הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 177, 2011-05-30 11:00

יואל חסון: שלום ובוקר טוב.

יואל חסון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

יואל חסון: הנושא שעל סדר היום, , ענייני מינהל וארגון – דוח מבקר המדינה 61ב'.

יואל חסון: הדיון הזה צריך היה להיות בנוכחות ראש הממשלה, שהוא השר הממונה על , ואני מיוזמתי וויתרתי על נוכחותו בישיבה הזו, למרות שאם היינו מבקשים היה עליו להשתתף בה.

יואל חסון: חשבתי שבשלב הראשון נבדוק ונראה ונכיר ונלמד את פרטי הדוח וככל שנחליט החלטות לגבי הנתונים פה ונרצה לעקוב אחרי הביצוע אז נבקש את השתתפות ראש הממשלה כשר הממונה, כדי לוודא שהדברים שהוא ממונה עליהם אכן יקרו ולכן ויתרנו על נוכחותו בדיון הזה.

יואל חסון: בכל אופן, הדוח הזה הוא דוח לא פשוט, הוא דוח קשה שמצביע על תרבות ניהולית מאד בעייתית ב בשנים האחרונות.

יואל חסון: אני חושב שהתרבות הניהולית הזו בוודאי השפיעה על מצב הרשות, וגם השפיעה -ויש לומר זאת, על הטלוויזיה אבל לא רק עליה כי יש פה גם התייחסות לדברים אחרים ומכל מקום, המצב בהחלט בעייתי.

יואל חסון: המצג שיפורט על ידי מר חיו, מפרט מציאות קשה, עגומה, שבוודאי באה לידי ביטוי בדרך ובצורה של השידור הציבורי היום בישראל.

יואל חסון: אנחנו יודעים שבוועדת הכלכלה נערך דיון ברפורמה, דיון שעדיין לא הוכרע.

יואל חסון: הרפורמה היא חשובה ויש בה כל מיני היבטים, אני רוצה לומר שמבחינתי, ואני אומר כאן את דעתי האישית, אני חושב שהרעה החולה המרכזית של היא הדרך שבה ממונים בעלי התפקידים בה.

יואל חסון: אני מזמן חושב שצריך לנתק את הדרג של מקבלי החלטות -ולא משנה מאיזו ממשלה הם- מ ומן הדרך שבה ממנים את בעלי התפקידים.

יואל חסון: לצערי, יש יותר מדי פעמים בהם בעלי התפקידים ב ממונים מטעמים פוליטיים אינטרסנטיים בלבד ואני חושב שזה לא נכון, כי השידור הציבורי צריך להיות שידור שמנותק מהשפעה פוליטית, ואני מזכיר שהממשלה הקודמת יזמה הצעת חוק שרצתה למעשה לנתק את מהמעורבות של הדרג הפוליטי והצעת החוק עברה בקריאה טרומית, אבל היו בחירות והיא לא התקדמה קדימה.

יואל חסון: הממשלה הזו לא תמכה בחוק הזה.

יואל חסון: ידוע לי שחבר הכנסת נחמן שי, שמאד פעיל בוועדת הכלכלה, מנסה להשפיע שם על הנושאים כדי שהדברים שם יהיו בצורה יותר טובה ואני יודע שההצעה המקורית של הממשלה ביקשה להרחיב את שיקול הדעת של השר הממנה את בעלי התפקידים ואילו אתם מנסים להשפיע שם.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: במינוי המועצה העתידית, למשל, זו שבאה במקום המליאה והוועד המנהל, עשינו מספר שינויים.

נחמן שי: קצת מצמצמים אותה אבל עדיין הממשלה מחזיקה רגל וחצי בתוך הרשות.

יואל חסון: ברור, אני מקווה מאד שתצליח.

נחמן שי: היא שינתה את החוק.

נחמן שי: הלוא החוק שעבר בשעתו בקריאה ראשונה, אמר דברים אחרים.

יואל חסון: אני מסכים אתך ואני מקווה שתצליח.

יואל חסון: אני חושב שגם לגופו של ענין, ולגופה של הממשלה הזו, אני חושב שהיא טועה כי הממשלה היא לא תמיד אותה ממשלה ולא בטוח שמה שהיא מייצרת היום יעמוד להנאתה בעתיד ויש לצאת מן המשוואה הזו, ולנתק את השידור הציבורי מן המעורבות הפוליטית.

יואל חסון: יש היום מספיק דרכים לוודא שבוועדות מקצועיות יהיו בעלי תפקידים שיכולים למנות את בעלי התפקידים ב ובשידור הציבורי.

