ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 514, 2011-05-24 00:00

כרמל שאמה-הכהן: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: זו ישיבה שישית שוועדת הכלכלה מקיימת בהכנת החוק לקריאה ראשונה במליאה.

כרמל שאמה-הכהן: כולנו צפינו באירועי נתב"ג האחרונים, וראינו מה יכול לקרות לנוסעים בעקבות עיכובים ודחיות, וכרגע לא משנה הסיבה.

כרמל שאמה-הכהן: חשוב להסדיר את הנושא הזה של היחסים בין הלקוח לחברות התעופה, ולעגן את זה בנורמות ברורות ומאורגנות.

אתי בנדלר: בסעיף 7, שעניינו ביטול טיסה אושרו סעיפים (א)-(ג)(1),(ג)(2).

אתי בנדלר: הגענו לפסקה (3), שעדיין לא אושרה.

אתי בנדלר: דילגנו על פסקאות (3) ו-(4).

אתי בנדלר: פיסקה ג(1) החדשה אושרה.

אתי בנדלר: בסעיף 7, שעניינו ביטול טיסה, הגענו לפסקה (3)ו-(4), שטרם אושרו.

אתי בנדלר: סעיף קטן (ג) עניינו בנסיבות בהן הנוסע לא יהיה זכאי לפיצוי כספי במקרה של ביטול טיסה.

אתי בנדלר: פיסקה (3) עניינה סיכול.

אתי בנדלר: הוועדה החליטה לדלג על העניין, כדי לדון בשאלה האם סיכול רלוונטי אך ורק לביטול טיסה או גם לעיכוב וסירוב להעלות נוסע לטיסה.

אתי בנדלר: הוחלט לדון בזה בהיבט רחב יותר.

כרמל שאמה-הכהן: איך אנחנו ממשיכים?

אתי בנדלר: אני חושבת שכדאי להמשיך לפי הסדר הרץ, עם סעיף קטן (ד), ולחזור לנושא הסיכול בהמשך.

אתי בנדלר: יש כאן שאלות כלליות שצריכים לדון בהן: סיכול מטעמי שביתה או השבתה, סיכול מטעמי ביטחון ומטעמים אחרים.

כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו מתחילים עם סעיף 7(ד).

אתי בנדלר: קוראת סעיף 7(ד): "מפעיל טיסה או מארגן המודיע לנוסע על ביטול טיסה יציג בפני הנוסע אפשרויות הגעה חלופיות ליעד הסופי שאליו ביקש להגיע".

אתי בנדלר: ככל שיש הערות, נשמח לשמוע.

כרמל שאמה-הכהן: האם יש הערות לסעיף?

כרמל שאמה-הכהן: אם אין הערות, נעבור להצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד – אין נמנעים אין סעיף 7(ד) התקבל

אתי בנדלר: האם כנ"ל לגבי סעיף קטן (ה) שהוקרא?

כרמל שאמה-הכהן: האם יש הערות לסעיף קטן (ה)?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד – אין נמנעים אין סעיף 7(ה)התקבל

אתי בנדלר: קוראת סעיף 8: החליט מפעיל טיסה או מארגן על העברת נוסע למחלקה ברמה הגבוהה מזו הנקובה בכרטיס הטיסה שהונפק לו – לא ידרוש מהנוסע תשלום נוסף בשל העברה כאמור.

אתי בנדלר: החליט מפעיל טיסה או מארגן על העברת נוסע למחלקה ברמה הנמוכה מזו הנקובה בכרטיס הטיסה שהונפק לו – ישיב לנוסע, בתוך שבעה ימים ממועד הטיסה, סכומים כאמור בתוספת השנייה.

לאה ורון: אולי מישהו יכול להבהיר את פסקה (ב) בסעיף 8.

לאה ורון: מה זאת אומרת מפעיל הטיסה מחליט להוריד נוסע מהמחלקה?

אתי בנדלר: יש מקרים כאלה.

אתי בנדלר: נניח שקנית כרטיס למחלקת עסקים או למחלקה הראשונה, מגיעה אישיות מאובטחת או רמת מעלה, וחייבים לפנות את המקום.

לאה ורון: כלומר, זה ללא הסכמת הנוסע.

אתי בנדלר: ודאי שללא הסכמת הנוסע.

אתי בנדלר: מתי הנוסע ששילם בעד כרטיס למחלקת עסקים או למחלקה הראשונה מסכים שיעבירו אותו למחלקה הכלכלית?

דפנה עין דור: אם כדור השינה התחיל לעבוד לפני.

אתי בנדלר: מפעילי הטיסה צריכים להתייחס לשאלה, האם בכל מקרה, בהתאם לתנאים הנקובים בכרטיס הטיסה שמונפק לנוסע, מופיע תנאי שהמפעיל יהיה רשאי להעביר את הנוסע למחלקה אחרת.

אתי בנדלר: אני מניחה, שקיים תנאי כזה.

אתי בנדלר: אני אשמח לשמוע התייחסות לכך.

ורד וייץ: ההתייחסות שלי היא לא לשאלתה של היועצת המשפטית.

ורד וייץ: יש כאן השלכה על סעיפים שונים.

ורד וייץ: הדרישה שלנו היא להחריג את החוק במצב של שביתה והשבתה באופן כללי.

אתי בנדלר: אבל אנחנו לא דנים בכך עכשיו.

ורד וייץ: אני מייד אומר למה אני אומרת את הדברים עכשיו.

ורד וייץ: אני רוצה שיובן, שאנחנו עדיין לא יודעים מה תהיה התוצאה בסופו של דבר.

ורד וייץ: אנחנו רוצים שההחרגה תהיה גם לגבי הסעיף הזה.

ורד וייץ: זה שאנחנו כרגע לא נכנסים לרזולוציה ולא אומרים, שבמקרה שהשדרוג יהיה בגין שביתה או השבתה, זה לא אומר שאנחנו מוותרים על הטענה גם בהקשר הזה.

ורד וייץ: אני רואה לפי הפנים שלכם שאני צריכה להסביר יותר.

כרמל שאמה-הכהן: האם את מדברת על זכות השביתה?

אתי בנדלר: האם העברת נוסע ממחלקה למחלקה קשור לזכות השביתה?

ורד וייץ: זה יכול להיות קשור.

אחמד טיבי: איך מעבירים נוסע ממחלקת עסקים למחלקה הכלכלית בגלל שביתה?

ורד וייץ: יכול להיות שהעיצומים יהיו כאלה שאין שרות במחלקת עסקים.

אחמד טיבי: האם היה עד עכשיו מקרה כזה?

ורד וייץ: לא, אבל זאת אפשרות.

ורד וייץ: לכן, אני רוצה לומר בגדר הצהרה שיש לבקשה שלנו השלכה גם על סעיף כזה.

ורד וייץ: אנחנו כבר הצגנו את העמדה בנוגע לזכות השביתה, ולמה אנחנו חושבים שזו החרגה נכונה וראויה.

כרמל שאמה-הכהן: אין צורך להרחיב בסוגיה הזו ולהעמיק, כי דיברנו עם ההסתדרות וקבענו להיפגש בנושא, בין אם זה יהיה לקראת הקריאה הראשונה, ובין אם זה יהיה לפני הקריאה השנייה והשלישית.

כרמל שאמה-הכהן: דיבר איתי יו"ר הארגון שלכם, וביקש ממני לקיים ישיבה מסודרת בעניין.

ורד וייץ: אני מודה לאדוני.

כרמל שאמה-הכהן: בואו נשים את זה כרגע בצד.

רון חלפון: אני מבקש להתייחס למועדים בהם יועבר הפיצוי.

רון חלפון: בסעיף 3(א) שאושר על ידי הוועדה, נקבע שהפיצוי יועבר תוך 21 ימים.

רון חלפון: אנחנו מציעים שתהיה אחידות בהוראות.

אחמד טיבי: באיזה סעיף?

רון חלפון: סעיף 3(א).

לאה ורון: הוא מבקש להעתיק משם.

לאה ורון: תגיד מה נאמר שם, ומה אתה מציע.

אתי בנדלר: למה צריך את אותו הדין להחיל על שני המקרים?

אתי בנדלר: במה זה משרת את הצרכנים ולא רק את חברות התעופה?

רון חלפון: במסגרת סעיף 3(א) הוועדה קיבלה את עמדת חברות התעופה, שלהשיב תוך 7 ימים זה קצת בעייתי.

רון חלפון: זה משהו שקשה לעמוד בו.

רון חלפון: הוועדה קיבלה את העמדה הזו, ואנחנו מציעים שתהיה אחידות ולא יותר מזה.

לאה ורון: ויאמר מה?

רון חלפון: ויאמר: 21 ימים במקום 7 ימים, כמו שתוקן בסעיף 3(א).

סלעית קולר: זה לא אותו מקרה.

סלעית קולר: כאשר מדובר בעיכוב טיסה, צריך לפצות את כל הנוסעים.

סלעית קולר: מדובר בבלגן גדול, ולכן יכול להיות ש-21 ימים זה הגיוני.

אתי בנדלר: היו"ר מבקש להבין את ההקשר.

אתי בנדלר: סעיף 3, שאליו עו"ד חלפון מפנה את הוועדה, דן באופן כללי בסוגי ההטבות השונות.

אתי בנדלר: בפסקה (2)(א) מדובר "בהשבת תמורה בהתאם להוראות אלה תהיה בסכום ששילם נוסע בשל רכישת כרטיס טיסה לטיסה שעוכבה או בוטלה, או לחלק בטיסה שעוכב או בוטל, ובלבד שהנוסע בחר שלא לטוס בטיסה שהציע לו מפעיל הטיסה או המארגן שעיכב או ביטל את הטיסה.

אתי בנדלר: מפעיל טיסה או מארגן ישלם את התמורה כאמור בתוך 21 ימים מיום שפנה הנוסע בכתב למפעיל הטיסה או למארגן".

אתי בנדלר: כאן מדובר על ביטול טיסה, עיכוב טיסה כללית, שנפגעים ממנו הרבה מאוד נוסעים, יש להניח.

אתי בנדלר: כלומר, כלל הטסים בטיסה מסוימת.

אתי בנדלר: יש הרבה מאוד בירורים לברר לגבי כל אחד: האם הציעו להם או לא הציעו להם טיסה חלופית בהתאם לאמור באותה פסקה.

אתי בנדלר: עכשיו מבקש עו"ד חלפון, שככל שמדובר בנוסע מסוים שהעבירו אותו למחלקה אחרת וצריכים לתת לו פיצוי, יחול אותו דין.

סלעית קולר: זה לא אותו מקרה.

סלעית קולר: מדובר פה על מקרים בודדים, בהם מעבירים אדם באופן ספציפי, ששילם על כרטיס למחלקה אחרת.

סלעית קולר: אין שום סיבה לחכות כל כך הרבה זמן.

סלעית קולר: לא מדובר בכמות של אנשים.

סלעית קולר: אני לא רואה פה חברת תעופה שבאה ואומרת שהיא עושה את זה באופן סיטונאי.

סלעית קולר: מדובר במקרים בודדים, ואפשר לדאוג לפיצוי הזה אפילו באופן מיידי, אבל תבדקו אצלכם אם שבוע זה נראה לכם בלתי סביר.

סלעית קולר: לי נראה, שאפילו באופן מיידי אפשר לדאוג לדברים האלה.

סלעית קולר: הדבר השני – מה קורה עם ההפרש של הכסף ששילמתי במסגרת החוזה כדי לטוס במחלקה ראשונה?

סלעית קולר: אמנם בסעיף בחוק כתוב שאפשר לתבוע כל דבר נוסף, אבל אם אנחנו כבר מסדירים את העניין הזה, בוודאי שצריכה להיות פה התייחסות לעובדה ששילמתי כרטיס טיסה במחיר מלא.

סלעית קולר: זה צריך להיות ההפרש.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להבין.

כרמל שאמה-הכהן: האם היום חברת תעופה יכולה להוריד אדם ממחלקת עסקים למחלקה הכלכלית גם בתוך שדה התעופה, בלי הודעה מראש?

קריאה: כן.

סלעית קולר: כן, אבל זה קורה במקרים בודדים.

סלעית קולר: הרי גם הם לא רוצים לקחת נוסע שמוכן לשלם עבור כרטיס יקר יותר ולהוריד אותו לדרגה יותר נמוכה.

כרמל שאמה-הכהן: האם לא נכון לתת התראת מינימום במקרים כאלה?

סלעית קולר: הם לא יכולים לדעת.

סלעית קולר: זה בדרך כלל קורה מיידית.

כרמל שאמה-הכהן: מישהו תיאר לי סיטואציה: יש קבוצת לקוחות יוקרתית של חברה מסוימת, שמבקשת לעלות לטיסה, ואז מורידים מישהו למחלקה הכלכלית.

יהודית גריסרו: ממש לא.

תמר פינקוס: לאחרונה היו צריכים להעלות אדם באופן דחוף לניתוח, הוא היה צריך לשכב, ולכן העבירו אותו למחלקת עסקים והורידו אדם ממחלקת עסקים למחלקה הכלכלית.

תמר פינקוס: זה דבר שאין לו התראה מוקדמת.

כרמל שאמה-הכהן: עם זה אין לי בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: אני שואל, האם יש מצב שבו לקוחות פלטינום של אל על דוחקים אחורה לקוחות שקנו כרטיס.

יהודית גריסרו: אלה לא המקרים.

יהודית גריסרו: אני אשמח להסביר.

יהודית גריסרו: אני סמנכ"ל שירות באל על.

יהודית גריסרו: אני רוצה להבהיר, שמבחינתנו כל אירוע של שנמוך לקוח הוא אירוע רע.

יהודית גריסרו: אנחנו עושים הכל על מנת להימנע ממנו.

יהודית גריסרו: אנחנו ממש לא "ששים אלי קרב".

יהודית גריסרו: אין לי כאן את הנתונים המדויקים, אבל היקף התופעה שאנחנו מדברים עליה הוא קטן מאוד.

יהודית גריסרו: אני אתן דוגמא למקרים היותר שכיחים: היה אמור לטוס מטוס בגודל מסוים עם מספר מסוים של מושבים במחלקת עסקים, אבל השתנה סוג המטוס בגלל תקלה או עיכוב שהגיע מיעד אחר, ולכן אין מספיק מושבים במחלקת עסקים.

יהודית גריסרו: צריך להוריד חלק מהאנשים.

יהודית גריסרו: הפרקטיקה היא כזו: לפני שאנחנו באים לאנשים וכופים עליהם, אנחנו קודם כל מחפשים מתנדבים.

יהודית גריסרו: אני רוצה לספר לחברי הוועדה, שיש לא מעט אנשים שמתנדבים לעשות את זה.

יהודית גריסרו: אחרי שבחרנו לעשות את זה, אחרי שלא מצאנו מתנדבים, יש כללים.

יהודית גריסרו: עושים את זה על פי סדר של ערך לקוח.

יהודית גריסרו: בשאלה שלך, אדוני היו"ר, מסתתר משהו כאילו עכשיו מגיעים לטיסה ואנחנו מנסים לקדם את פלוני אלמוני.

יהודית גריסרו: זה ממש לא נכון.

כרמל שאמה-הכהן: כמה זמן מראש אתם יודעים על החלפה של מטוס?

יהודית גריסרו: זה תלוי.

יהודית גריסרו: אנחנו יכולים לדעת גם חצי שעה לפני שעושים בורדינג.

יהודית גריסרו: יכול להיות, שבזמן שעושים בורדינג מתגלה שסוג של מטוס מסוים הוא לא שמיש וצריך להעמיד מטוס אחר מבחינת הקונפיגורציה.

יהודית גריסרו: כאשר אנחנו יודעים את זה מראש, כמו באירועי הדלק, אנחנו עושים מאמץ מאוד גדול לנקות או לפנות את הטיסה ברגע שאנחנו יודעים.

יהודית גריסרו: זה לא מסוג הדברים שאנחנו דוחים.

יהודית גריסרו: מבחינתנו, זה אירוע שהוא אירוע רע.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אין דבר כזה בתקנון שלקוח פלטינום של אל על....

יהודית גריסרו: ממש לא.

כרמל שאמה-הכהן: זה מה שהציגו לי בתלונה שקיבלתי.

