושני: רוצים פחות נושרים?

שמשון שושני: נוסיף עוד מקצועות בחירה, שמשרתים גם את המשק.

שמשון שושני: הדרישה ללימוד פרסית לא באה מהשמים.

שמשון שושני: היא באה מצרכים מסוימים של החברה הישראלית.

שמשון שושני: לא תמיד מוסיפים מקצועות רק מתוך אינטרס של הכללת התלמיד.

שמשון שושני: הדילמה היא מאוד קשה.

שמשון שושני: בנוסף, לכל הלומדים הציבה מערכת החינוך את השאיפה להגיע לסטנדרטים מסוימים.

שמשון שושני: הסטנדרט הזה נקרא בחינת בגרות.

שמשון שושני: זה רף שאליו צריך להגיע.

שמשון שושני: האמונה האישית שלי היא, שכל אחד יכול להגיע.

שמשון שושני: הנתון שכל אחד יכול להגיע לרף הזה הוא נכון, אבל לכל אחד יש קצב למידה וזמן למידה שונה.

שמשון שושני: איינשטיין לא היה בטוח בשום דבר, חוץ מדבר אחד: כל יחיד הוא מיוחד.

שמשון שושני: לכן, ככל שאתה מגדיל את מספר המועדים, שמשגעים את המערכת - ואין רק מועד ב'.

שמשון שושני: יש גם מועד ג', כי יש את העניין של השירות הצבאי.

שמשון שושני: אדם שפספס את מועד א' ודוחים אותו שנה נוספת, הסיכוי שהוא ייגש שנה לאחר מכן לבחינת הבגרות הוא קלוש.

שמשון שושני: הוא יוכל לגשת למועדים הנוספים רק לאחר השחרור שלו מצה"ל.

שמשון שושני: הדבר הזה הוא לא פשוט.

שמשון שושני: לכן, יכול להיות שצריך לשנות בכלל את מסגרת הלימודים, ולאפשר לתלמידים לסיים את לימודי התיכון ובמקביל ללמוד לימודים אקדמיים.

שמשון שושני: העניין נבדק על ידי השר בימים אלו.

שמשון שושני: לתלמידים רבים מועד ב' נועד כדי שיוכלו לשפר את הציון בבחינה בה נכשלו במועד הראשון.

שמשון שושני: לאלה שלא התגייסו או שמועד הגיוס שלהם מאוחר יותר, יש אפשרות לגשת למועד חורף.

שמשון שושני: כמי שמכיר את מערכת החינוך, אני גם חשבתי שמספר המקצועות הוא רב מאוד.

שמשון שושני: כאשר אתה מתחיל לבדוק את ההמלצה לצמצום 27 מקצועות, אתה רואה מה מופיע שם: מוסיקה, תיאטרון, מחול.

אלכס מילר: אבל לא צריך בחינת בגרות.

עינת וילף: אתה מניח, שזה חייב לבוא עם בחינת בגרות, אחרת אין לימודים.

שמשון שושני: אם נער או נערה שמוכשרים במחול, שהכישרון שלהם בא לידי ביטוי במחול ורוצים להתפתח בכיוון הזה, כי זה הכישרון הייחודי שלהם, נקודת ההנחה והמוצא שלי הוא שנקבע סטנדרט מסוים אליו הם יוכלו להגיע, ואז הם יקבלו ציון שיוכיח שהם עמדו בסטנדרט הזה כחלק מהתמונה הכוללת של לימודיהם, גם אם מדובר בפחות מ-100 נבחנים.

שמשון שושני: כך גם במוזיקה, תיאטרון וכו'.

שמשון שושני: יכול להיות שלא צריך ללמוד בתיכון תיאטרון, מחול ומוסיקה.

עינת וילף: ההצעה שלי היא, שאם יש מעט נבחנים אז המקצוע יילמד ברמה של 5 יחידות.

עינת וילף: לפחות אז אתה מציע סטנדרט של מצוינות.

שמשון שושני: יכול להיות.

שמשון שושני: צריך לשקול את העניין הזה.

שמשון שושני: אני לא פוסל אותו.

שמשון שושני: אתן דוגמא נוספת: פילוסופיה.

שמשון שושני: האם כן צריך ללמוד פילוסופיה בתיכון?

שמשון שושני: שר האוצר שלנו היה מורה לפילוסופיה בתיכון ובאוניברסיטה.

שמשון שושני: דוגמאות נוספות: תקשורת, אדריכלות.

שמשון שושני: שר החינוך ואנוכי ישבנו ודנו בכל מקצוע ומקצוע בישיבות רבות, עם דילמות מאוד קשות.

שמשון שושני: האם צריך לגשת בחינוך גופני לבחינה של 5 יחידות?

אלכס מילר: הגיע הזמן.

שמשון שושני: אבל ההצעה היא לבטל.

אלכס מילר: אני לא רואה שחינוך גופני נמצא כאן.