יואל חסון: היום ננסה להבין, כי אנחנו רואים פה בדוח שההשפעה הזו על המינוי ועל דרך המינוי ואגב, גם על אלה שמונו, בדרך שהם אחר כך מינו אחרים בתוך הרשות, מראה התנהלות מאד מאד בעייתית של הליכי מינוי שתיכף נכיר אותה.

יואל חסון: באופן העקרוני, אני אישית מאמין מאד בשידור הציבורי, אני חושב ששידור ציבורי הוא דבר נחוץ, הוא דבר נכון, אני חושב שהטלוויזיה הישראלית היא דבר שצריך להתקיים וצריך להיות טוב יותר ויכול להיות טוב יותר, אני מאמין במדיה הזו ואני מדבר גם כמובן על הרדיו, שגם הוא בעיניי דבר משמעותי, על כל אפיקיו, גם הרדיו שאנחנו מכירים כמו רשת ב' אבל גם הרשתות האחרות שהן חשובות כשלעצמן ולכן, הדבר הזה חייב לעבור רפורמה מקיפה ואני מקווה שהדוח הזה גם ישפיע על דיוני הרפורמה עכשיו וגם יילקח בחשבון בהחלטות שיובאו בוועדת הכלכלה, כמו גם שיבוצעו שינויים שנדרשים היום, בתוך המערכת הפנימית.

יובל חיו: אדוני יושב הראש, רבותי חברי הכנסת, מנהלת האגף שבמסגרתו נעשתה הביקורת, תציג בקצרה את עיקרי המימצאים ולאחר מכן תהיה התיחסות שלי.

לאה עוזיאל: היות והדוח עמוס מימצאים אנחנו נתעכב רק "על קצה המזלג" בעיקריהם.

לאה עוזיאל: דוח הביקורת עוסק בשלושה נושאים מרכזיים, העומדים ביסוד תפקודה של : איוש המוסדות המנהלים את הרשות והליכי המינויים של החברים המכהנים בהם, קביעת התקציב השנתי של הרשות וניהול ענייני כח האדם, לרבות הליכי מינוי של ראשי המדיה והתקשרות עם עיתונאים בכירים.

לאה עוזיאל: להלן עיקר המימצאים הנוגעים למוסדות הרשות: "הליך ההתייעצות עם האיגודים היציגים הוא הבסיס למינוי מוסדות הרשות.

לאה עוזיאל: לקראת מינוי מליאות הרשות התייעצו השרים הממונים עם עשרות רבות של ארגונים.

לאה עוזיאל: לא נמצאו מסמכים שמהם אפשר ללמוד על ההליך שקיימו השרים הממונים, כדי לגבש רשימת הגופים שעמם יש להתייעץ לקראת מינוי המליאה וללא ברור איך נקבעה ואושרה בכל פעם.

לאה עוזיאל: כמו כן לא נקבעו כללים להסדרת קיומו של הליך זה.

לאה עוזיאל: בחוק נקבע כי משך הכהונה של מליאה הוא שלש שנים ולאחר מכן תמשיך לכהן עד מינויה של המליאה הבאה.

לאה עוזיאל: הליכי המינוי של מליאת הרשות ארכו זמן רב מאד.

לאה עוזיאל: בין היתר, עקב שינויים במערכת הפוליטית, כתוצאה מכך תיפקדה הרשות במשך תקופות ממושכות שבהן היתה שרויה במשבר תפקודי חריף, כשהמליאה היא מליאת מעבר.

לאה עוזיאל: בדוח נכתב כי שינוים בהרכב הקואליציוני של הממשלה וחילופי השרים שנעשו בעקבותיהם, השפיעו באופן מהותי על אי השלמת הליך מינוי המליאות בזמן.

לאה עוזיאל: תפקיד יו"ר הרשות מהווה נדבך מרכזי במערך הניהולי במליאה.

לאה עוזיאל: במהלך העשור שלפני הביקורת לא אויש התקפדי כשלש שני ם.

לאה עוזיאל: במרבית התקופה אף לא אויש תפקיד המישנה ליו"ר הרשות.

לאה עוזיאל: זמן הכהונה של יושבי הראש באותו עשור היה קטן משנתיים.

לאה עוזיאל: בכך היה כדי להחליש באופן ניכר את מליאת הרשות ולפגוע ביכולתה למלא את תפקידיה.