יהודית גריסרו: אני אשמח להתעמת עם מי שהציג את זה.

יהודית גריסרו: יש אצלנו ערך לקוח.

תמר פינקוס: מה זה ערך לקוח?

כרמל שאמה-הכהן: לפי מספר המיילים שהוא טס?

יהודית גריסרו: לפי סוג הכרטיס שהוא קנה, הכסף שהוא שילם עליו ועוד כללים.

יהודית גריסרו: זה נושא לכמה וכמה ישיבות.

יהודית גריסרו: נשמח לשטוח בפניכם את הדברים.

יהודית גריסרו: זה ממש לא בגלל הטיעון הזה.

אתי בנדלר: יש לי שאלת השלמה.

אתי בנדלר: האם עולה מדברייך, שקודם כל צריך לסייג את תחולת הסעיף כך שהסעיף הזה יחול רק אם לא הוסכם על פיצוי בין המפעיל לבין הנוסע?

אתי בנדלר: ייתכן שאתם אומרים למישהו: תרד, נחזיר לך את מחיר כרטיס הטיסה, נחזיר 50% ממחיר כרטיס הטיסה, נחזיר 20% ממחיר הטיסה, ואז אין טעם להפעיל את המנגנון הזה.

יהודית גריסרו: זה בדיוק הדבר הבא שרציתי לומר.

יהודית גריסרו: קודם תיארתי לכם שיש מתנדבים שמוכנים לעשות את זה.

יהודית גריסרו: הם לא עושים את זה בגלל שיש להם סנטימנטים מיוחדים לחברת אל על.

יהודית גריסרו: הם עושים את זה, כי התגמול והפיצוי שאנחנו מעניקים הוא ראוי.

יהודית גריסרו: לפעמים הוא אפילו אטרקטיבי עבורם.

יהודית גריסרו: יש לנו מתנדבים.

יהודית גריסרו: אני יכולה להגיד, שב-60%-70% מהמקרים אנחנו לא צריכים לכפות.

יהודית גריסרו: אנחנו מוצאים מתנדבים.

סלעית קולר: תוך כמה זמן אתם נותנים את זה?

יהודית גריסרו: כאשר הם עוזבים את הדלפק ולא עולים על הטיסה או עולים למחלקה אליה הם לא רכשו כרטיס, הם יודעים בדיוק מה הם הולכים לקבל מאיתנו.

סלעית קולר: אנחנו רוצים שגם מי שפה יידע.

יהודית גריסרו: לדעתי, זה לא צריך להיות בחקיקה.

קרן כהן סעד: חשוב לציין, שזו חברה גדולה.

קרן כהן סעד: בשום חברה עסקית לא מתנהלים דברים תוך 7 ימים.

קרן כהן סעד: זה קשה לביצוע.

קרן כהן סעד: 21 יום זה זמן סביר לבצע החזרי תשלומים, וזה לא משנה מה הסיבה ואיזה סעיף.

קרן כהן סעד: זה לא רלוונטי גם כמה זה קורה, אם זה סיטונאי או פרטני.

קרן כהן סעד: בחברה עסקית קשה לבצע דברים תוך 7 ימים.

מירי אילדיס: לעיתים אנחנו צריכים להעביר את ההוראות לחשבים בחו"ל.

מירי אילדיס: מדובר בנוסעים שהם לאו דווקא ישראלים, ולפעמים הם נמצאים במקומות מאוד רחוקים.

מירי אילדיס: זה לוקח זמן להמיר את הכסף למטבע מקומי.

מירי אילדיס: התהליך הזה לוקח זמן.

יהודית גריסרו: אם המטרה של הסעיף היא לא להותיר את האיש באי ודאות, אז אי הוודאות מתפוגגת במקום.

הילה דוידוביץ: רציתי לשאול, מה קורה אם מישהו בגלל סיבות רפואיות שדרג את עצמו למחלקה אחרת בגלל שהוא צריך את הכיסא המרווח.

הילה דוידוביץ: איך הפיצוי עוזר לו במקרה הזה?

תמר פינקוס: קנה מראש.

הילה דוידוביץ: נניח שאדם קנה מראש כרטיס במחלקה יקרה, כי יש לו בעיות ברגליים.

הילה דוידוביץ: או אישה בהריון, למשל.

הילה דוידוביץ: מה עוזר לה הפיצוי?

יהודית גריסרו: מי שמנהל את התהליך אלה בני אדם.

יהודית גריסרו: אגב, אנחנו אוהבים את הלקוחות שלנו מאוד.

יהודית גריסרו: אחד הדברים שאנחנו הכי רוצים בעולם, זה שהם יהיו שבעי רצון.

יהודית גריסרו: בדיוק בשביל זה עושים את זה מנהלים.

יהודית גריסרו: אם צריך להפעיל שיקול דעת, כי האיש שיצא על פי הרשימה נוסע לניתוח שיש לו מועד, אז אנחנו לא נוריד דווקא אותו.

הילה דוידוביץ: אלה המקרים הקיצוניים.

יהודית גריסרו: את נתת את המקרה הקיצוני, ואני מגיבה.

תמר פינקוס: אני רוצה להאיר את תשומת לבכם בנוגע לעניין של ה-21 יום.

תמר פינקוס: בחוק הגנת הצרכן, בביטול עסקאות טיסה, ההחזר הוא תוך 14 יום מרגע הביטול.

תמר פינקוס: עד היום לא שמענו שיש בעיה, מבחינת המערכת הכלכלית והכספית, להשיב את זה תוך 14 יום.

תמר פינקוס: שמענו שלפעמים לא משיבים, ובזה אנחנו מטפלים.

תמר פינקוס: לא היו תלונות, מאז שהחוק חוקק, בנוגע ל-14 יום.

תמר פינקוס: לכן, לא ברורה לי הבקשה ל-21 יום.

מירי אילדיס: כי זה בתוך מדינת ישראל, אבל אנחנו עובדים גם עם לקוחות חו"ל.

מירי אילדיס: אנחנו צריכים לעבוד עם חשבים בחו"ל.

מירי אילדיס: הבירוקרטיה היא פשוט יותר ארוכה.

מירי אילדיס: את בדיוק מצדיקה את מה שאנחנו אומרים.

וגיף אליאב: לכאורה, מתבקש, בנסיבות העניין, להשיב את ההפרש בין עלות הכרטיסים.

וגיף אליאב: אם קניתי כרטיס ב-1,000 דולר ומעבירים אותי למחלקה שם שווי הכרטיס הוא 500 דולר, קודם כל צריך להשיב את ההפרש.

וגיף אליאב: אז אנחנו מדברים על פיצוי בגין שינוי בתנאי כרטיס הטיסה, בהתאם לתוספת השנייה.

וגיף אליאב: לדעתי, חשוב להבהיר בסעיף שבנוסף להשבה צריך קודם כל לקבל את ההפרש.

וגיף אליאב: אז אנחנו דנים בפיצוי מוסכם המופיע בתוספת השנייה – פיצוי על עצם השינוי בתנאי כרטיס הטיסה.

וגיף אליאב: זו הבהרה שמתבקשת.

וגיף אליאב: זה לא מופיע בסעיף, וצריך להוסיף את זה כדי שלא יהיו מחלוקות לאחר מכן.

קריאה: זה לא ישים בכלל.

אתי בנדלר: אדוני היו"ר צריך להחליט לגבי 3 דברים בסעיף הזה: האם הפיצוי בהתאם לתוספת השנייה יהיה בנוסף להפרש בין מחיר הכרטיס שהנוסע שילם לבין מחיר הכרטיס הנמוך יותר במחלקה אליה הוא הורד.

אתי בנדלר: שאלה שנייה – האם החזר התשלום יהיה תוך 7 ימים, תוך 21 ימים או תוך 14 ימים, כפי שהציעה מנהלת הרשות לסחר הוגן.

אתי בנדלר: שאלה שלישית - האם לסעיף הזה תהיה תחולה במקרה שהנוסע והמפעיל הגיעו להסכמה ביניהם בדבר הפיצוי.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי השאלה הראשונה זה ברור.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי השאלה השנייה, האם 14 ימים זה בסדר?

קרן כהן סעד: אנחנו מבקשים 21 יום.

כרמל שאמה-הכהן: תכתבי 14 ימים.

קריאה: מיום שהנוסע פנה בכתב.

אתי בנדלר: במקרה הזה הנוסע לא צריך לפנות.

אתי בנדלר: היו נימוקים כבדי משקל, מדוע לעניין ביטול טיסה, כאשר מדובר בקהל גדול ולא תמיד יש דרך ליצור איתו קשר, הטילו את החובה על נוסע לפנות למפעיל.

אתי בנדלר: כאן הוא זמין, הוא נמצא במקום, יודעים בדיוק את מי העבירו ממחלקה למחלקה.

אתי בנדלר: ההיגיון שונה לחלוטין.

אתי בנדלר: אנחנו קובעים 14 ימים.

אתי בנדלר: אדוני היו"ר, האם הסעיף הזה יחול גם כאשר המפעיל והנוסע הגיעו להסכמה על פיצוי?

כרמל שאמה-הכהן: למה שאדם יסכים על פיצוי פחות מזה?

וגיף אליאב: החשש הוא שהם לא יידעו שזה מה שמגיע להם, ואז יוותרו.

וגיף אליאב: אם החוק קובע פיצוי מסוים, למה שהוא יסכים לפחות?

סלעית קולר: יכול להיות שהפיצוי היום הוא יותר גדול.

סלעית קולר: במקרה הזה אני בהחלט מבינה את חברות התעופה.

כרמל שאמה-הכהן: הסכמה היא רק על פיצוי גבוה יותר.

גדעון ארנון: פיצוי יכול להיות לא מכומת דווקא בכסף.

גדעון ארנון: הוא יכול להיות: אני אתן לך כרטיס טיסה.

כרמל שאמה-הכהן: איך אני יכול להבטיח ודאות, שהלקוח מודע לזכויותיו על פי החוק?

גדעון ארנון: יש סעיף ספציפי בחוק, שאומר שאני חייב ליידע אותו.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, לפני שאתה מגיע איתו להסכמה יש לך חובת גילוי לגבי הזכויות שלו.

אתי בנדלר: יש סעיף בחוק, שהחוק הזה הוא קוגנטי ולא ניתן להתנות עליו.

אתי בנדלר: זה הסעיף שיש בחוק.

קריאה: סעיף 11.

אתי בנדלר: "יידוע הנוסע לגבי זכויותיו לפי הצעת החוק".

אתי בנדלר: כדי שלא יתחילו בנגיסת זכויות הנוסעים על ידי כך שיציעו לנוסע משהו, שעלול להישמע מפתה אבל בעצם ייתן תוצאה כספית פחות טובה לנוסע, אני מציעה שניתן יהיה להציע לנוסע פיצוי אחר, ובלבד שערכו לא יפחת מהפיצוי הזה.

אתי בנדלר: כלומר, אם יציעו לנוסע כרטיס חלופי לארצות הברית והערך הכספי של זה גבוה יותר, מה טוב.

וגיף אליאב: לכאורה, גם אם יש פיצוי אין שום סיבה שהצרכן לא יוכל לוותר עליו.

וגיף אליאב: כלומר, זה שהחוק מטיל חובה לשלם פיצוי בשקלים, זה אומר שהצרכן לא יכול לחתום: "אני מסכים לא לקבל פיצוי בשקלים, ואני מסכים לקבל כרטיס טיסה לארצות הברית".

סלעית קולר: לא, זה חוק קוגנטי.

סלעית קולר: אם אתה לא כותב את הסעיף המפורש, זה לא יכול להיות.

וגיף אליאב: אני יכול לומר: אני מוכן להמיר את הפיצוי בפיצוי אחר.

כרמל שאמה-הכהן: מהן האופציות העומדות לפנינו בשאלה השלישית?

אתי בנדלר: הוראות חוק זה לא יחולו אם הנוסע הסכים לפיצוי אחר, ובלבד שהפיצוי האחר לא יהיה נמוך מהפיצוי המגיע לו לפי סעיף זה.

אתי בנדלר: זה ברמת העיקרון ולא ברמת הנוסח.

אתי בנדלר: האם העיקרון הזה מקובל על היו"ר?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: הוא צריך להיות מקובל גם על הוועדה.

אחמד טיבי: בסדר.

אחמד טיבי: יו"ר הוועדה מסכים.

אתי בנדלר: אנחנו מדברים על פיצוי או הטבה.

כרמל שאמה-הכהן: בהמשך לדברים שדיברנו לגבי דאון גרייד לנוסעים, קיבלתי תשובה.

כרמל שאמה-הכהן: הלקוח הגיע לשדה תעופה במילאנו, והמנהל הודיע לו שבשל לקוח פלטינום המבקש לעלות לטיסה, הוא צריך לרדת.

כרמל שאמה-הכהן: גם את הפיצוי הוא קיבל לא בצורה של החזר כספי אלא כרטיס טיסה אחר של אל על.

כרמל שאמה-הכהן: הוא כותב לי, שאחרי מה שהוא עבר בשדה לא בטוח שהוא בכלל רוצה לטוס באותה חברה, שהפתיעה אותו בדקה ה-90 בטיעון כזה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא היה מבין אם זה היה שינוי של מטוס, אבל כאשר אדם אחר מגיע בדקה ה-90 ומוריד אותו, זה משהו אחר.

כרמל שאמה-הכהן: אני אעביר לכם את התלונה הספציפית, ותבדקו.

כרמל שאמה-הכהן: כנראה שהוא היה אתכם בדין ודברים.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא רוצה להגיד את שמו, אבל זה אדם שאפשר להסתמך על דבריו.

יהודית גריסרו: אני אשמח.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על השינויים בסעיף 8.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד – אין נמנעים אין סעיף 8 התקבל

רון חלפון: האם אנחנו מתכוונים לזה בנוסף למה שכתוב בתוספת השנייה?

אתי בנדלר: כן.

רון חלפון: זה בנוסף לפער בין מחירי כרטיסי הטיסה?

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: זאת היתה החלטת הוועדה.

רון חלפון: איך מגדירים את הפער?

תמר פינקוס: יודעים מה הפער.

תמר פינקוס: נניח ששילמתי 1,000 דולר, והכרטיס הזה עולה 500 דולר.

קריאה: בחיים לא תדעו.

קריאה: יש עשרות אלפי תעריפי מחלקות ומטוסים.

תמר פינקוס: אבל הם יודעים כמה הבן אדם הספציפי שילם.

רון חלפון: אבל לא יודעים מה הערך של מה שהוא מקבל במקום.

תמר פינקוס: מה שנותנים לו במקום, זה מה שהוא היה צריך לשלם עבור הכרטיס.

רון חלפון: אי אפשר לדעת.

רון חלפון: לעולם הוא לא יכול לדעת כמה עולה כרטיס טיסה במחלקה אליה הוא עבר.

רון חלפון: יש המון תעריפים.

רון חלפון: לפעמים יכולים להיות פערים אפילו של 100% בין כרטיס לכרטיס.

רון חלפון: כלומר, המנגנון שקובעת פה הוועדה הוא מנגנון לא ישים.

רון חלפון: הוא יכול להוות פתח למשחק אל מול הנוסע.

רון חלפון: תמיד אתה יכול להשוות את הכרטיס במחיר הכי גבוה במחלקת תיירים שאליה הוא הורד.

רון חלפון: התקנה האירופאית מצאה לזה פתרון - להציג אחוזים באופן גס, כמה פחות או יותר ההבדלים בין הכרטיסים.

רון חלפון: בטיסות ארוכות נקבע שהפער הוא 75%.

רון חלפון: בטיסות בינוניות הפער הוא 50%, ובטיסות קצרות הפער הוא 30%.

כרמל שאמה-הכהן: זה מה שעשינו פה.

דפנה עין דור: אבל במקום ההחזר בגין ההפרש.

דפנה עין דור: יכול להיות שאפשר להגיד: פלוס דלתא של פיצוי איקס מסוים.

דפנה עין דור: התוספת השנייה אמורה לעגן את ההפרש בין המחיר הרגיל לבין המחיר במחלקת עסקים.

דפנה עין דור: זה אמור לגלם את הפער ביניהם.

דפנה עין דור: אולי בנוסף צריך להוסיף סכום קבוע.