שמשון שושני: הוא נמצא בדיונים שלנו לביטול הבחינה במקצוע הזה.

שמשון שושני: האם מדעי כדור הארץ, מקצוע חדשני שאחד השרים בממשלה הוא תומך נלהב שלו ומקדם אותו, הוא מקצוע רלוונטי?

יהודית גידלי: מאוד.

שמשון שושני: אבל נבחנים בו פחות מ-100 אנשים.

שמשון שושני: אני מציג את הדברים האלה, ומראה שאין כאן אמת אחת.

שמשון שושני: מקצוע סוציולוגיה – האם הוא רלוונטי או לא.

שמשון שושני: הוסיפו לו גם פסיכולוגיה בחלק מבתי הספר.

שמשון שושני: אני מציג את העניין כדילמה, מפני שמישהו יצטרך להחליט מה חשוב יותר ומה חשוב פחות.

שמשון שושני: העניין לא פשוט.

שמשון שושני: קודם כל, החלטנו לבטל כפילויות.

שמשון שושני: החלטנו לאחד מקצועות, לבטל כפילויות, ויש כפילויות.

שמשון שושני: מקצועות שאינם רלוונטיים יותר בסביבה, בחברה, החלטנו להוציא החוצה.

שמשון שושני: התחלנו בתהליך.

שמשון שושני: אחדנו 5 מקצועות.

שמשון שושני: בדקנו 10 מקצועות, ומיזגנו 5.

שמשון שושני: אני מתאר, שנוסיף לבדוק ולמזג.

שמשון שושני: יש גם כפילויות אצלנו, ואותן אנחנו נבטל.

אלכס מילר: אפשר לעשות איחוד בין עיצוב לבין עיצוב וטיפוח החן?

יהודית גידלי: אלה שני דברים שונים לגמרי.

שמשון שושני: אני מציע שלא להיכנס להיבטים מקצועיים.

שמשון שושני: אדוני יושב ראש ועדת החינוך, אני מנסה עכשיו להגיע לתוכנית בסיסית מחייבת ואחידה בין עיצוב ובין אומנות.

שמשון שושני: כדאי לשבת עם אנשי המקצוע, שכולם אינטרסנטים מקצועיים, והם יסבירו לך בכל דרך אפשרית למה קיימת רק אמת אחת.

שמשון שושני: אנחנו עושים מאמצים.

שמשון שושני: המבט כאן בהיבט מאוד מקיף.

שמשון שושני: יושב כאן דודו הלוי, מנהל מחלקת הבחינות, והוא יכול לספר כמה שאלונים אנחנו מייצרים בגלל הבחינות הרבות האלו.

שמשון שושני: הבירוקרטיה נועדה לשרת את הלקוחות.

עינת וילף: אפשר להביע את מחאתי על השימוש בביטוי "לקוחות" כלפי תלמידים במשרד החינוך?

שמשון שושני: הם הלקוחות שלנו.

עינת וילף: חס וחלילה.

שמשון שושני: התלמידים הם הלקוחות שלנו, כי אנחנו צריכים לתת להם ולהוריהם את השירות הטוב ביותר.

שמשון שושני: אנחנו מקבלים שכר כדי לתת את השירות הזה.

שמשון שושני: ההיבטים האלה הם פחות חשובים.

שמשון שושני: התוצאה החיובית ביותר הוא ההישג העולמי שלנו בשיעורי הלמידה.

שמשון שושני: אם רוצים לשלם את המחיר של שיעורי הלידה, אפשר.

שמשון שושני: אולי מישהו יוכל להגיע כאן לתוצאות יותר טובות.

שמשון שושני: תודה רבה.

עינת וילף: אבל לא התייחסת לאלטרנטיבה להפריד את זה מבגרויות, ולחייב את זה כתנאי לקבלת תעודת הבגרות.

עינת וילף: האם אפשר לקיים את המקצועות האלה, מבלי שתהיה בהם בחינת בגרות?

עינת וילף: כלומר, בית הספר נותן ציון גמר.

שמשון שושני: הגברת נורית ולנסי תוכל לענות.

נורית ולנסי: לא תהיה למידה.

נורית ולנסי: אני מורה בבית הספר.

נורית ולנסי: אני יודעת איך לומדים בשנה שאין בחינת בגרות, ואני יודעת איך לומדים בשנה שיש בחינת בגרות.

עינת וילף: ואם זה התנאי לקבלת תעודת בגרות

נורית ולנסי: לא תהיה למידה.

נורית ולנסי: את צריכה להאמין, שיש סטנדרט שצריך להגיע אליו והלמידה מתחילה בכיתה י' ומסתיימת בכיתה י"ב בצורה הנכונה ביותר.

נורית ולנסי: כאשר אין את הסוף הזה, זה לא כך.

שמשון שושני: לגבי חינוך פיננסי – הצעת החוק שלך דנה בנושא מאוד חשוב.