לאה עוזיאל: הוועדה המנהל שאמורים לכהן בו שבעה חברים, הוא הגוף הניהולי המרכזי של הרשות, רוב הזמן, מאז תחילת שנת 2004 ועד סיכום הביקורת בינואר 2011, לא היה ברשות ועד מנהל בהרכב הדרוש.

לאה עוזיאל: יודגש, כי בתקופה קריטית שבה פעל הוועד המנהל בהרכב חסר הוא נדרש לדון ולהכריע בנושאים כבדי משקל הנוגעים לתכנית הרפורמה הכוללת.

לאה עוזיאל: ועדות ציבוריות שונות, שבחנו במהלך השנים את , בעיקר בתקופה בה הידרדר תפקודה, ציינו את ההשפעות הפוליטיות על מערכת השדור הצבורי בישראל.

לאה עוזיאל: בבדיקת הליכי מינוי שהיו בשנים האחרונות יש כדי לעורר חשש שהשיקולים שנשקלו לא היו נקיים מהשפעות בפוליטיות.

לאה עוזיאל: להלן דוגמאות: גורמים משפטיים בכירים ציינו כי רשימה של עשרים ושלושה מועמדים למליאת שהציע השר אדלשטיין בסוף 2009 מנתה מועמדים רבים בעלי זיקה פוליטית או אישית.

לאה עוזיאל: נמצאו מקרים שבהם שרים ממונים פנו אל הוועדה לבדיקת מינויים בבקשה שתעיין מחדש בהחלטות שקיבלה שלא למנות מוענדים שהיו בעלי זיקה פוליטית לתפקיד חברי מליאה.

לאה עוזיאל: בענין זה העיר משרד מבקר המדינה כי ראוי שהשרים הממונים יגבילו את פניותיהם לבחינה מחדש של מועמדים בעלי זיקה פוליטית, רק למקרים שבהם יש בידיהם מידע רלבנטי חדש הנוגע למועמד.

לאה עוזיאל: יושב ראש הרשות הקודם, מר משה גביש, התפטר מתפקידו ביוני 2009.

לאה עוזיאל: על נסיבות התפטרותו נמסרו למשרד מבקר המדינה שתי גירסאות סותרות.

לאה עוזיאל: האחת מצביעה על שיקולים פוליטיים שהובילו להתפטרות והשניה שוללת טענה זו.

לאה עוזיאל: ענין זה לא יכול היה להיבחן עקב היעדר תיעוד הפגישות.

לאה עוזיאל: "

יואל חסון: על ידי מי נמסרו הגירסאות?

לאה עוזיאל: גירסה אחת על ידי מר גביש וגירסה שניה על ידי נציגי השר.

יואל חסון: מה אמר מר גביש, שהנסיבות פוליטיות?

לאה עוזיאל: אכן.

יובל חיו: הוא אמר שזה מסיבות מקצועיות, שהוא גילה שזה לא מתאים.

לאה עוזיאל: "חילוקי דעות בין ראש הממשלה מר בנימין נתניהו לשר הממונה הקודם, מר אדלשטיין, מנעו מינוי יושב ראש לרשות.

לאה עוזיאל: בנוגע למקרים אלה כתב משרד מבקר המדינה כי ככלל יש ליצור תנאים שירחיקו שיקולים פוליטיים מן ההחלטות המתקבלות בענין הרשות ויבטיחו את קיומה כערוץ שידור ציבורי עצמאי המקבל את החלטותיו לפי שיקולים מקצועיים ציבוריים בלבד.

לאה עוזיאל: " נושא נוסף בו עוסק הדוח הוא תקציב הרשות.

לאה עוזיאל: "נמצא כי משנת 2004 עד שנת 2010 ניהלה את פועלותיה ללא תקציב שאישרה הממשלה כחוק.

לאה עוזיאל: אף ועדת הכספים והוועד המנהל של הרשות לא אישרו את תקציבה במרבית התקופה.

לאה עוזיאל: אחד מתפקידיה של הרשות הוא היצירה הישראלית והעברית.

לאה עוזיאל: החוק קובע כי על הרשות להוציא בשנה לא פחות מ-36% מהכנסותיה לרכישת הפקות מקור מקומיות.

לאה עוזיאל: בפועל הוציאה הרשות בשנים האחרונות פחות מ 3% לרכישת הפקות אלו.

לאה עוזיאל: " חלקו האחרון של הדוח עוסק בענייני כח אדם, בזה עסקנו בין היתר במינוי מנהלי מדיה, מנהלי מחלקות וחטיבות והתקשרות עם אנשי תקשורת בכירים.