אתי בנדלר: אולי נקרא את התוספת השנייה.

יוסי פלד: מה זה משנה באיזו מחלקה מדובר, אם הוא מקבל כיסא?

יוסי פלד: הרי זה אותו מטוס ואותו כיסא.

יוסי פלד: יש תמחור של ענף התעופה, שאומר שכיסא איקס עולה 1,000 דולר וכיסא אחר עולה 500 דולר.

יוסי פלד: שני הכיסאות נמצאים באותו מטוס ומגיעים לאותו שדה תעופה.

יוסי פלד: מה איכפת לכם באיזו מחלקה נמצא הכיסא?

יוסי פלד: מעלים את הנוסע למטוס, והוא מגיע ללונדון.

יוסי פלד: יש בסך הכל מחלקת עסקים ומחלקה כלכלית.

יוסי פלד: אם הוא במחלקת עסקים, הוא מסודר מלכתחילה ולא תהיה לו בעיה.

יוסי פלד: אם הוא נמצא במחלקה הכלכלית, כל הכיסאות אותו דבר.

לאה ורון: ומה לגבי המחלקה הראשונה?

לאה ורון: אתה לא לוקח בחשבון נוסע שמעבירים אותו מהמחלקה הראשונה.

יוסי פלד: אלה לא אנשים שמורידים אותם מהטיסות.

יוסי פלד: הם מסודרים מעל ומעבר.

תמר פינקוס: אבל אנחנו מדברים רק על כאלה שירדו.

יוסי פלד: כולם על אותו כיסא.

תמר פינקוס: לא מדובר על כיסא במחלקה הכלכלית המוחלף במחלקה הכלכלית.

יוסי פלד: מדברים פה על קלאסים, רבותיי.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר בביזניס ואקונומי.

אסף רזיאל: מה שמנסים לומר, שהאחוזים הנקובים בטבלה מביאים בחשבון מראש את ההפרשים בין עלות כרטיסי הטיסה השונים.

אתי בנדלר: אנחנו מיד נבדוק.

אתי בנדלר: שיגידו לי מתי יש הפרש של 30% בלבד, ואני אהיה מנויה.

אתי בנדלר: אני אעבור קבוע לביזניס.

לאה ורון: שלא לדבר על המחלקה הראשונה.

אסף רזיאל: על הטיסות הקצרות ההפרשים הם לא כאלה גדולים.

כרמל שאמה-הכהן: האם אנחנו צריכים לאשר את זה?

אתי בנדלר: כן, כי את התוספת השנייה עוד לא קראתי.

כרמל שאמה-הכהן: האם אנחנו צריכים לשנות ברביזיה?

אתי בנדלר: הסעיף עוד לא נסגר.

אתי בנדלר: התוספת השנייה היא חלק מהסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נשנה כמה דברים.

אתי בנדלר: בסעיף 8 כתוב: "סכומים כאמור בתוספת השנייה".

אתי בנדלר: למעשה, זה חלק מהסעיף.

אתי בנדלר: זה חלק מסך כל הפיצוי.

אתי בנדלר: אני קוראת את התוספת השנייה.

אתי בנדלר: מרחק טיסה שיעור ממחיר כרטיס הטיסה עד 1,500 30% עד 3,500 50% מעל 3,500 75%

רון חלפון: בדיונים הקודמים החליט יו"ר הוועדה, לשנות את המרחקים: 2,000, 4,500 ו-4,500

אתי בנדלר: האם זה לגבי הסעיף הזה או לגבי הסעיף הקודם?

דפנה עין דור: ההחלטה היא לגבי סעיף) 7(ב), אבל אנחנו רוצים להתאים זאת גם כאן.

כרמל שאמה-הכהן: זה אותו עיקרון.

רון חלפון: שהוסכם על ידי הוועדה.

אתי בנדלר: מה ששונה זה לגבי סעיף 3(4) – הטבלה הקודמת בתוספת הראשונה.

לאה ורון: המרחקים ישונו בהתאם לסעיף 7(ב) פסקאות (1)-(3).

כרמל שאמה-הכהן: מה זה 4,500 קמ"ש?

כרמל שאמה-הכהן: מה לגבי לונדון?

רון חלפון: זה בתוך זה.

רון חלפון: כל אירופה.

סלעית קולר: אנחנו מדברים על מקרים בודדים ולא על סיטונאות.

סלעית קולר: אם אדם בודד שעשו לו דאון גרייד ילך לבית משפט, הוא יקבל את ההשבה המלאה על הכרטיס שלו פלוס פיצוי.

סלעית קולר: זה החוק נכון להיום.

סלעית קולר: החברות גם לא יתווכחו על הדברים האלה יותר מדי.

סלעית קולר: ברגע שללקוח עסקי, שהם מאוד רוצים אותו, עושים דאון גרייד, ברוב המקרים הם יגיעו איתו להסדר, ולא במקרה.

סלעית קולר: נניח שלא הגענו להסדר ואני אלך לבית משפט ואראה שהעבירו אותי ממחלקה אחת לאחרת ואני שילמתי מחיר מסוים, סביר להניח שבית המשפט יבוא ויגיד: השבה זה דבר אחד.

סלעית קולר: זה ברור שצריך להשיב, כי לא קיבלת את השירות שעליו שילמת.

סלעית קולר: הוא קיבל טיסה, אבל לא את השירות שעליו הוא שילם.

סלעית קולר: על זה תהיה מחלוקת, האם צריך להוסיף פיצוי או לא צריך להוסיף פיצוי.

סלעית קולר: החוק הזה נועד להיטיב עם הצרכנים ולא להזיק להם.

סלעית קולר: אם אתה בא ואומר, שהפיצוי שולל כבר את ההשבה, כלומר אתם כוללים בתוך זה את ההשבה בין אם היה ובין אם לא היה.

קרן כהן סעד: הטבלה הזו באה ואומרת מהם אחוזי ההשבה.

סלעית קולר: זו בדיוק הנקודה.

כרמל שאמה-הכהן: האם את מתכוונת, שהוא לא יכול לפנות לבית משפט מעבר לחוק?

סלעית קולר: לא.

סלעית קולר: אני אומרת, שברגע שבחוק שאמור להיטיב עם צרכנים אתה קובע ככלל פיצוי, שכנראה כולל בתוכו השבה, ונותן להם פיצוי קטן יחסית - כי ההשבה בתוך זה - אז בעצם מה נתת להם בחוק הזה?

סלעית קולר: לא נתת להם כלום.

סלעית קולר: את ההשבה אני הייתי מקבלת בכל מקרה.

סלעית קולר: אני לא צריכה את הסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: פה זה על מסלול אוטומטי.

סלעית קולר: אנחנו מדברים על המקרים הבודדים, בהם האנשים לא הצליחו להסתדר איתם.

סלעית קולר: האדם יפנה לבית משפט.

סלעית קולר: הוא לא צריך את המסלול האוטומטי.

תמר פינקוס: אבל ממילא הוא יכול ללכת לבית משפט.

תמר פינקוס: הוא יקבל את ההשבה, ויגיד: מגיע לי גם פיצוי.

כרמל שאמה-הכהן: ועוד לא קבענו את סכום האחוזים.

כרמל שאמה-הכהן: האחוזים הרשומים פה הם רק הצעה.

כרמל שאמה-הכהן: עוד לא קבענו אותם.

וגיף אליאב: אם הטבלה מתייחסת להשבה, איפה הפיצוי?

וגיף אליאב: אם אנחנו רוצים שהטבלה תתייחס גם להשבה וגם לפיצוי, צריכים להגדיל את האחוזים.

וגיף אליאב: ספק אם האחוזים הקיימים מדברים על השבה.

וגיף אליאב: אני בספק רב אם 30% הוא ההפרש בין הכרטיסים.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא יהיה 30%.

וגיף אליאב: אם רוצים שזה יהיה ביחד, האחוזים צריכים להיות יותר גבוהים.

גדעון ארנון: אתה לא יכול לכלול את זה ביחד, כי כיום יש סעיף שאומר שיש לו זכות לפיצוי.

גדעון ארנון: זה לא פוגע בזכויותיו בדין.

גדעון ארנון: זה מה שנותנים לו, כאשר בדין יש לו עוד.

גדעון ארנון: מה שנקבע פה ועוזר לצרכן, זה שיעור קבוע.

גדעון ארנון: הוא לא צריך יותר להתווכח עם חברת התעופה.

וגיף אליאב: אבל השאלה היא, האם זה כולל את ההשבה או לא.

מירי אילדיס: כן.

מירי אילדיס: אמרו קודם, שיכול להיות שמבחינה חשבונאית יתחשבנו איתו בדאון גרייד על המחיר הגבוה ביותר במחלקת עסקים.

מירי אילדיס: פה הוא מפסיד.

מירי אילדיס: לכן, יש פה טבלה, כמו שאמר ידידנו ממשרד התחבורה, שהיא מודל סטטיסטי, שמשקללת בתוכה גם את העניין של ההשבה וגם את העניין של הפיצוי.

מירי אילדיס: זה לטובתו.

סלעית קולר: בואי תני לי את הנתונים.

אתי בנדלר: אולי המחלקה הכלכלית של משרד התחבורה מוכנה לפרוש בפני הוועדה את ההפרשים הממוצעים בין מחיר כרטיס בטיסה רגילה במחלקה כלכלית, לבין מחיר כרטיס במחלקה ראשונה ובמחלקת עסקים.

דפנה עין דור: אני לא יודעת את התשובה, אבל אני יכולה להגיד שהמספרים האלה נלקחו מהדירקטיבה האירופאית.

תמר פינקוס: אבל אנחנו רוצים לדעת מהם ההפרשים בממוצע.

אתי בנדלר: הייתכן שתמורת תוספת של 30% למחיר הכרטיס אני אקבל כרטיס במחלקת עסקים?

אבנר גורדון: יכול להיות.

אתי בנדלר: תגידו לי ולכל הקהל שיושב כאן וצופה בכם למי לפנות.

קריאה: לפעמים זה אפילו תמורת נקודות בוויזה.

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה ערך הנקודות.

אתי בנדלר: זה נושא אחר.

קובי זוסמן: יש למעלה מ-90 חברות.

תמר פינקוס: לכן אנחנו שואלים על הממוצע.

קריאה: אם ייקבע, זה יהיה 30%, אבל יש ימים בהם זה יהיה 20%.

כרמל שאמה-הכהן: אני שאלתי עכשיו על שדרוג, וביקשו 1,800 דולר לכיוון מבנגקוק לתל אביב במטוס 767.

קריאה: כנראה שאין מתחרים על הקו.

סלעית קולר: זה לא העניין של הקילומטר.

סלעית קולר: השאלה היא, האם זה קו שיש בו מתחרים או לא.

קובי זוסמן: זה אחד מהתעשיות הכי תחרותיות שיש.

קובי זוסמן: אי אפשר להקיש מזה כלום.

קובי זוסמן: יש למעלה מ- 90 חברות תעופה שמוכרות מוצר בשוק הישראלי.

כרמל שאמה-הכהן: קו תל אביב-בנגקוק הוא לא תחרותי.

קובי זוסמן: אני לא מדבר על הקו הספציפי הזה.

קובי זוסמן: אגב, גם לקו תל אביב בנגקוק יש כמה וכמה חברות שמציעות מוצר.

כרמל שאמה-הכהן: אל על לא היתה מעזה להעלות מטוס כזה לקו לניו יורק.

כרמל שאמה-הכהן: גם הדיילים מודים בזה.

כרמל שאמה-הכהן: כל הנוסעים דיברו על זה.

כרמל שאמה-הכהן: המטוס מתפרק מבפנים.

כרמל שאמה-הכהן: אין חשמל בכיסא.

קובי זוסמן: אל על עומדת בכל התנאים של הסטנדרט העולמי.

קובי זוסמן: אני לא יודע איך להתייחס למה שאתה אומר.

יהודית גריסרו: אם אדוני ירצה לקיים דיון על צי המטוסים של אל על, הקווים והבחירות שלנו של מטוס כזה או אחר, נשמח לבוא ולשטוח את הנתונים.

יהודית גריסרו: אנחנו לא רוצים, שחס וחלילה יוצר פה רושם שהמטוסים שטסים לבנגקוק הם לא ראויים.

כרמל שאמה-הכהן: דיברנו על בנגקוק ולא על הצי של אל על.

יהודית גריסרו: אם לא דיברת על הצי של אל על, אני לא אגיב לזה.

כרמל שאמה-הכהן: בהלוך טסתי להונג קונג ב-777, והיה נהדר.

יהודית גריסרו: אני שמחה שהיתה לך חוויה מצוינת.

אחמד טיבי: זו הסיבה שביטלתי את החזרה איתו.

יהודית גריסרו: אנחנו נדאג בפעם הבאה לטפל בזה, חה"כ טיבי.

כרמל שאמה-הכהן: כבר שהייתי שם ושיניתי את החזרה, דיברתי עם כמה חברים ואמרתי להם שאני חוזר דרך בנגקוק, והם אמרו לי: "אכלת אותה, תצפה ל-767".

כרמל שאמה-הכהן: העיקר שהמטוס נחת.

יהודית גריסרו: כדי, שחס וחלילה, לא יוצר רושם בקרב מי מחברי הוועדה שהקו במטוס ההוא לא ראוי, אני מבקשת להסתייג מזה מאוד.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא שירותי.

יהודית גריסרו: אני הייתי נורא נזהרת מהאמירות השיפוטיות האלה.

יהודית גריסרו: הקו הוא קו ראוי.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך מה אני חוויתי.

כרמל שאמה-הכהן: אני מציע לכם להיזהר עם הלקוחות שלכם.

כרמל שאמה-הכהן: זו לא היתה רק דעתי.

כרמל שאמה-הכהן: היתה על כך שיחה בטיסה.

כרמל שאמה-הכהן: הדיילים שלכם גם לא מתגאים במטוס הזה.

יהודית גריסרו: אני באמת חושבת שזה לא הנושא של הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: אז אל תפתחי אותו.

לאה ורון: את לא חייבת להשיב לכל מילה של יו"ר הוועדה.

לאה ורון: את גם לא ברשות דיבור.

יהודית גריסרו: אבל אני ממש מרגישה חובה.

לאה ורון: את לא ברשות דיבור, גברתי.

יהודית גריסרו: זאת שיטה מצוינת.

יהודית גריסרו: אני מרגישה חובה, שאם מוציאים דיבה ולשון הרע על החברה, להגיב על זה.

כרמל שאמה-הכהן: דיבה?

כרמל שאמה-הכהן: לשון הרע?

כרמל שאמה-הכהן: האם זה לא היה 767?

וגיף אליאב: אדוני, אני מבין שיש קושי לחברה לקבוע מה הסכום המדויק.

וגיף אליאב: נכון לקבוע שזה יהיה ההפרש, ובכל מקרה ספציפי הנטל יהיה על החברה לחשב זאת.

וגיף אליאב: אם הלקוח לא יסכים שזה ההפרש, הוא יתכבד ויפנה לערכאות משפטיות.

וגיף אליאב: החברות תומכות בדעה, שצריכה להיות אמירה כללית, שצריכים לשלם את ההפרש.

וגיף אליאב: אם תהיה מחלוקת, יגיעו לבית משפט ובית משפט יחליט מה ההפרש הנכון.

וגיף אליאב: צריך לקבוע הפרש ופיצוי, כי אכן יש כאן שינוי בתנאי העסקה וצריך לשלם פיצוי.

הילה שטרן אטיאס: אדוני, אני רוצה להסב את תשומת לבך לסעיף 10 בתקנה האירופית, שגם הוא מאמץ את המנגנון של אחוזים קבועים, הכוללים גם את ההפרש וגם את רכיב הפיצוי.

הילה שטרן אטיאס: גם הוא מדבר על 30%, 50% ו-75%.

הילה שטרן אטיאס: המנגנון הזה בא לשקלל את העובדה שבמחלקת תיירים יש מספר סוגי כרטיס, ועל מנת שלא יוצר מצב שבו אנחנו מפצים את הנוסע על ידי הפרש בין הסכום שהוא שילם במחלקת עסקים לבין מחיר כרטיס בדרגה הגבוהה ביותר במחלקת תיירים, זה בא על ידי חישובים סטטיסטיים, לטובת הלקוח, על הקלאסים השונים שיש בתוך מחלקת תיירים.