שמשון שושני: זה ייכנס כחלק מתוכנית הלימודים של תלמידי כיתה י'.

שמשון שושני: הארצות האירופאיות חשבו כמוך שזה חשוב.

שמשון שושני: השנה אנחנו מלמדים את זה בפיילוט ניסיוני במספר בתי ספר.

שמשון שושני: החל מהשנה הבאה התוכנית תהיה לפי דרישות ה- OECD, ותלמידי ישראל, כחלק מבחינת הפיזה לגילאי 15 בכיתות ט'-י', יישאלו שאלות בנושאים האלו.

שמשון שושני: הנושאים שה-OECD דוחף אליהם כרגע, הם יותר נושאים מהחיים.

אלכס מילר: הם שמעו אותי בקשר לחינוך פיננסי, אז אולי הם ישמעו אותי גם בקשר לפתרון הסכסוך.

שמשון שושני: ה-OECD בחינוך לא מתעסק עם סכסוכים.

אלכס מילר: אבל מדינות אירופה כן.

אלון רייכמן: חה"כ עינת וילף, את אומרת משהו מאוד נכון – המערכת נהיית מאוד מסורבלת באיזשהו שלב.

אלון רייכמן: תלמידים ניגשים למועד חורף ולמועד קיץ.

עינת וילף: ורק כדי לשפר ציון.

אלון רייכמן: נכון.

אלון רייכמן: המצב הוא מסורבל, אבל ביטול מועדי ב' זה לא מה שיעזור.

אלון רייכמן: נכון ישנה בעיה, אבל זה שיהיה מועד ב' בחורף ובקיץ זו לא הבעיה.

אלון רייכמן: אם אני בכיתה י"א ויש לי 14 בגרויות, אני לא אהיה מסוגל להתמודד עם הלחץ.

אלון רייכמן: אין מצב שאני אוכל לגשת לכל הבחינות שלי בחודש אחד.

עינת וילף: לכן, אתה תתאמץ הרבה יותר לגשת למועד א'.

אלון רייכמן: לפני מספר שנים – 20-30 שנה – היה מצב בו כל הבגרויות היו בסוף כיתה י"ב.

אלון רייכמן: אז לא התעסקו רק בבגרויות החל מכיתה י'.

אלון רייכמן: היום בכיתה י'-י"א מתעסקים רק בבגרויות.

אלון רייכמן: אם זה לא לבגרות, לא נלמד את זה.

אלון רייכמן: זו אחת הבעיות הקשות ביותר שיש היום בחינוך.

אלון רייכמן: זו אחת הצרות.

אלון רייכמן: השאלה היא, האם אנחנו משנים את שיטת הבגרויות ואומרים: "חבר'ה, בגרות זו לא חובה".

אלון רייכמן: היום, הגישה בישראל היא שבגרות היא חובה, ואם אין בגרות במקצוע מסוים אז זה לא חשוב.

אלון רייכמן: לכן, אני אלמד לבגרות.

אלון רייכמן: אני לא אלמד לשם הידע, אלא אלמד לבחינת הבגרות.

אלון רייכמן: כלומר, לא מדובר בשינוי מועדי ב', אלא בשינוי שיטת הבגרויות.

אלון רייכמן: מה שלא במיקוד בהיסטוריה, אני לא אלמד אותו והמורה לא תלמד אותו.

אלון רייכמן: יכול להיות שזה נושא מאוד חשוב, אבל אני לא אלמד אותו כי זה לא לבחינת הבגרות.

אלון רייכמן: כל השיטה של המערכת מצעידה לעבר הבגרויות.

אלון רייכמן: מדובר בשינוי של התפיסה.

אלכס מילר: אני רוצה לסכם את הישיבה.

אלכס מילר: אני מברך את משרד החינוך על כך שהוא נכנס לפיילוט התחלתי בכל הנושא של חינוך פיננסי.

אלכס מילר: זו בשורה חשובה ביותר.

אלכס מילר: אני חושב, שחלק מהדברים שמופיעים ברשימה של המקצועות אפשר לצמצם.

אלכס מילר: צריך להפריד בין פיתוח הכישרון, לבין ההתמודדות עם מבחנים וציונים.

אלכס מילר: זה לשיקול של משרד החינוך.

אלכס מילר: אני חושב, שהמדינה צריכה לקבוע לעצמה, באיזה מקצועות היא רוצה להשקיע למען חיזוק העתיד, אם זה בהיבט של צמיחה כלכלית, אם זה בהיבט של תרבות ואומנות.

אלכס מילר: צריך להחליט לאיזה כיוון ללכת, ולהציע את זה לתלמידים.

אלכס מילר: לא כל דבר צריך להיות חלק ממערכת בחירה.

אלכס מילר: צריך להתמקד בנושאים כלליים, הנותנים לתלמיד אפשרות אחרי השירות הצבאי לבחור מה ללמוד.

אלכס מילר: תודה רבה, הישיבה נעולה.