לאה עוזיאל: לגבי מינוי מנהלי מדיה: "דוח הביקורת מצביע על כך שלאורך שנים מועסקים מנהלי הטלויזיה בעברית, הטלויזיה בערבית והרדיו, במינויים זמניים.

לאה עוזיאל: הדוח מצביע על השתלשלות האירועים שבעטים לא נבחרו מנהלי מדיה על פי הליכי הבחירה שנקבעו בדין.

לאה עוזיאל: מינויים זמניים נוספים נמצאו לגבי תפקידים של מנהלי מחלקות ומנהלי חטיבות בטלויזיה בעברית וברדיו בערבית.

לאה עוזיאל: מודל העסקה זה יושם גם לגבי עובדי המטה.

לאה עוזיאל: מכלול מקרים אלה, מצביע על דפוס של מינויים.

לאה עוזיאל: העובדים מונו לעתים במכרז לתקופה מוגבלת.

לאה עוזיאל: בתום תקופת כהונתם הוארך המינוי שוב ושוב לא לפי נוהלי הרשות.

לאה עוזיאל: ככלל, נמצא שבאוגוסט 2010 הועסקו ברשות כחמישים עובדים במינויים זמניים במיגוון מישרות.

לאה עוזיאל: "

יואל חסון: האם הצלחתם להבין מהתשובות, למה היה את הנוהל הזה של המינויים הזמניים, ולמה השיטה הזו היתה?

אורי אורבך: הכל קשור למינוי של הוועד המנהל.

יובל חיו: יש פה כריכה של מכלול של דברים, כשוועד מנהל לא יכול לאשר, יכול להיות רצון לא ליצור איזשהם ליקויים בתפקוד אבל ברגע שהתשתית הבסיסית היא שלא מתקיים ההליך שנדרש בדין לגבי המינויים האלה, פה הבעיה.

אורי אורבך: יש אפשרות.

אורי אורבך: אם אין לך ועד מנהל, יש לך אפשרות.

יובל חיו: היו מקרים שאפשר היה לעשות את הדבר הזה אבל הוא לא נסתייע.

יובל חיו: אנחנו מדברים לעתים על - -

לאה עוזיאל: "לגבי ההתקשרות עם אנשי תקשורת בכירים: נמצא שהרשות התקשרה עם חלק מאנשי התקשורת הבכירים בצורה שלא תאמה את תקופת העסקתם ואת מהות עבודתם וחתמה עמם על חוזים בניגוד להנחיות הלשכה המשפטית שלה ובניגוד לדעתו של הממונה על השכר.

לאה עוזיאל: במקרים מסויימים הועסקו אנשי תקשורת בכירים ברשות כשחוזיהם לא היו בתוקף.

לאה עוזיאל: " בסיכום הדוח, ציינו כי משרד מבקר המדינה היה ער, אמנם, למציאות בה פועלת הרשות.

לאה עוזיאל: היא נדרשת לקדם את השידור הציבורי בסביבה תחרותית מאד, שמתמודדת בצד אחד עם גופי תקשורת מסחריים ומצד אחר עם משברים פנימיים ממושכים אך אין במצמיאות זו כדי להמעיט בחומרת אי הקפדה על ההוראות המחייבות של הנהלים.

לאה עוזיאל: נכתב גם כי חומרת הליקויים נובעת בין היתר, מן העובדה כי למנכ"ל הרשות חלק מרכזי בענין.

לאה עוזיאל: יודגש כי קיום השידור הציבורי אינו עומד בסתירה לתרבות ארגונית נאותה, למינהל התקין ולהקפדה וזהירות בכל הנוגע לשימוש במשאבי הציבור.

לאה עוזיאל: ניהול תקין של ענייני כח אדם ותרבות ארגונית נאותה הם מאבני הבנין החשובות להצלחת הרפורמה ולהבראת הרשות.

יובל חיו: לפני תחילת הדיון חשוב להדגיש ענין עקרוני אחד: הדוח הזה עוסק במספר פרקים שהם לא נוגעים לאיזשהם תחומים נקודתיים מינהליים שמתקיימים במהלך השוטף של עבודת הרשות.

יובל חיו: הדוח הזה למעשה עוסק בסוגיות יסודיות.

יובל חיו: הוא עוסק בתשתית.

יובל חיו: חשוב להבהיר את הענין הזה.