הילה שטרן אטיאס: לכן, אנחנו רואים לנכון לאמץ את האמור בתקנה, ולא להחמיר במקום שלא ראוי להחמיר.

רון חלפון: אני חושב, שכל מטרת החוק היא שנוסעים יגיעו לבתי משפט כמה שפחות.

רון חלפון: הם יוכלו לקרוא את החוק, ולדעת כמה הם אמורים לקבל, ולא שחברת התעופה תגיד להם כמה מגיע להם על פי נתונים שנמצאים אצלה, נתונים חסויים שהנוסע לא מכיר.

רון חלפון: המטרה היא שהנוסע יקרא את החוק ויידע בדיוק כמה מגיע לו.

רון חלפון: זו היתה גם המטרה של התקנה האירופאית, ולכן אמצו את המנגנון של האחוזים משווי כרטיס הטיסה.

רון חלפון: רצוי שאנחנו ניצמד למנגנון הזה, בגלל הוודאות ובגלל שמנגנון אחר של הפרשים בין מחירי כרטיסי טיסה הוא לא ישים.

כרמל שאמה-הכהן: כאשר מדברים על פיצוי של 30% עד 1,5000 קילומטר לנוסע שהורידו אותו ממחלקת עסקים למחלקה הכלכלית, שזה יכול להיות גם 60-70 דולר, זה נראה לי....

רון חלפון: כמו שאדוני רמז, 30% אולי לא מניחים את הדעת.

רון חלפון: אפשר לדבר על זה.

רון חלפון: אני מדבר על המנגנון עצמו.

כרמל שאמה-הכהן: אמרנו שאת המנגנון נתקן.

כרמל שאמה-הכהן: כמו ששינינו את הטווחים, נשנה את האחוזים.

כרמל שאמה-הכהן: זו הצעתי.

כרמל שאמה-הכהן: אני מקווה שיהיה לה רוב.

הילה שטרן אטיאס: הטווחים שונו בגלל שאנחנו מדינת קצה.

כרמל שאמה-הכהן: קיבלנו את דעתכם.

הילה שטרן אטיאס: ולכן אין מקום להחמיר באחוזים, לדעתנו.

אתי בנדלר: כלומר, הקביעות של הדירקטיבה האירופית לא מתאימות לחברות התעופה הישראליות – ואני מזכירה שהחוק הזה לא חל רק על חברות התעופה הישראליות, אבל משום מה הוא הפך להיות כאילו ההתדיינות היא בין אל על וארקיע לבין הוועדה.

אתי בנדלר: אני חושבת, שהכיוון הזה הוא לא נכון מכל מקום.

אתי בנדלר: מקום שהקביעות של הדירקטיבה האירופית אינן מתאימות לחברות התעופה הישראליות, מבקשים להתאים את זה לתנאי הארץ ותושביה.

אתי בנדלר: מקום שהוועדה מבקשת לשנות את זה לעתים לגבי הנוסע שעלול להיפגע, אתם אומרים שיש מקום להיצמד לדירקטיבה.

אתי בנדלר: אני חושבת, שהשיטה הזאת לא כל כך ראויה.

קרן כהן סעד: זאת שאלה מאוד יפה לגבי ההדדיות הזו.

קרן כהן סעד: אנחנו מתייחסים לחברות ישראליות בלבד, כי מעניין אותנו איך תהיה האכיפה על חברות זרות בהקשר הזה.

קרן כהן סעד: זו סוגיה.

קרן כהן סעד: אני בטוחה, שחברות ישראליות ייפגעו יותר.

קרן כהן סעד: אני לא רואה שום סעיף בחקיקה הזו, למעט הקילומטרים, שמיטיב עם חברות התעופה לעומת התקנה האירופאית.

קרן כהן סעד: בתקנה האירופאית אין התייחסות לכך שאחרי 8 שעות זה ביטול, וכאן יש את זה.

אתי בנדלר: פורסמה כתבה בגלובוס על חוק אמריקני חדש, שקבע תנאים הרבה יותר מחמירים מהתקינה האירופית.

אתי בנדלר: לא הצלחנו עוד לעיין בפרטים על החוק האמריקני החדש, אבל שם קבעו שאחרי 4 שעות עיכוב זה ייחשב לביטול.

אתי בנדלר: מסתבר שאנחנו לא המצאנו את הגלגל.

סלעית קולר: יש לי הערה לגבי משהו בעייתי לאורך כל החוק הזה.

סלעית קולר: מה קורה אם חברת התעופה טסה מאירופה לישראל.

סלעית קולר: הרי חלה עליה הדירקטיבה האירופאית לצורך הפיצוי מאירופה לישראל.

סלעית קולר: האם האזרחים הישראלים יקבלו משהו אחד, והאזרחים האירופאים יקבלו משהו אחר?

סלעית קולר: איך זה עובד בדיוק?

מירי אילדיס: יש לזה התייחסות גם בתקנה.

מירי אילדיס: זה תלוי מאיפה את יוצאת, מאיזו תחנה.

מירי אילדיס: אם החברה טסה מאירופה, גם האזרחים הישראלים מקבלים לפי התקנה האירופאית.

מירי אילדיס: בארץ מקבלים לפי החוק הישראלי.

סלעית קולר: פעם אחר פעם יש את השינויים האלה בין הדירקטיבה לבין החוק הישראלי.

סלעית קולר: לא בדיוק ברור אם הצרכן יידע מה מגיע לו ולפי איזו חקיקה.

יוסי פלד: החוק שבו התחלת את הטיסה, הוא החוק הקובע.

יוסי פלד: אם התחלת בישראל, החוק הישראלי הוא הקובע.

יוסי פלד: אם התחלת באירופה, זו הדירקטיבה.

סלעית קולר: נניח שהתחלת בישראל, אתה טס לאירופה ואתה אזרח אירופאי.

סלעית קולר: מה קורה אז?

יוסי פלד: את תקבלי לפי ישראל.

גדעון ארנון: ההנחה היא שאתה לא מוביל אירופאי.

סלעית קולר: כלומר, חלה עליך הדירקטיבה האירופאית.

סלעית קולר: כן צריך להבהיר את זה.

גדעון ארנון: אם אתה מוביל אירופאי, חל עליך גם החוק במדינה אירופאית וגם במדינת היעד.

סלעית קולר: שלא יהיה מצב שיחולו עליו שני חוקים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הטבלה.

אסף רזיאל: יש לי שאלה לגבי הטבלה.

אסף רזיאל: האם החזר של 30% הוא נגזרת של הקטע הרלוונטי?

אסף רזיאל: יכול להיות כרטיס שיכלול מספר טיסות.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר על כרטיס של אותה טיסה.

אסף רזיאל: צריך לכתוב את זה, כי כתוב בטבלה: 30% ממחיר כרטיס הטיסה, וכרטיס הטיסה יכול לכלול כמה טיסות.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר בקטע הטיסה הרלוונטי שבו נגרם האירוע.

אתי בנדלר: איך אנחנו יודעים.

אתי בנדלר: נניח שאתה קונה כרטיס טיסה לסין דרך הודו, והורידו אותך מחלקה רק בקטע בין דלהי לבייג'ין.

אתי בנדלר: איך אתה יודע איזה חלק מתוך מחיר כרטיס הטיסה מתייחס לקטע הזה?

כרמל שאמה-הכהן: פרופורציה של הקילומטראז'.

כרמל שאמה-הכהן: לא הגיוני שיורידו אדם מהונג קונג לטייפיי, והוא יקבל 100% פיצוי על כל הכרטיס.

כרמל שאמה-הכהן: יש היגיון גם.

כרמל שאמה-הכהן: קילומטרים זה דבר מוחלט.

כרמל שאמה-הכהן: בודקים את הקילומטרים בין שדה תעופה בן-גוריון להונג קונג.

כרמל שאמה-הכהן: זה יחס משולש.

כרמל שאמה-הכהן: אם העוול שגרמו לו הוא על מחצית הדרך, הוא יקבל מחצית הפיצוי.

מירי אילדיס: זו שיטה שעובדת היום גם בנושא של כבודה.

מירי אילדיס: זה נקרא פרורטות.

מירי אילדיס: גם היום זה מחושב ככה.

קריאה: יכול להיות עיוות, ואנחנו רוצים למנוע עיוות.

אחמד טיבי: זה גורם לדיכאון אדיר.

אתי בנדלר: אני מבקשת להבהיר שוב את הנוסחה.

אתי בנדלר: אני לא הצלחתי להבין את זה.

אתי בנדלר: נניח שאדם שילם עבור כרטיס טיסה מישראל לבייג'ין סכום מסוים.

אתי בנדלר: בחלק מהדרך הוא נדרש לרדת למחלקה אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: הפיצוי יהיה הפיצוי הקבוע כפול היחס שבין הקטע שהוא נפגע בו חלקי כל הקטע.

סלעית קולר: אבל זה צריך להיות כתוב באיזושהי צורה.

וגיף אליאב: אולי זו הסיבה להפריד בין השבה לפיצוי.

אתי בנדלר: אמר עו"ד רון חלפון, שמדובר כאן בכלי פשוט לנוסע, על מנת שיידע איזה פיצוי מגיע לו.

אתי בנדלר: באיזשהו שלב בטיסה ניגש אליי הדייל ואומר: גברתי, תרדי בבקשה למחלקת התיירים.

כרמל שאמה-הכהן: באמצע הטיסה?

אתי בנדלר: באמצע הטיסה, כי יש נוסע שמרגיש לא טוב וצריכים לפנות את המקום.

אבנר גורדון: אין דבר כזה.

אתי בנדלר: האם זה תמיד יהיה בתחנת ביניים והקילומטראז' יהיה ברור?

אבנר גורדון: ודאי.

אתי בנדלר: האם זה נתון שניתן לברור?

אתי בנדלר: זו השאלה.

מירי אילדיס: זה מאוד פשוט.

מירי אילדיס: אנחנו עושים את זה כבר היום בנוגע לחישובי אחריות על כבודה שהולכת לאיבוד או מתעכבת.

מירי אילדיס: זה כבר קיים במנגנון היום.

יהודית גריסרו: יתרה מזו, כאשר את רוכשת כרטיס טיסה ויש בו כמה קטעים, אז כבר בדיאלוג על כרטיס הטיסה יש מחיר לכל לג.

יהודית גריסרו: לא מדובר במחיר כללי.

יהודית גריסרו: זה לא פיקס פרייס.

יהודית גריסרו: לכן, אין שום בעיה להתחקות אחר אותו מחיר ולקיים את הפיצוי בהתאם.

וגיף אליאב: אפשר לכתוב: באופן יחסי למשך הטיסה או למרחק.

לאה ורון: למרחק בקילומטרים.

כרמל שאמה-הכהן: משך הטיסה זה לפעמים קצת בעיה, כמו הטיסה האחרונה שטסה 5 שעות ולא עשתה קילומטרים.

כרמל שאמה-הכהן: ברעיון של שיעור הפיצוי ממחיר כרטיס הטיסה, חה"כ טיבי, הצעת החוק שלך מקילה מדי.

כרמל שאמה-הכהן: אתה קובע: עד 1,500 קילומטרים - מי שיורדיו אותו ממחלקת עסקים למחלקה הכלכלית יקבל 30% ממחיר הכרטיס, עד 3,500 קילומטר מדובר ב-50%, ו-75% מעל 3,500 קילומטר.

כרמל שאמה-הכהן: מה היית אומר אם אותך היו מורידים ממחלקת עסקים בטיסה לניו יורק?

אחמד טיבי: אני לא מציע להם לעשות את זה.

רוברט טיבייב: אין מצב.

רוברט אילטוב: לזה אין ערך.

אחמד טיבי: להוריד מישהו ממחלקת עסקים למחלקה הכלכלית בטיסה של 10-12 שעות זה קשה פיזית.

אחמד טיבי: נפשית, לחבר כנסת כזה זה קשה מאוד.

רוברט טיבייב: ולגבי חבר כנסת אחר?

אחמד טיבי: גם קשה.

כרמל שאמה-הכהן: וברצינות?

אחמד טיבי: אני תומך להעלות את הסנקציה.

קריאה: למה?

אחמד טיבי: ככה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מציע, שבמדרגה הראשונה נקבע 50% במקום 30%.

כרמל שאמה-הכהן: במדרגה השנייה נקבע 75% במקום 50%, ובמדרגה האחרונה, כיוון שמדובר בטיסות ארוכות, נקבע פיצוי של 100%.

אתי בנדלר: ואז זה יכלול גם את ההשבה.

קרן כהן סעד: אבל אנחנו מדברים על שנמוך, חברים.

קרן כהן סעד: איך אנחנו מחזירים 100% לנוסע שטס את הטיסה ושונמך?

קרן כהן סעד: זה בלתי סביר.

רוברט אילטוב: אני רוצה להבין מה המקור.

רוברט אילטוב: על מה התבסס אחמד טיבי כאשר הביא את הנתונים האלה.

אחמד טיבי: אתה הגעת באיחור של כמה חודשים.

אחמד טיבי: מדובר בתקינה האירופאית.

רוברט אילטוב: האם אתה רוצה לשנות את התקנה האירופאית?

אחמד טיבי: להחמיר.

אחמד טיבי: בכל זאת מדובר באזרחים ישראלים, שאי אפשר להוריד אותם ממחלקה עסקית למחלקה כלכלית.

יהודית גריסרו: אגב, למה?

רוברט אילטוב: כלומר, אנחנו יותר מחמירים מהאירופאים.

אחמד טיבי: אני מסכים עם היו"ר, שצריך להחמיר ולשדרג את הפיצוי.

יהודית גריסרו: אפשר להבין למה ההחמרה של התקנה האירופאית?

כרמל שאמה-הכהן: כי אני חושב, שהאירופאים הקלו פה.

וגיף אליאב: העובדה היא שבארצות הברית זה השתנה.

כרמל שאמה-הכהן: מה השתנה בארצות הברית?

וגיף אליאב: קבעו שאחרי 4 שעות הפיצוי יהיה במאות דולרים.

קרן כהן סעד: אנחנו מדבריך על שנמוך.

קרן כהן סעד: מה הקשר ל-4 שעות?

יהודית גריסרו: אנחנו מדברים על שנמוך.

כרמל שאמה-הכהן: אני מסתכל על זה מתוך ניסיון החיים.

כרמל שאמה-הכהן: אין פה נוסחאות מורכבות.

כרמל שאמה-הכהן: אם היו נותנים לי פיצוי של 30% כאשר היו מורידים אותו למחלקה כלכלית ממחלקת עסקים בטיסה קצרה, זה היה פיצוי קטן מדי.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי טיסה ארוכה – אם לא היה לי לא נעים מכם, הייתי עושה את זה גם יותר מ-100%.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא בסדר להוריד אדם בטיסה של 10 שעות, ולא לאפשר לו את הצורה שבה הוא רצה לטוס.

כרמל שאמה-הכהן: אולי האדם הולך ישר לפגישה שמאוד חשובה לו, ואתה הורס לו את כל היום אחרי זה?

קריאה: שיישב עם העם.

אחמד טיבי: זו הגישה: שיישב עם העם.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא קשור ל"לשבת עם העם".

אחמד טיבי: אל"ף, הוא היה יכול לבחור לשבת עם העם קודם.

אחמד טיבי: בי"ת, גם במחלקת עסקים העם יושב.

כרמל שאמה-הכהן: יש אנשים שנוסעים לסין לתערוכה, הכל מתוזמן אצלם והם צריכים לתפקד באותו יום באופן מלא.

כרמל שאמה-הכהן: זה קשה.

כרמל שאמה-הכהן: בגלל זה הם משלמים מראש יותר.

קרן כהן סעד: אבל אתם צריכים להבין, שחברת תעופה אף פעם לא רוצה לשנמך נוסעים ששילמו עבור כרטיס במחלקת עסקים.

קרן כהן סעד: זו צריכה להיות ההבנה.

קרן כהן סעד: אין לנו שום רצון כזה.

קרן כהן סעד: לפעמים יש לנו אילוץ להחלפת מטוס, בגלל תקלה או דברים אחרים הקוראים בחיי יומיום.