יובל חיו: איוש סדור ומלא של המוסדות המנהלים בתוך הרשות והדרך שבה הדברים נעשים, זו התשתית.

יובל חיו: זו לא פעולה מינהלית שנעשית במהלך ביצוע של דברים.

יובל חיו: ניהול מערכת כל כך מורכבת, עם כמות כזו של עובדים ללא תקציב מאושר במשך שנים, ככרוניקה, זו תשתית.

יובל חיו: זה לא משהו שאפשר לנהל אותו בצורה הזו.

יובל חיו: אי רלבנטיות של דרישות הדין בתחום ההשקעה בהפקות מקור, למשל, דרישות הדין הפכו להיות לא רלבנטיות, זו המציאות, זו תשתית, זו הדרישה החוקית הקיימת.

יובל חיו: היעדרותו של מוסד המכרז ממערכת שלמה של מינויים בתוך הרשות, המוסד הזה פשוט הפך להיות כמעט לא רלבנטי למשך תקופה של מספר שנים, זה בסיס של תפקוד של ארגון ובסוף גם התערערות התוקף של החלטות הרגולטור שיושב באוצר, או של יעוץ משפטי, או של אנשי מקצוע כאלה ואחרים, גם זה לא ענין של אירוע איקס או ווי, לא ענין של התקשרות איקס או וויי עם שדר כזה או אחר אלא זה ענין עקרוני של תרבות, ברגע שפרצת את זה משכת את התשתית מתחת ליכולת לכן, מאד חשוב לנו בענין הזה, דוקא עם הדוח הזה, בגלל שאנחנו עוסקים בשידור הציבורי, בגלל שאנחנו עוסקים באיזשהו תחום שחשוב כנראה לכולם פה, חשוב לנו לקחת את הדוח הזה ככלי ושיתוקנו הדברים, שיופקו הלקחים, על מנת שיהיה אפשר להוביל את הדבר הזה למקום טוב, ופה חשובה הערה נוספת: רפורמה היא לא נסיבה מקלה, קיומה של רפורמה לאורך שנים איננו נסיבה מקלה לכל המערכת הזו.

יובל חיו: אדרבא, אם ברצונך לתקן את הרפורמה יש עליך נטל כבד יותר ועליך להתעסק בדברים הבסיסיים האלה.

יובל חיו: ואני באמת מקווה שהדוח הזה ישמש כלי לכל המערכת הניהולית בעתיד.

יואל חסון: החלק הראשון דן בהתנהלות השר אדלשטיין, ופחות בהתנהלות של מינוי המליאה, מה שדווקא מעניין ונתייחס לזה ונדון בזה.

יואל חסון: אני פחות מצפה לתשובות אלא אם כן יהיה לך מה לומר בענין הזה, אולי גם לראש הרשות יהיה ותוכלו להתייחס אבל, בענין הזה כן נתייחס נקודתית, במיוחד כדי להשפיע על דיונים בוועדת הכלכלה וכדי לוודא שהשיטה הקלוקלת הזו לא תקובע ברפורמה החדשה.

יואל חסון: לכן נעקוב באופן פרטני אחרי הענין הזה.

יואל חסון: הייתי רוצה דווקא שאתה, מנכ"ל הרשות, שיש התייחסות גם אליך אישית בדוח הזה והיית בשנים האחרונות המנהל של הגוף הזה, תתייחס לביקורת.

מוטי שקלאר: אומר מספר דברים, בסופם אגע גם בביקורת שנוגעת אלי אישית, לא אתעלם מכך.

מוטי שקלאר: יש לזכור דבר אחד, כשאתה מנהל מקום שסוחב אתו מטען כבד וחריג, מאד קשה להוביל אותו, מאד קשה להוביל עגלה כאשר כמעט כל המנהלים שעומדים לצדך הם מנהלים זמניים.

מוטי שקלאר: מאד קשה להוביל עגלה כאשר המנהלים הזמניים ברובם הגדול תלויים על בלימה ולא יודעים מה יקרה אתם מחר.

מוטי שקלאר: מטבע הדברים לעתים הם גם חוששים מלקחת אחריות כי הם אומרים: רק רגע, אני לא יודע אם אני עוד חודש ממשיך.