קרן כהן סעד: עכשיו עדיף לי לעכב את כל הנוסעים בשביל לא לשנמך נוסע אחד.

קרן כהן סעד: זה מה שאתה אומר.

כרמל שאמה-הכהן: האם את תעכבי מטוס שלם בשביל 200-300 דולר פיצוי?

קרן כהן סעד: זה לא 200-300 דולר.

קרן כהן סעד: אנחנו מדברים על מחלקת עסקים.

כרמל שאמה-הכהן: 1,000 דולר.

יהודית גריסרו: כפי שאמרה קודם קרן, ברור לגמרי שאנחנו היינו רוצים שלא יקרה שנמוך בכלל.

יהודית גריסרו: אין לנו מוטיבציה כלכלית לכך, ובוודאי לא מוטיבציה שירותית לכך.

יהודית גריסרו: למה להפלות אותנו?

יהודית גריסרו: בעיני, הוועדה צריכה לתת לזה תשובה.

יהודית גריסרו: אנחנו מתמודדים בזירה בינלאומית.

יהודית גריסרו: התחרות היא תחרות קשה מאוד.

יהודית גריסרו: למה להפלות אותנו ביחס לחברות האירופאיות?

רוברט טיבייב: אני מסכים.

כרמל שאמה-הכהן: האם אתה רוצה שלא נעשה שום שינוי?

רוברט טיבייב: למה סתם להקשות?

כרמל שאמה-הכהן: לפני רגע החברות ביקשו להגדיל את הטווחים בטבלה, ונענינו לבקשתם, בניגוד להמלצה האירופאית.

כרמל שאמה-הכהן: הסבירו לנו שישראל היא מדינת קצה.

רוברט טיבייב: אם אתה אומר את זה, בסדר.

קרן כהן סעד: בוא נתייחס רגע למרחקים.

קרן כהן סעד: המרחקים שונו.

כרמל שאמה-הכהן: לפי בקשתכם.

קרן כהן סעד: תזכרו שמדינת ישראל היא מדינת קצה.

קרן כהן סעד: הבאנו לפניכם את הטבלה.

קרן כהן סעד: אתם יכולים לראות כל טיסה: לונדון-בנגקוק, לונדון-הונג קונג.

קרן כהן סעד: לכל חברת תעופה אירופאית יש בין 4 ל-8 אפשרויות אחרות להטיס נוסע תוך שעה ולא לעכב אותו.

קרן כהן סעד: בגלל זה הקילומטרים שונו.

קרן כהן סעד: לאל על יש טיסה יומית לבנגקוק, ואין לה כל יום טיסה להונג קונג.

קרן כהן סעד: זו הסיבה ששונו המרחקים.

קרן כהן סעד: התאמנו את זה למפה הגיאוגרפית שלנו.

כרמל שאמה-הכהן: הסכמנו אתכם.

קרן כהן סעד: אבל אתה אומר: כיוון שהסכמנו לזה, בואו לא נסכים לזה.

יהודית גריסרו: זה לא חליפי.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא בא לפצות על זה.

כרמל שאמה-הכהן: זה אומר, שהדירקטיבה האירופית היא לא תורה מסיני.

קרן כהן סעד: אני לא אומרת שהיא תורה מסיני, אבל יש היגיון בפיצוי.

יהודית גריסרו: אבל זה לא חליפי.

יהודית גריסרו: ההסכמה היא בגלל שהגיאוגרפיה של מדינת ישראל היא כזו.

יוסי פלד: אדוני, אנחנו מדברים על מדינה שיש לה מסלול אחד שבקושי עובד, שאף אחד לא יודע מה קורה עם הדלק.

כרמל שאמה-הכהן: מה זה קשור לדאון גרייד?

יוסי פלד: עושים פה חוקים, וכאילו זו זכות גדולה למדינת ישראל: "אנחנו יותר מאירופה".

יוסי פלד: במקום להיות אור לגויים, אנחנו כבר מסנוורים אותם.

יוסי פלד: זה מוגזם.

יוסי פלד: אנחנו צריכים ליישר קו עם העולם, ולא להגזים וליצור מצב כאילו במדינת ישראל קרתה תקלה ואומרים: אנחנו יותר מארצות הברית, יותר מאירופה, יותר מהמזרח הרחוק.

יוסי פלד: אנחנו באמת מדינה שהמרחב האווירי שלה לא כל כך בטוח.

יוסי פלד: שדה התעופה הוא לא מי יודע מה.

יוסי פלד: אפילו דלק לא ממלאים כמו שצריך, וכאשר לחברת תעופה יש תקלה במטוס אנחנו נעניש אותה יותר מאשר בכל העולם.

כרמל שאמה-הכהן: למה, מה הענשת אותה?

יוסי פלד: זו לא דוביי פה, עם כל הכבוד.

יהודית גריסרו: זו הענשה, והענשה לא מדתית.

יוסי פלד: הדבר הזה יתומחר.

יוסי פלד: חברות התעופה מיד יכניסו את זה למחיר.

יוסי פלד: זה סתם יקפיץ את המחירים.

יוסי פלד: אין פה כל היום תקלות.

כרמל שאמה-הכהן: אם תגיד ללקוחות ממגזר העסקים: "בואו תיסעו בחינם במחלקה הכלכלית", הם יטוסו?

כרמל שאמה-הכהן: תגיד להם: "בואו תטוסו בחינם לפגישה שלכם בניו יורק", הם יטוסו?

יהודית גריסרו: הם טסים.

יוסי פלד: אני אומר לך מניסיון, שאדם יטוס גם בקרגו אם הוא צריך להגיע לעבודה.

יוסי פלד: עם כל הכבוד, הבעיה לא נמצאת במחלקה הראשונה ולא נמצאת במחלקת עסקים.

יוסי פלד: הבעיה נמצאת במחלקה הכלכלית.

יוסי פלד: שם בדרך כלל יותר מתעללים בנוסעים.

יוסי פלד: להפוך עכשיו את הדיון בשביל להגן על אנשי עסקים – ואני טס לפעמים במחלקת עסקים – זה נראה לי מופרך.

יוסי פלד: איך אנחנו נעמוד מול העולם?

יוסי פלד: אנחנו פוגשים עמיתים בחו"ל.

יוסי פלד: מדינת ישראל לא יכולה להגזים עם הדרישות שלה ולהגיד: אנחנו יותר מהאירופאים, יותר מארצות הברית.

יוסי פלד: עשו שם מספיק חשיבה.

יוסי פלד: זו תעשייה מאוד מורכבת ויש הרבה מאוד תקלות.

יוסי פלד: לכאורה, בתקלה האחרונה של הדלק, החוק הזה היה פותח פה תביעות מטורפות נגד כל חברות התעופה.

אתי בנדלר: ממש לא.

יהודית גריסרו: למה לא?

יהודית גריסרו: ממש כן.

אתי בנדלר: אני מזכירה, שבתחילת דבריי אמרתי שצריך לקיים דיון לגבי סעיף הסיכול.

קרן כהן סעד: גם תיווצר כאן אפליה.

קרן כהן סעד: אני לא רואה את כל הגופים כאן מחילים את החוק הזה על כל החברות האחרות, שעליהם הפיצויים האלה לא חלים.

קרן כהן סעד: אין את זה באירופה, וזה לא חל עליהן.

קרן כהן סעד: עכשיו אנחנו נצטרך לפצות על שנמוך 100%.

קרן כהן סעד: אני תוהה, איך תהיה האכיפה על חברות זרות.

אתי בנדלר: למה את אומרת שזה לא יחול על חברות אחרות הפועלות כאן?

יהודית גריסרו: כי זה לא יחול.

יהודית גריסרו: זה מהניסיון.

קרן כהן סעד: הן לא בזירה כאן.

קרן כהן סעד: בסופו של דבר החברות הישראליות הן אלה שיספגו את כל הפיצוי הזה.

אתי בנדלר: אני לא מבינה למה את אומרת את זה.

אתי בנדלר: זה יחייב אותן באותה מידה כאשר מדובר בטיסות היוצאות מהארץ.

יוסי פלד: גם בביטול טיסות במכר מרחוק זה מחייב את כולם, אבל איכשהו כל החברות הזרות לא עושות את זה.

יוסי פלד: המדינה יודעת להתעסק רק עם הישראליים.

יוסי פלד: לא העמידו לדין אף חברת תעופה זרה על כך שהיא לא נותנת לבטל את כרטיס הטיסה ב-14 יום אחרי הרכישה.

יוסי פלד: או שאין מישהו במשרד התחבורה שיודע לכתוב באנגלית, או שלא רוצים להתעסק איתן.

יוסי פלד: אנחנו נשארים במצב בו כל החוקים בסופו של דבר נופלים רק על השוק הישראלי.

סלעית קולר: ואם כבר אנחנו עושים תחקיר, אז מאיימים עלינו בלשון הרע.

סלעית קולר: אם כבר עשינו תחקיר והוכחנו שיש בעיה גם עם החברות הזרות, אז אנחנו מקבלים איומים על לשון הרע שעשה התחקיר שלנו, שהוכיח שהן לא נותנות את כל האינפורמציה.

סלעית קולר: זה נכון שיש פה בעיה עם האכיפה.

סלעית קולר: כיוון שדנו שלושת רבעי שעה על מספר מועט של מקרים, אני רוצה להציע שלדיון בקריאה השנייה והשלישית יביאו נתונים על מחירי הכרטיסים.

אבנר גורדון: את תקבלי שלושה ספרי טלפונים.

סלעית קולר: זה בדיוק כמו שעשו בתקנה האירופאית.

סלעית קולר: הם לא המציאו שם את הדברים.

סלעית קולר: הם לא הלכו והמציאו את המספרים.

קובי זוסמן: אבל האירופאים ביצעו בדיקה, לא פחות מאיתנו.

סלעית קולר: אני מציעה שמשרד התחבורה יבצע את הבדיקה לקראת הדיון להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

קובי זוסמן: המסלול היחיד בנתב"ג יסיים את השיפוץ שלו בעוד שלוש שנים.

קובי זוסמן: מותר לי להגיד משהו בעברית צחה?

קובי זוסמן: למה מתלבשים כל הזמן על החברות הסדירות?

קובי זוסמן: למה מדברים כל הזמן על אנשי עסקים, כאשר כולם יודעים שהבעיה נמצאת בחברות השכר?

קובי זוסמן: שם אין סדר ואין ארגון.

קובי זוסמן: בחברה כמו אל על יש נהלים מסודרים.

קובי זוסמן: כאשר מטוס מעוכב או כאשר טיסה לא יוצאת בזמן, המערכת יודעת איך לתפקד ואיך לפצות את הנוסעים, הרבה לפני שמבקשים.

קובי זוסמן: הבעיה באמת נמצאת אצל חברות השכר.

קובי זוסמן: אם אנחנו שואלים, למה היום מטוסים מעוכבים בנתב"ג - ואני חייב להצטרף למה שאמר מר פתאל – אפשר לדבר על המסלול הבודד בנתב"ג, על סוגיית הדלק.

כרמל שאמה-הכהן: זו סוגיה אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: בוא לא נבזבז זמן.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדברים עכשיו על קטגוריה מאוד ספציפית: אדם קנה כרטיס טיסה למחלקה מאוד מסוימת, רוצה לטוס בצורה מסוימת, והחברה מחליטה בשבילו שהוא יטוס בצורה אחרת.

קובי זוסמן: אבל אלה יוצאים מן הכלל שלא מעידים על הכלל.

כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה לאחוז את המקל בשני קצותיו.

כרמל שאמה-הכהן: מצד אחד, אתה אומר שזו בעיה קטנה וספציפית, ואז המשמעות של התיקון שלנו היא מינורית.

כרמל שאמה-הכהן: אם הבעיה היא גדולה, אז צריך לטפל בה.

כרמל שאמה-הכהן: תחליט.

קובי זוסמן: אני מנסה לאחוז במקל בשני קצותיו, משום שקשה לחברות התעופה לפעול בשוק הישראלי.

קובי זוסמן: מכל אספק שתסתכל עליו, קשה לחברות התעופה.

קובי זוסמן: כמובן שאנחנו מנסים להדוף את התקנה הזאת, ובסופו של דבר – כמו שנאמר – זה יבוא לידי ביטוי במחיר.

אבנר גורדון: אני נציג של חברת תעופה זרה.

אבנר גורדון: זה נכון שהמקרים של הדאון גרייד הם בשוליים, וברוב המקרים חברות התעופה – בגלל שהנוסע יקר להן – יוזמות מראש פיצוי וברוב המקרים לא מגיעות לבתי משפט.

אבנר גורדון: אולי אם מורידים מהטיסה מהמחלקה הכלכלית, זה מגיע.

אבנר גורדון: מה שמפחיד אותי בהתלהמות על חברות התעופה, הזרות או הישראליות, הוא שכל הזמן מדברים על פיצוי לנוסע.

אבנר גורדון: איפה הפיצוי לחברת התעופה?

אבנר גורדון: אני הגעתי פעם ראשונה לוועדה בעקבות משבר הדלק, שאני כמנהל חברת תעופה חוויתי.

אבנר גורדון: אנחנו נשלם מיליוני שקלים אקסטרה.

כרמל שאמה-הכהן: שנוציא את הפרוטוקול?

כרמל שאמה-הכהן: כל נציגי חברות התעופה התחילו להשמיע שם סכומים של מיליונים ועשרות מיליונים, טענות כלפי המדינה ורשות שדות התעופה.

כרמל שאמה-הכהן: כאשר לכם גורמים אי נוחות, אתם יודעים לתבוע.

אבנר גורדון: אני בעד פיצוי, אם גרמתי עוול לנוסע.

אבנר גורדון: הוא קנה מוצר וקיבל פחות, והוא יטופל.

אבנר גורדון: אבל איפה הפיצוי לסוכני הנסיעות, שהשקיעו עוד אלפי שעות עבודה בגלל שבמדינת ישראל לא יודעים לספק דלק?

אבנר גורדון: הם עמדו 24 שעות ונתנו שירות.

אבנר גורדון: נוצרו שעות נוספות.

אבנר גורדון: איפה הפיצוי לחברות התעופה?

כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שיתבעו.

אבנר גורדון: יתבעו, אבל השאלה היא את מי.

אבנר גורדון: היה דיון בנוכחותך, וראינו שם שאף אחד במדינה לא לוקח את האחריות על האירוע.

אבנר גורדון: בקפריסין, לדוגמא – יש בעיה קשה מאוד של פקחי התעופה במשך 3-5 שנים האחרונות.

אבנר גורדון: מי משלם על ההוצאות כאשר המטוס מגיע באיחור לאירופה ושמים את הנוסעים במלון?

אבנר גורדון: חברות התעופה.

אבנר גורדון: אז אולי חברה זרה בישראל נהנית מהחוק לעומת החברה הישראלית – ואני לא יודע אם זה נכון.

אבנר גורדון: ..

כרמל שאמה-הכהן: תיזמו הצעת חוק, תביאו רעיון כיצד לתקן לכם עוולות, ומי מבין חברי הכנסת שירצה ייזום תיקון.

קובי זוסמן: אנחנו מנסים כבר 3 שנים לתקן עיוות שנקרא " מס הנוסע הנכנס", שקיים בכל העולם, אבל חברות התעופה משלמות אותו.

קובי זוסמן: זה הרבה מאוד כסף.

קובי זוסמן: משום מה, המערכת כפי שהיא מונעת את זה.

כרמל שאמה-הכהן: גם אם כל הדברים שאתה אומר הם מאוד נכונים וצודקים – ולא בחנתי את זה לעומק.

כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שכן – זה לא משליך על זה.

אבנר גורדון: זה מופיע בסעיף 3, ובתחילת הדיון אתם עקפתם את זה בצורה אלגנטית.

אבנר גורדון: בסעיף 3 מדובר על מי אשם ומי לא במקרה של ביטול טיסה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אנחנו לא חוזרים עכשיו לסעיף 3.

כרמל שאמה-הכהן: אולי בהכנה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

אבנר גורדון: למה לא להכניס בפיצוי גם את הקטע של חברות תעופה?

כרמל שאמה-הכהן: אבל החוק הזה לא עוסק בפיצוי של חברות תעופה.

אבנר גורדון: אבל מדברים פה כאילו חברות התעופה הן עושקות נוסעים.

אבנר גורדון: אנחנו לא רוצים לעשות דאון גרייד, אנחנו מפצים.

רוברט טיבייב: לא כולם כמו אחמד טיבי.

אבנר גורדון: זה לא קשור לאחמד טיבי.

אבנר גורדון: זה קשור לטרנד, כאילו חברות התעופה קמות בבוקר ואומרות: היום אנחנו הולכות לעשוק את הנוסע מבלי לשלם על כך אגורה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הסעיף.

אתי בנדלר: אני מזכירה: קודם החליטה הוועדה שהנוסע יהיה זכאי להשבה של ההפרש במחירי הטיסות פלוס התוספת השנייה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מקבלים את הערתם.

אתי בנדלר: אני מבינה שהיו"ר רוצה להעמיד להצבעה שינוי, באופן שמחד יגדיל את האחוזים הנקובים בתוספת השנייה, ומצד שני יבטל את נושא ההשבה באופן שהפיצוי הזה יהיה הפיצוי הכולל.

אתי בנדלר: האחוזים שהיו"ר מציע הם: מרחקי טיסה : 2,000, עד 4,500, מעל 4,500.

אתי בנדלר: שיעורי הפיצוי יהיו: 50%, 75% ו-100%.

תמר פינקוס: כולל השבה?

אתי בנדלר: כולל ההשבה.

קרן כהן סעד: האם תהיה השבה על ההפרש פלוס התיקונים האלה?

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: זה במקום השבה על ההפרש.

אתי בנדלר: זה יהיה סך כל הפיצוי.

הילה שטרן אטיאס: האם לא נאמר שמשרד התחבורה יעשה בדיקה כלכלית.

מירי אילדיס: בואו נציג נתונים.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אנחנו עוברים להצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – 3 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 8 התקבל

הילה שטרן אטיאס: האם יש התייחסות למקטעים של הטיסה?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אתי בנדלר: הוועדה לא ראתה את הנוסחה, אבל אני מזכירה שמדובר על פרופורציה.

אתי בנדלר: כלומר, הסעיף יכלול הוראה שבמקרה בו בחלק מן הטיסה בוצעה הורדה למחלקה אחרת, אז ייתנו פיצויים באופן יחסי.

הילה שטרן אטיאס: גם בכותרת צריך להוסיף: "השבה ופיצוי".

אתי בנדלר: בנוסח תרשי לנו אחר כך לדון.

אתי בנדלר: הסעיף הבא הוא סעיף 8א, ועניינו הנפקת כרטיס טיסה לטיסה שמועדיה לא אושרו מראש (פיצויים לדוגמא).

אתי בנדלר: זה נושא שלא היה כלול בנוסח הראשוני של הצעת החוק של חה"כ הטיבי, והתבקשנו במהלך הדיונים להציע סעיף לנושא הזה.

אתי בנדלר: אני אקרא את הנוסח המוצע.

אתי בנדלר: קוראת סעיף 8א: מפעיל טיסה, מארגן או מי מטעמם, שהנפיק ביודעין לנוסע כרטיס טיסה לטיסה, שהמועדים הנקובים בו אינם המועדים שאושרו מראש על ידי רשות שדות התעופה שהוקמה לפי חוק רשות שדות התעופה, התשל"ז-1977, ובשל כך הטיסה לא היתה אמורה להמריא במועד הנקוב כאמור והיא בוטלה או המריאה במועד שונה – רשאי בית המשפט לפסוק לנודע, בנוסף להטבות לפי חוק זה, פיצויים שאינם תלויים בנזק (בסעיף זה – פיצוי לדוגמא), בסכום שלא יעלה על ...

אתי בנדלר: שקלים חדשים.

אתי בנדלר: בבואו לקבוע את גובה הפיצויים לדוגמא, יתחשב בית המשפט, בין השאר, בשיקולים המפורטים להלן, ולא יתחשב בגובה הנזק שנגרם לנוסע כתוצאה מביטול הטיסה או מהשינוי במועד המראתה: אכיפת החוק והרתעה מפני הטעייה.

אתי בנדלר: עידוד הנוסע למימוש זכויותיו חומרת ההטעיה ונסיבותיה שוויה הכספי של העסקה שבקשר אליה בוצעה ההטעיה הוועדה דנה ושמעה רבות על תופעה נפוצה ביותר של שיווק כרטיסי טיסה בטרם הונפקו הכרטיסים, שיווק טיסות שכר במועדים שמלכתחילה רשות שדות התעופה לא אישרה את המועדים והשעות.

אתי בנדלר: בעצם מטעים את הנוסעים ביודעין.

אתי בנדלר: מציעים להם כרטיסים לשעות מפתות: שעות הבוקר ושעות לפני הצהריים וכו'.

אתי בנדלר: במקרה הטוב, בסמוך למועד הטיסה או בשעת הנפקת הטיסה בפועל או ממש בשדה, מודיעים לנוסעים ששעת הטיסה שונתה, לעיתים לשעות מאוד לא נוחות, לעיתים באופן שמבטל בפועל יום אחד מימי העסקה, מימי הנופשון – כאשר מדובר בנופשון של 3-4 ימים.

אתי בנדלר: לפיכך, התבקשנו לנסח סעיף שמדבר על פיצויים לדוגמא במקרה הזה.

אתי בנדלר: הסעיף הזה מדבר על כך שהנפיקו ביודעין.

אתי בנדלר: כלומר, לא מדובר כאן על משהו שנעשה בשוגג או שהיה בסיס לחשוב שמצב הדברים הוא אחר.

אתי בנדלר: מלכתחילה לא ניתן אישור של רשות שדות התעופה למועד הספציפי שבו מדובר.

אתי בנדלר: בנסיבות אלה מוצע לאפשר לבית המשפט - לאחר שהוא שומע ראיות.

אתי בנדלר: לא מדובר כאן בפיצויים אוטומטיים.

אתי בנדלר: לאחר שהשתכנע שבאמת התקיימו הנסיבות המנויים בסעיף הזה – לפסוק לנוסע פיצויים לדוגמא בסכום, כפי שהוא ימצא לנכון, שלא יעלה על 10,000 שקלים חדשים.

סלעית קולר: יש לנו בעיית הוכחה מאוד קשה פה.

סלעית קולר: רשות שדות התעופה לא תבוא ותספק לצרכן מידע לגבי האישור.

סלעית קולר: ישלחו אותנו לחוק חופש המידע, יעשו כל מיני דברים שהם לא בכוונה כדי להגן על אף אחד.

סלעית קולר: זו בירוקרטיה בעייתית להוכיח, היה או לא היה ומתי היה האישור.

סלעית קולר: יכול להיות, שצריך בסעיף הזה לקבוע חובה על רשות שדות התעופה לספק את האינפורמציה הזו בצורה יעילה ומהירה, כך שלא נמצא את עצמנו בסיטואציה בה אנחנו באים לבית משפט, אומרים שהיתה טיסה פיקטיבית, מבלי שאי אפשר להוכיח את זה למרות שזה באמת מה שקרה.

סלעית קולר: הקושי הוא להראות שהטיסה באמת לא אושרה.

תמר פינקוס: או לכתוב, שבטענה שהטיסה אושרה חובת ההוכחה תהיה של חברת התעופה.

סלעית קולר: אז נגיע למצב בו כולם יתבעו בכל תזוזה של טיסה.

סלעית קולר: יגידו: "זה כנראה לא קיבל אישור", ואז ילכו לתבוע.

סלעית קולר: זה משהו שהוא בצד השני.

סלעית קולר: צריך איזון שיאפשר לפתור את המחלוקת.

סלעית קולר: צריך שרשות שדות התעופה תאשר בכתב תוך זמן קצוב לאחר המועד שפנו אליה, כדי שאני אוכל לפנות לרשות שדות התעופה, לשלוח מכתב ולקבל תשובה תוך 30 יום שאומרת: "הטיסה אושרה בתאריך כזה, או לא אושרה בכלל".

אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר, אדוני היו"ר, שבעת הדיונים שנערכו - בין היתר כאשר אני הפצתי את הסעיף הזה להערות, אחרי שנפגשנו עם הגב' רינה פאר מרשות שדות התעופה - נאמר לנו שאין בעיה ראייתית בנושא הזה.

אתי בנדלר: אני מציעה, לשמוע את נציגי הרשות שנמצאים כאן, ואז יחליט אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: נציג הרשות, בבקשה.

אריה שחם: אין שום בעיה לקבל את המידע.

אריה שחם: חוק חופש המידע מאפשר לכל אדם, אם נפגע ואם לא נפגע, לפנות ולקבל תשובה תוך פחות מ- 30 יום.

אריה שחם: זה לא עולה לו כסף.

כרמל שאמה-הכהן: אבל זה לא המסלול שאנחנו רוצים.

כרמל שאמה-הכהן: השאלה היא, האם יש מניעה שהנתונים האלה יופיעו באתר שלכם?

אריה שחם: לגבי טיסות שקיבלו סלוט או לא קיבלו סלוט?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: כל סלוט יהיה מפורסם.

כרמל שאמה-הכהן: איך שאישרת, זה יעלה לאתר.

כרמל שאמה-הכהן: בדיוק כמו מועד המראה ונחיתה.

אריה שחם: כל לוח הזמנים באתר הוא של טיסות מאושרות.

תמר פינקוס: אבל כאשר אני מזמינה היום, איך אני יודעת אם אישרתם את הטיסה או לא?

כרמל שאמה-הכהן: היום אני לא יכול לברר אם לפני שבוע מועד של טיסה התקיים או לא.

אתי בנדלר: אם אתה קונה היום כרטיס לעוד חודש, זה גם לא מופיע.

כרמל שאמה-הכהן: הפרוצדורה פה היא מאוד פשוטה.

כרמל שאמה-הכהן: אם אין מניעה עסקית משפטית להציג את הנתונים האלה באתר, זה מאוד פשוט.

אריה שחם: לגבי כל הטיסות שהיו בעבר?

אתי בנדלר: ושיהיו בעתיד.

אריה שחם: לגבי העתיד אין בעיה, כי הן מופיעות בלוח הטיסות.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: אם היום הנפיקו לי כרטיס לעוד חודש, אני רוצה לדעת האם באמת המועד אושר.

אריה שחם: זה דבר שצריך לבדוק מבחינת המחשוב, מבחינת היכולת של האתר לשאת בדבר הזה.

כרמל שאמה-הכהן: עזוב את האתר.

כרמל שאמה-הכהן: זה קובץ טבלה מאוד פשוט.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא כבד, והוא לא מורכב.

כרמל שאמה-הכהן: אתה יכול להגיד לי, שאתה לא יכול לפרסם עד אשר טיסה לא המריאה.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מכיר את החוקים ואת הנהלים שלכם.

ישראל אייכלר: מה שברור, שחוק חופש המידע לא מאפשר.

אריה שחם: למה?

אריה שחם: דרך חוק חופש המידע אתה יכול לפנות, ולקבל את התשובה.

ישראל אייכלר: תנסה להשיג פרט בירוקרטי במדינת ישראל דרך חוק חופש המידע.

ישראל אייכלר: זה ייקח לך חודשיים.

אריה שחם: אז אני רוצה לספר לך, שברשות שדות התעופה אנחנו מקבלים הרבה פניות מסטודנטים ומכל מיני אנשים, בכל נושא, וכולם מקבלים תשובות.

אריה שחם: אני מבטיח לך, שהתשובה ניתנת תוך 30 יום או פחות מזה.

אריה שחם: תנסה אותנו.

יוסי פלד: למה לא לקבוע שזה יהיה באתר?

כרמל שאמה-הכהן: בדיוק.

כרמל שאמה-הכהן: זה הכי פשוט והכי זמין לכולם.

אריה שחם: צריך לבדוק מבחינה טכנולוגית מה אפשר לעשות.

אריה שחם: אני סבור שהשמים פתוחים, ואני סבור שהמסלול הוא בטוח במדינת ישראל.

יוסי פלד: ביקשנו לפרסם טבלה באתר.

יוסי פלד: לא מדובר על מדע טילים.

אריה שחם: אבל אני עוד לא הבנתי מה רוצים שיהיה בטבלה.

יוסי פלד: כל הטיסות שביקשו מכם.

יוסי פלד: צ'רטריסט רוצה לעשות טיסה, הוא ניגש אליכם ומקבל אישור בכתב.

יוסי פלד: אתם רק צריכים לשים את זה באתר.

אריה שחם: אני מוכן לבדוק את הדבר הזה.

אריה שחם: כיוון שזה עלה רק עכשיו ונדרשת בדיקה, אני לא רוצה להבטיח הבטחה שלא ניתן לקיים אותה.

אריה שחם: עד הישיבה הבאה אנחנו נביא תשובה.

רון חלפון: הנושא של טיסות אפקטיביות זו תופעה שאנחנו צריכים לעקור מהשורש.

רון חלפון: היא גורמת גם לבעיות תפעוליות קשות ברשות שדות התעופה, וגם לפגיעה באימון בתחבורה האווירית.

רון חלפון: מהצד השני, יש נושאים שיכולים ליפול בגדר הסעיף הזה, שהם במסגרת התנהלות רגילה.

רון חלפון: לדוגמא, חברה סדירה מוכרת כרטיס טיסה מהיום לעוד שנה, שזה דבר שקורה, מבלי שהיא קיבלה סלוט, כי רשות לא מחלקת סלוטים שנה לפני.

כרמל שאמה-הכהן: כמה זמן לפני?

אריה שחם: קיץ וחורף.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, חצי שנה.

רון חלפון: זה במקרה של טיסות סדירות.

כרמל שאמה-הכהן: אבל הבעיה היא בעיקר עם הצ'רטרים.

רון חלפון: כן, אבל הסעיף חל על הכל.

כרמל שאמה-הכהן: אז נגביל את זה לחצי שנה.

רון חלפון: אופציה שנייה היא גם חברות שכר, שהן עכשיו מתכננות את הלו"ז של הקיץ שלהן ורוצות להוסיף עוד טיסה או עוד סדרת טיסות.

רון חלפון: תוך כדי תהליך הן מבקשות סלוט.

רון חלפון: אין פה עניין של הטעיה.

רון חלפון: ההטעיה היא כאשר חברת שכר מפרסמת מועד, כאשר ברור לכולם ולה שהיא לא יכולה לקבל אישור.

רון חלפון: ברור לה מראש שהיא לא תוציא את הטיסה הזאת.

רון חלפון: העיקרון בסעיף הזה מקובל לחלוטין, והוא רצוי.

רון חלפון: אנחנו צריכים לדאוג שהניסוח יטפל גם ביסוד הנפשי.

אתי בנדלר: כתוב ב"יודעין".

רון חלפון: מעבר ליודעין.

רון חלפון: חברת סוויס שמוכרת כרטיסים לעוד שנה יודעת שאין לה סלוט.

כרמל שאמה-הכהן: אז נגביל את טווח הזמן.

רון חלפון: טיסות שכר לעתים מקבלות סלוט גם חודשיים לפני, גם מהיום למחר, וזה מבלי שיש הטעיה כלשהי.

סלעית קולר: אבל אם הטיסה יצאה, אז אין לנו בעיה.

רון חלפון: היא רק צריכה לציין את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אז אין לזה פתרון, לפי מה שאתם אומרים.

יוסי פלד: הממונה פה עשתה כמה מהלכים בתוך השוק, שכמעט עקרו את זה מן השורש.

יוסי פלד: יש מצב שחברת שכר מרימה בטווח של כמה ימים טיסה, לפי דרישה.

יוסי פלד: זה העניין של שכר.

יוסי פלד: מצד שני, היה מצב אמיתי, שבו אותה חברה הציגה מספר טיסות לאורך היום, למרות שהיה לה רק מטוס אחד.

יוסי פלד: היה ברור שרושמים אנשים לטיסות בוקר, צהרים וערב, ולבסוף מכנסים את כולם ואומרים: "אין טיסות בבוקר ובצהרים", ודוחפים את כולם לערב.

יוסי פלד: מצד שני, טבעו של השכר הוא שהוא עונה על ביקוש מיידי ברמה המיידית.

יוסי פלד: אנחנו מתנגדים לנושא של טיסות פיקטיביות.

יוסי פלד: התופעה הזו היתה, טופלה והיום היא כמעט ולא קיימת.

יוסי פלד: אנחנו בעד שזה יכוסה בחוק.

יוסי פלד: מצד שני, אנחנו לא רוצים להפריע למהלך העסקים ולהגיד לאנשים: אתם לא יכולים לנסות למכור משהו, כי אתם לא תעמדו בטווחים שהחוק קובע.

יוסי פלד: מיד הם יהיו פתוחים לאיזושהי תביעה ייצוגית כזו או אחרת.

יוסי פלד: יש לי הערה נוספת לסעיף עצמו.

יוסי פלד: אתם קיבלתם את התיקון שהמילים "או מי מטעמם יימחקו".

יוסי פלד: פה, בסעיף החדש, זה הוכנס שוב.

יוסי פלד: האחריות צריכה להיות על מפעיל הטיסה או המארגן, ולא על מישהו אחר.

יוסי פלד: קיבלתם את העיקרון הזה כבר במקומות אחרים בחוק הזה.

יוסי פלד: סוכן הנסיעות לא יכול להיות חשוף לדבר הזה, כי הוא לא רלוונטי לזה.

יוסי פלד: הניסוח "מי מטעמם" פותח את זה גם על סוכני הנסיעות.

יוסי פלד: במטוס יכול להיות מארגן או מפעיל טיסה.

יוסי פלד: אין יותר אפשרויות.

יוסי פלד: זה לא נשאר פרוץ.

כרמל שאמה-הכהן: ואם סוכן הנפיק כרטיס, שהוא יודע שאין לו כיסוי?

יוסי פלד: אם המארגן הוא נוכל, שיצא לשוק עם טיסות פיקטיביות, הוא מוכר את זה גם דרך אתר האינטרנט שלו וגם דרך סוכני הנסיעות.

יוסי פלד: האחריות המשפטית, גם אם יתבעו אותנו, תמיד תיפול על המארגנים.

יוסי פלד: אנחנו לא יכולים לעמוד כחייבים בעניין הזה.

כרמל שאמה-הכהן: למה שלא תיזהרו מראש ותבדקו טיסה שאתם משווקים?

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, הדקה ה-90 תהייה פטורה?

יוסי פלד: הדקה ה-90 היא סוכן נסיעות לכל דבר ועניין.

תמר פינקוס: הדקה ה-90 היא מארגנת.

תמר פינקוס: זה בדיוק העניין.

יוסי פלד: מי שמארגן את הטיסה, וזה יכול להיות גם סוכן הנסיעות, בא וחתם.

יוסי פלד: הוא לא חברת התעופה, אבל הוא חתום ונחשב מארגן.

יוסי פלד: מבחינת החוק, כפי שהוא כתוב כרגע, הוא נחשב אחראי.

כרמל שאמה-הכהן: מי לא אחראי?

יוסי פלד: סוכן נסיעות, שמוכר טיסה, לא יכול להיות אחראי בשום דרך ואופן.

יוסי פלד: זה בלתי סביר.

יוסי פלד: האחראי נמצא פה בארץ: חברת הטיסה או המארגן.

כרמל שאמה-הכהן: האם זה מקובל עליכם?

תמר פינקוס: יש סוכני נסיעות, שהם מארגנים.

יוסי פלד: זה נופל בתוך החוק.

כרמל שאמה-הכהן: האם ההערה שלו מקובלת עלייך?

תמר פינקוס: כן.

תמר פינקוס: אני רוצה להגיד משהו, שאני דרשתי במסגרת הפרסומים על מחירים ועל מועדים.

תמר פינקוס: מארגן טיסות או חברה שאין לה אישור - כאשר אין לה תאריך, היא צריכה לכתוב: עדיין לא ניתן אישור לתאריך.

תמר פינקוס: היא לא עושה את זה, והיא מפרסמת את זה ביודעין.

תמר פינקוס: היא נופלת אצלי במסגרת הטעייה.

תמר פינקוס: לכן, הדברים האלה היום נעלמים.

תמר פינקוס: אני אסרתי את זה.

תמר פינקוס: כל פרסום של משהו שלא קיים בפועל ואני לא יכולה לממש אותו או היום או ברגע האמת, אם לא צוין מראש בהודעה: "אין אישור טיסה, אין מקומות, נגמר המחיר", זה נופל במסגרת הטעייה וננקטים נגד זה הליכים.

יוסי פלד: יש את זה היום במסגרת החובה על המלאי.

תמר פינקוס: על מחיר, על מלאי, על כל דבר שהוא מהותי.

יצחק גורן: אני נציג של מספר חברות שכר זרות, שטסות לארץ.

יצחק גורן: אני ראיתי שכאלה לא השתתפו עד כה בדיוני הוועדה.

אתי בנדלר: מה שרשום אצל עו"ד עצמון ואצלי, זה שלפי בקשת הממשלה הוספנו את המילים "או מטעמם", בעיקר – מזכיר לי עו"ד עצמון – בגלל הנושא של קוד שרינג.

יוסי פלד: איך זה מתחבר לסוכן?

אתי בנדלר: לא היתה כוונה להכניס את סוכני הנסיעות.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר לכתוב: "למעט סוכן".

אתי בנדלר: אבל המילים "מי מטעמם" לא הושמטו מהצעת החוק.

תמר פינקוס: אפשר לכתוב: "סוכן שהוא איננו מארגן".

יצחק גורן: חברות שכר צריכות לקבל אישור פרמי להפעיל טיסות, וכן לקבל חלון זמן בשדה תעופה – הסלוט שבו הן יכולות לנחות ולהמריא.

יצחק גורן: הרבה פעמים חברות השכר הזרות מקבלות סלוט במועד קרוב מאוד לפני הטיסה.

יצחק גורן: למרות שהן הגישו את התוכניות בתחילת העונה, בחודש פברואר, מרץ או אפריל, הן יכולות לקבל את הסלוט רק ביוני.

יצחק גורן: הרבה פעמים הן מקבלות סלוט לא הגיוני.

יצחק גורן: אם מטוס נשאר 6-8 שעות על הקרקע, רק סמוך למועד הטיסה נותנים את הסלוט היותר סביר שבו החברות יכולות להפעיל.

יצחק גורן: כפי שזה מנוסח כרגע, גם מצב כזה בו חברה קיבלה אישור כמו שצריך, נתנו לה אישור סלוט לא הגיוני לטיסה שיש לה ביוני והיא משווקת את זה הלאה לסוכנים ולסיטונאים, היא יכולה להיתפס בהגדרת החוק.

יצחק גורן: זה מאוד בעייתי.

תמר פינקוס: אבל היא קיבלה סלוט, אז היא לא תיפול בהגדרת החוק.

יצחק גורן: היא קיבלה סלוט שהמטוס יוצא ב-16:00 אחר הצהריים.

אבנר גורדון: והסלוט שופר.

יצחק גורן: והסלוט שופר.

יצחק גורן: זה קורה המון.

יצחק גורן: חברות שכר מופלות, מקבלות סלוטים רעים.

יצחק גורן: אני לא יודע אם זה מוצדק או לא, אבל זה המצב.

אתי בנדלר: האם היא שיפרה את הכרטיס לשעה 16:00 אחר הצהריים או לשעה אחרת?

יצחק גורן: משווקים את המערכת לשעות יותר מוקדמות, שהן בגדר השעתיים.

אתי בנדלר: אם היא קיבלה סלוט לשעה 16:00 אחר הצהריים ומכרה כרטיסים לשעה 08:00 בבוקר, אז סליחה.

יצחק גורן: ואם בסופו של יום היא טסה בשעה 8:00 בבוקר?

יצחק גורן: גברתי, משפרים עשרות סלוטים.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אם היא טסה בשעה שהיא פרסמה, אז זה בסדר.

יצחק גורן: כרגע היא יכולה להיתבע: פיצוי לדוגמא.

תמר פינקוס: הוא קיבל סלוט לשעה 16:00, והוא מניח שהוא יטוס בשעה 8:00.

כרמל שאמה-הכהן: ואם הוא יטוס בסוף בשעה 8:00?

יצחק גורן: ואם הוא יטוס בשעה 10:00?

תמר פינקוס: אם הוא מוכר כרטיס לשעה 08:00, הוא חייב לציין כאשר הוא מוכר, שהסלוט איננו מאושר.

תמר פינקוס: אני אחליט, האם אני רוצה להסתכן ולסמוך עליו שאני אטוס בשעה 08:00 או שאני אלך לחברה שהסלוט שלה מאושר.

תמר פינקוס: אם הוא מוכר לי כרטיס לשעה 08:00 ואני לא יודעת שזה לא מאושר, זאת הטעיה.

תמר פינקוס: אם קיבלת סלוט לשעה 16:00 ואתה חושב שהמטוס יטוס בשעה 08:00, תכתוב: אני מוכר לשעה 08:00 אבל אין לי סלוט לשעה הזו.

יצחק גורן: אנחנו נארגן טיסה לפי ההגדרות.

יצחק גורן: אנחנו מארגנים מאות טיסות, כאשר בכל ההסכמים שלנו עם הסיטונאים אנחנו מציינים שכל הטיסות מאושרות או לא מאושרות.

יצחק גורן: זה לא מגיע ללקוח, והאחריות תיפול עליי.

יצחק גורן: כאשר אני מוכר לסיטונאים, אני מציין את זה מפורשות.

יצחק גורן: אין לי מגע עם הצרכן הסופי.

יצחק גורן: אני לא מנפיק לו כרטיס.

כרמל שאמה-הכהן: אז אחרי זה לא תעבוד עם אותו מארגן שעשה לך את הבעיה, וגם תתבע אותו.

כרמל שאמה-הכהן: אם אתה עדכנת אותו והוא לא עדכן, אז הוא אחראי.

יצחק גורן: אבל זה קורה עם כל הסיטונאים שמשווקים את כל הטיסות.

יצחק גורן: זה לא רק אני, אלא גם מארגני שכר אחרים.

יצחק גורן: כרגע החוק נופל עליי, כי אני מארגן הטיסה.

יצחק גורן: אין לי מגע עם הצרכן הסופי.

כרמל שאמה-הכהן: אבל יש לך מגע עם מי שאתה במגע.

יצחק גורן: ואני מודיע לו את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אז תבהיר לו היטב, מה הוא צריך לעשות, ומה אתה תעשה אם הוא לא יעשה.

יצחק גורן: אבל התביעה תופנה כלפיי.

כרמל שאמה-הכהן: אתה תוציא הודעת צד ג'.

אתי בנדלר: תעשה לך סעיפי שיפוי.

יצחק גורן: יש לנו את כל סעיפי השיפוי, אבל בסופו של דבר הפיצוי נופל עלינו.

כרמל שאמה-הכהן: תעבוד עם מארגנים רציניים.

יצחק גורן: אני עובד עם כל המארגנים הגדולים, היחידים שיש.

כרמל שאמה-הכהן: אז לא צריכה להיות בעיה.

גדעון ארנון: אם העיקרון הוא גילוי נאות, האם לא ראוי ליצור החרגה?

גדעון ארנון: אם אני מנסה לייצר את המוצר וכרגע אין לי את כל האישורים אבל יידעתי את הצרכן: אני מוכר טיסה, דע לך שעדיין לא קיבלתי את האישורים.

גדעון ארנון: אני לא עושה את זה מתוך ידיעה שאין לי את האישורים.

גדעון ארנון: לכן, אני מציע לעשות פה החרגה: "אלא אם יידע המפעיל או המארגן את הצרכן על כך שטרם נתקבל האישור".

אתי בנדלר: באותיות הקטנות תמיד מופיע סעיף החרגה כזה.

אתי בנדלר: תמיד מיידעים את הצרכן: "דע שזה נושא שנתון לשינויים אלה או אחרים".

יצחק גורן: אז אני לא יכול למכור כרטיסים.

יצחק גורן: אני יודע שבדיני חוזים יש הצעה וקיבול.

יצחק גורן: אם אני מציע ללקוח הצעה מסוימת: "שזה על תנאי, שזה מותנה בסלוט", אתם אומרים שזה אסור.

יצחק גורן: זה נראה לי לא סביר ולא הגיוני.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בינתיים מדברים.

כרמל שאמה-הכהן: עוד לא החלטנו.

גדעון ארנון: אתה אולי מונע לייצר לצרכנים מוצרים נוספים.

גדעון ארנון: אם מכרתי לו, איחרתי ולא הבאתי אותו, יש את כל הסנקציות הלא פשוטות של איחור, ביטול וכו', שקיימות פה.

כרמל שאמה-הכהן: זה ברור לנו.

תמר פינקוס: אין צורך בשום החרגה.

תמר פינקוס: המילה "ביודעין" אומרת בדיוק את זה.

תמר פינקוס: יש לנו את חוק הגנת הצרכן שמדבר על הטעייה.

תמר פינקוס: מי שעשה את זה ביודעין, גם ידע שאין לו, גם לא יידע וגם הטעה.

תמר פינקוס: לכן, לא צריך החרגה.

תמר פינקוס: הרי שצריך להוכיח ביודעין, תבוא החברה ותגיד: "אמרתי לו והוא הסכים".

כרמל שאמה-הכהן: לגישתך, אם הוא מבצע גילוי נאות אמיתי, שהוא יודע להוכיח אותו, זה לא ביודעין.

תמר פינקוס: נכון.

תמר פינקוס: המילה "ביודעין" מתייחסת בדיוק לכל הדברים האלה.

תמר פינקוס: גדעון ארנון: כתוב: "הנפיק ביודעין לנוסע כרטיס טיסה לטיסה, שהמועדים הנקובים בו אינם המועדים שאושרו מראש על ידי רשות שדות התעופה".

תמר פינקוס: זה יודעין מאוד ספציפי.

תמר פינקוס: זה לא "יודעין" שאני מטעה אותו, זה לא "יודעין" שאני לא מתכוון להשיג, זה לא "יודעין" שלא אשיג.

תמר פינקוס: זה "יודעין" שנכון לשלב שמכרתי את הכרטיס.

כרמל שאמה-הכהן: האם הפרשנות של הגברת פיקוס נכונה?

אתי בנדלר: אני לא משוכנעת.

שמשון כץ: זו אחת הנקודות היותר חמורות של עוולה לנוסעים מכל מה ששמעתי פה בדיונים הקודמים.

שמשון כץ: נתקלנו בהמון מקרים – וצודק האדון שזה בירידה דרסטית, גם בגלל פעולות שאנחנו נוקטים - זה עדיין קיים, כי אנשים לא יקנו כרטיס לסוף שבוע בשעה 20:00 או 18:30 בערב.

שמשון כץ: הבעיה של אישור הסלוט עד הוק יום לפני הטיסה או ביום הטיסה נובעת מאמונה שהיתה לחברות הצ'רטר, שעצם העובדה שיש בשדה 350 נוסעים, שצועקים וצורחים כי הם באו ב-6:00 בבוקר והטיסה היא ב-20:00, תגרום למי שמאשר את הסלוט לאשר אותו כי הוא לא יעמוד בעוולה הזאת של הנוסעים.

שמשון כץ: היות והחוק מחייב ליידע מראש, "ביודעין" נותן את האפשרות להודיע לנוסע יומיים-שלושה מראש.

שמשון כץ: אף אחד לא יקנה היום כרטיס טיסה לעוד שלושה חודשים ויגידו לו: "אין עדיין סלוט ויכול להיות שהטיסה לא מאושרת", כי הוא לא יקנה.

תמר פינקוס: לכן חייבים ליידע, ואם ליידע אז זה "ביודעין".

גדעון ארנון: הוא יידע אותו בעת מכירת הכרטיס ולא שבועיים לפני.

סלעית קולר: התלונות שמגיעות אלינו יותר חמורות ממה שאתם מציגים.

סלעית קולר: מספרים לנו שמוכרים כרטיס, שיודעים שלא ייצא, במחיר יותר גבוה.

סלעית קולר: לדוגמא, אני אומרת: "אני לא רוצה טיסה בשעה 18:00 בערב.

סלעית קולר: האם יש טיסה בשעה 16:00?

סלעית קולר: " אומרים לי: "כן, יש טיסה בשעה 16:00, אבל תשלמי על זה יותר".

סלעית קולר: אז אני טסה בשעה 18:00 בערב כאשר שילמתי על כרטיס טיסה לשעה 16:00.

סלעית קולר: עכשיו לכי תוכיחי שזה דין הדברים שהתנהל בינך לבין סוכן הנסיעות.

תמר פינקוס: את מערבבת מין שאינו במינו.

סלעית קולר: אני לא מערבבת מין שאינו במינו.

סלעית קולר: העניין הוא שמוכרים ביודעין, ודורשים על זה יותר כסף.

סלעית קולר: לי אין דרך להוכיח שדורשים יותר כסף.

גדעון ארנון: את אומרת שזה מתוך כוונה להטעות, שזו כבר עבירה פלילית.

סלעית קולר: יכול להיות שזה צריך להיות מתוך כוונה להטעות.

תמר פינקוס: כאשר אומרים שאין סלוט, זו הטעיה.

יצחק גורן: אם אני אומר שאין סלוט, זו לא הטעיה.

יצחק גורן: איפה ההטעיה פה?

תמר פינקוס: חייבים לכתוב: הטיסה לא אושרה.

רון חלפון: אנו סבורים, שיש מקום לשנות את הנוסח ולדבר על כוונה להטעות.

רון חלפון: אנחנו לא רוצים שדברים אחרים ייפלו בגדר הסעיף הזה.

רון חלפון: הדוגמאות שכולנו נותנים אלה דוגמאות עם כוונה להטעות.

רון חלפון: הדוגמא שנתן נציג חברות השכר: הוא יודע שאין לו סלוט והוא עדיין מוכר כרטיסים, זה עם כוונה להטעות, גם אם יש לו תקווה שביום מן הימים הוא יקבל את הסלוט.

אתי בנדלר: מר חלפון, גברת קלהורה ממשרד המשפטים, שהיא מומחית לדיני נזיקין, איננה כאן, אבל התכתבנו והיית שותף לכל ההתכתבויות בנושא הזה.

אתי בנדלר: היא התנגדה נחרצות לכוונה להטעות.

אתי בנדלר: היא טוענת – ואני מקווה שאני זוכרת נכון ושאני לא מטעה - שזה מטיל על התובע נטל שהוא אף פעם לא יוכל לעמוד בו.

אתי בנדלר: לכן, לפני שאתה מציע שינוי בניסוח המשפטי בהקשר הזה – בהתחשב שהעברנו מספר פעמים את הטיוטות לפני כן – אני מציעה לבדוק את הנושא.

אתי בנדלר: אם הנוסע יצטרך להוכיח בבית המשפט שהיתה כוונה להטעות אותו, עדיף שלא יגיש את התביעה מלכתחילה.

יוסי פלד: אם הוא יקבל את לוח הטיסות מראש, לא תהיה בעיה.

אתי בנדלר: אבל יש פער בין הדברים.

אתי בנדלר: הם יגידו: לא היתה כוונה להטעות.

אתי בנדלר: הם היו משוכנעים שהם יקבלו, וכו'.

כרמל שאמה-הכהן: בואו נגדיר כמה זמן לפני כן סביר שלא יהיה סלוט.

תמר פינקוס: חצי שנה.

יצחק גורן: זה לא נכון לגבי טיסות שכר.

שמשון כץ: לפעמים זה יכול להיות גם חודש-חודשיים.

כרמל שאמה-הכהן: שלושה חודשים.

אתי בנדלר: מדובר על חצי שנה או על 5-7 חודשים, כי מדובר בתקופה לפי חוק רשות שירותי תעופה בתקופה שלגביה ניתן היתר הפעלה.

יצחק גורן: למעט בשכר.

הילה שטרן אטיאס: בשכר לא מדובר בחצי שנה מראש.

הילה שטרן אטיאס: מדובר בזמנים קצרים הרבה יותר.

אתי בנדלר: אבל ניתן היתר הפעלה עונתי, והעונות הן בטווח של חצי שנה או 5-7 חודשים.

הילה שטרן אטיאס: אבל מועדי הסלוטים בתוך העונה נקבעים חודש לפני.

אתי בנדלר: שלא ימכרו טיסה, אם מראש הם יודעים שלא יקבלו סלוט.

הילה שטרן אטיאס: אבל לפעמים הבקשה מתאפשרת.

תמר פינקוס: שיכתבו שאין להם עדיין אישור להטיס באותה שעה.

אתי בנדלר: הם תמיד יכתבו שאין להם אישור.

תמר פינקוס: אז אנשים לא יקנו, ואז יהיה סוף-סוף סדר.

גדעון ארנון: אני בעד.

גדעון ארנון: אז הם יעברו לחברות הסדירות.

גדעון ארנון: אנחנו תומכים.

יצחק גורן: יש פה עליהום על חברות השכר.

יצחק גורן: הן מאפשרות לאנשים לטוס בזול.

יצחק גורן: זה מוצר שיש לו ביקוש.

יצחק גורן: אל על גובה 800 דולר לכרטיס, כאשר חברת שכר גובה 400 דולר.

תמר פינקוס: לכן מותר להטעות?

יצחק גורן: לא, אבל אי אפשר לעשות פה עליהום ולצעוק: שכר, שכר.

יצחק גורן: זה לא כזה דבר רע.

יצחק גורן: זה מעודד תחרות, וזה מוזיל את המחיר משמעותית לצרכן.

יצחק גורן: תבדקו כמה אנשים טסים בשכר ליעדים הפופולאריים.

אתי בנדלר: אנחנו בעד.

אתי בנדלר: מה הקשר?

תמר פינקוס: תמכרו מה שיש, ולא מה שאין.

יוסי פלד: יש כאן משהו לא הוגן.

יוסי פלד: לא מקבלים את הסלוט כמו שצריך מהרשות.

יוסי פלד: אם באמת היה סדר במדינה וזה היה כמו בשוויץ ומקבלים חצי שנה מראש את הסלוט האמיתי, זה היה אחרת.

יוסי פלד: נציג השכר אומר – וזה נכון, אגב – שבדרך כלל הם מקבלים סלוטים פיקטיביים ביום שהם רוצים להתחיל לשווק.

קריאה: למה?

יוסי פלד: ככה זה במדינת ישראל.

יוסי פלד: יש עוד כמה דברים שהם לא בסדר.

אתי בנדלר: מקבלים סלוטים פיקטיביים?

יצחק גורן: מקבלים סלוטים לא הגיוניים, שאחר כך משפרים אותם.

יצחק גורן: לא יום לפני הטיסה, חודש לפני הטיסה.

יצחק גורן: לא בבוקר.

יצחק גורן: לא זה המקרה, לפחות לא בחברות שאנחנו מייצגים, שמפעילות מאות טיסות לאיטליה בשנה.

יצחק גורן: קורה שמשפרים סלוט שבוע לפני או חודש לפני.

יצחק גורן: לפי הגדרות החוק, אני יכול ליפול במסגרת הפיצוי גם אם הטיסה טסה באיחור של 10 דקות.

יצחק גורן: אפילו לא נותנים פה את השעתיים האלה בהן לא מגיע לבן אדם אפילו כריך, כפי שדנתם בדיונים הקודמים.

יצחק גורן: מספיק שאני אמרתי שהסלוט הוא ב-8:00 והטיסה יצאה ב-9:30 כי זה הסלוט שנתנו לי.

יצחק גורן: זה חסר כל פרופורציה.

ישראל אייכלר: למה יש אפליה של טיסות השכר.

ישראל אייכלר: למה מפעילי טיסות השכר מופלים לרעה ברשות שדות התעופה?

יצחק גורן: אני לא רוצה בפני הוועדה לקבוע דברים.

יצחק גורן: לחברות הסדירות יש סלוטים היסטוריים, יש להן מיני דברים.

יצחק גורן: הן מקבלות סלוטים יותר טובים.

יצחק גורן: זו המציאות.

יצחק גורן: אני לא רוצה להגיד אם חברות השכר מופלות לרעה ביודעין או בכוונה.

יצחק גורן: עובדתית, החברות הסדירות מקבלות סלוטים יותר טובים.

יצחק גורן: אני לא חושב שיש על זה ויכוח.

יצחק גורן: אני לא רוצה להגיד מה הסיבה.

ישראל אייכלר: אולי נציג רשות שדות התעופה ייתן את התשובה.

שמשון כץ: אני אתן את התשובה.

שמשון כץ: אני לא אדייק במאה אחוזים, כי הקצאת סלוטים זה לא התחום הספציפי שבו אני עוסק.

שמשון כץ: בעולם התעופה ידוע שיש חברות תעופה שיש להן סלוטים היסטוריים.

שמשון כץ: כלומר, לאורך שנים הן מוכרות טיסה ליעד מסוים בשעה 08:00 בבוקר.

שמשון כץ: בדרך כלל חלוקת הסלוטים מתבצעת פעמיים בשנה אחרי כנס בינלאומי בעולם.

שמשון כץ: כולם באים ומבקשים, הבקשות נכנסות לסל בקשות, כאשר מאשרים קודם לחברה המתמידה – מי שלאורך שנים טסה בשעות מסוימות.

שמשון כץ: אחר כך מחלקים את יתרת הבקשות, ואחר כך יש חלוקה שנקראת "לפט אובר".

שמשון כץ: השינויים שהוא מדבר עליהם הם שינויים פר שעה.

שמשון כץ: יש כמות טיסות שיכולים להעמיד בשדות התעופה בשעה.

שמשון כץ: לפעמים שינוי של כמה דקות בחברה מסוימת פותח חלון שבו אפשר להמריא.

שמשון כץ: אם בוטלה טיסת מטען, או בוטלה הטיסה של שני מטוסים צבאיים מהתעשייה האווירית ונפתח חלון, אז מאשרים שבועיים לפני.

שמשון כץ: תמיד ולעולם יודעים את זה שבועיים-חודש מראש.

שמשון כץ: חברת הצ'רטר לוקחת המון טיסות, בהנחה ברורה שהדרך לירושלים תהיה פנויה ולא תהיה באותו יום תאונת דרכים קטלנית.

שמשון כץ: ככה עובדת התעשייה הזאת שנקראת תעופה.

שמשון כץ: אני חושש, שאנחנו יכולים לחתוך את האף בשביל לעצבן את הפרצוף בדרישה של החוק הזה.

שמשון כץ: אם באמת נקבע את זה כזה ראה וקדש, יהיה לנו קשה לעבוד באופן שוטף.

שמשון כץ: אנחנו אכן רוצים למנוע את הרשעות שהיתה, של מכירת כרטיסים סתם, אבל לא לפגוע בתעשייה הזו.

קריאה: מה אתה מציע?

יצחק גורן: צריך לקצוב תקופה סבירה.

שמשון כץ: צריך לקצוב תקופה סבירה, ואם החברה מודיעה שבועיים-שלושה לפני מועד הטיסה - כמו שהחוק קובע בסעיפים קודמים יותר - שהטיסה היא לא בשעה 6:00 בבוקר אלא בשעה 13:30, אז זה בסדר.

יצחק גורן: לגיטימי שתהיה תקופה קצובה, ולא כפי שזה קבוע פה.

אתי בנדלר: מה המועד האחרון שאתם מאשרים את הסלוט?

שמשון כץ: בדרך כלל חודש מראש.

שמשון כץ: החוק מדבר ממילא על הודעה של שבועיים מראש לנוסע אם בוטלה טיסה.

יצחק גורן: אז צריך שזה יהיה גם בסעיף 8א.

אריה שחם: בעבר, כאשר טורקיה היתה הרבה יותר פעילה, חברות צ'רטר ביטלו את הסלוט 10 ימים, שבוע או שלושה ימים לפני הטיסה.

אריה שחם: יש אצל חברות השכר כל מיני דוגמאות לגבי מקרים שונים.

תמר פינקוס: אם מקבלים את הסלוט הסופי חודש לפני ומוכרים לי כרטיס טיסה שלושה חודשים לפני, אז שלושה חודשים לפני אני צריכה לדעת שאין סלוט.

תמר פינקוס: אני אחשוב, אם אני רוצה לקנות בחברה הזו או בחברה אחרת שיש לה כבר סלוט.

וגיף אליאב: לכאורה, לשון החוק לא מדברת על מכירה אלא על הנפקת כרטיס.

וגיף אליאב: אני יכול למכור זכות, אבל אסור לי למכור כרטיס שהוא מזויף, בו כתוב שיש טיסה ביום מסוים בשעה מסוימת וזה מזויף.

וגיף אליאב: זו העבירה, ולא שאני מוכר זכות על תנאי או לא על תנאי.

וגיף אליאב: אני מנפיק כרטיס, הצרכן חושב שיש לו כרטיס ביד, בעוד שאין אותו.

וגיף אליאב: זה מסמך מזויף, שלא משקף את הטיסה בפועל.

וגיף אליאב: לכן, צריך להבחין בין מכירה של זכות, לבין הנפקת הכרטיס שהוא על תקן כרטיס מזויף.

וגיף אליאב: בנוסף, פיצוי עד 10,000 שקלים לשיקול בית משפט.

וגיף אליאב: כלומר, בית המשפט הוא זה שצריך להחליט, בנסיבות הספציפיות, עד כמה זה היה מכוון וביודעין.

וגיף אליאב: זה לא פיצוי ב, אלא עד, ולשיקול בית משפט.

וגיף אליאב: בית משפט הוא זה שישתכנע עד כמה זה היה בזדון או לא בזדון.

וגיף אליאב: זה לא על המכירה עצמה, אלא על הנפקת כרטיס מזויף.

וגיף אליאב: הצרכן צריך לקבל באי מייל הודעה: מכרתי לך טיסה על תנאי במידה ואנחנו נקבל אישור, ולא שיאמרו לו: אנחנו נותנים לך כרטיס.

וגיף אליאב: במקרה כזה אתה יושב בשקט ביודעין שיש לך כרטיס, ופתאום אתה מגלה שהמסמך היה מזויף.

וגיף אליאב: על זה ההצעה הספציפית מדברת, לדעתי.

תמר פינקוס: זה לא מזויף אלא שקרי.

תמר פינקוס: זה לא נכון להבדיל בין ההזמנה לבין ההנפקה.

תמר פינקוס: זה בדיוק כמו שמישהו יפרסם: כרטיס ב-350 דולר, אני עושה הזמנה ב-350 דולר, ואז יחזרו אליי אחרי שבועיים ויגידו: אין לנו ב-350 דולר אלא ב-400 דולר.

תמר פינקוס: הם פרסמו ב-350 דולר, ובגלל זה לא עשיתי התקשרות עם מישהו אחר והתקשרתי איתו.

תמר פינקוס: זו הטעיה כאשר הוא מזמין אותי לרכוש ממנו כרטיס לתאריך מסוים, והוא לא אומר לי: תדעי לך, אם אתה מזמינה עכשיו השעה לא סופית ויכולה להשתנות כי אני לא יודע מה הסלוט.

תמר פינקוס: אם אני הזמנתי והוא ייתן לי, הוא מבצע פעמיים עבירה.

תמר פינקוס: אם הוא לא יגיד לי בזמן ההזמנה שאין לו סלוט, כבר לא תעניין אותי ההנפקה.

תמר פינקוס: אם בזמן ההזמנה הוא לא מודיע לי שבשלב הזה אני שמה את כספי על קרן הצבי ואני יכולה בעוד חודש או בעוד שלושה שבועות לקבל כרטיס ולגלות שבמקום לנסוע ב-8:00 בבוקר אני נוסעת בשעה 24:00 בלילה ולכן אני הפסדתי יום, זה לא רלוונטי לזמן ההנפקה.

תמר פינקוס: ההטעיה וה"ביודעין" היו בזמן שהוא הציע לי את זה.

תמר פינקוס: אי אפשר להבדיל בין שני הדברים.

וגיף אליאב: עניין ההטעיה מטופל על ידי חוק הגנת הצרכן.

וגיף אליאב: פה מדובר על הנפקת כרטיס.

וגיף אליאב: צריך להפריד בין שני הדברים, כי אז זה יוצר בלבול.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לסכם את הישיבה.

כרמל שאמה-הכהן: כל מי שחושב שיש לו הצעות טובות יותר מהנוסח הקיים, נא להעביר הערות עד לישיבה הבאה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.