מוטי שקלאר: באווירה הכללית שאתה נמצא בה ופה אני מתייחס לרפורמה, בסופו של דבר, כדאי לזכור שאחרי ארבעים שנה שמדברים על רפורמה ב, והרי מן היום הראשון שלה מדברים על הרפורמה וחצי שנה אחרי הקמת הטלויזיה נכתבו ניירות על שצריך לסגור את ולפתוח אותה מחדש, אז כאשר הרפורמה מייצרת אוירה של אי ודאות טוטאלית, וחלקכם הייתם בדיונים בוועדת הכלכלה ובוועדות אחרות שעסקו בענין, שאו-טו-טו-טו, עוד חודש חודשיים הרפורמה קורמת עור וגידים, וברגע שרפורמה קורמת עור וגידים, זה מפץ ברשות השידור.

מוטי שקלאר: כשאתה שולח שבע מאות איש הביתה וכאשר רפורמה משמעותה ביטול כל הסכמי העבודה הקיימים, זה שינוי טוטלי של , והעובדים לא יודעים אם זה מחר קורה, מחרתיים, בעוד חודש או חודשיים, הם נמצאו באי ודאות טוטלית וזה משפיע על כל דבר שקורה ברשות השידור.

מוטי שקלאר: מה עוד שחלקם הגדול לא יודע בכלל אם ישאר, כולל הותיקים שביניהם וכולל המובילים של רשות השידור.

מוטי שקלאר: אין להם מושג, אל מול התחושה שהרפורמה קורמת עור וגידים, אם הם נשארים ברשות השידור.

מוטי שקלאר: אגב, עכשיו סוף סוף הרפורמה קורמת עור וגידים, וכדי שוועדת הכלכלה תסיים את עבודתה, יש לך רשימה של מאה שמונים מן הבכירים של שאמורים ללכת הביתה והם לא יודעים מה תוכן הרשימה לאורך כל התקופה הזו ולצד זה גם אין לך מוסדות, ומוסדות זה לא רק היבט פורמאלי אלא מוסדות זה כשיש לך ועד מנהל והוא מהווה גם גב, זה מקום שבו אתה יכול לייצר איזו חשיבה משותפת, אתה יכול לחלוק את הנטל, אז בסופו של דבר, כשהכל נופל על המנכ"ל בנסיבות שהזכרתי, אתה עושה טעויות למכביר.

מוטי שקלאר: בתקופה כזו, שבה יש לך אי ודאות טוטלית -וחלק גדול מן הליקויים פה נמשך כבר שנים, עוד לפני כניסתי לתפקיד, כלומר, המינויים בפועל בחלקם נמשכים כבר עשר שנים ואולי קצת יותר, זו לא איזו המצאה ופטנט של חמשת השנים האחרונות.

יואל חסון: אתה כמנכ"ל, לא יכולת שלא להמציא אותם?

מוטי שקלאר: אתה לא יכול לשנות שום דבר.

יואל חסון: למה?

מוטי שקלאר: משום שבשמונה או עשרה החודשים הראשונים, כשאני רוצה לייצר מכרז, והרי הדבר הראשון שמנהל רוצה זה צוות מנהלים, מנהלים שהוא מאמין בהם והוא רוצה לעבוד אתם כי אתה לא יכול לנהל לבד, ודאי לא מקום עם אלף תשע מאות עובדים בסביבה שכולם מכירים אותה.

מוטי שקלאר: ולא סתם היא אייקון בחוסר היכולת להתנהל ולא סתם רשות השידור.

מוטי שקלאר: חלק גדול מן הטובים שהציעו להם לנהל את אמרו: 'אנחנו נבוא אחרי שתסגרו את המקום ונפתח אותו מחדש'.

מוטי שקלאר: לא סתם היינו בחלק מן הזמן על סיפה של הצ'פטר 11, כי הבנו שאין סיכוי למקום הזה.

מוטי שקלאר: כשאין לך תקציב, לצד כל זה שממשלת ישראל מורידה במשך שלש שנים, על דעת מכוון, למעלה מ 40% מתקציב ומדי שנה אומרים לך שכל שנה יוריד עוד 5% מן התקציב, אז מה אתה עושה במציאות כזו שבה אתה יודע שבסופו של דבר ההצדקה של הקיום היא רק באמצעות זה שתשמור על איזה לו"ז מ סוים של שידורים, של תכנים?

מוטי שקלאר: ואז אתה נכנס לריצה כזו ועושה שגיאות.

מוטי שקלאר: אגב, כדי לקצר את ההליך, כל הדברים שהוטלו עלי באותן טעויות, באותם דברים שעשיתי, כל אחד וההגדרה שלו, כולם תוקנו.

מוטי שקלאר: אין אחד שלא תוקן.

מוטי שקלאר: באותם חמישה ששה מקרים אני לקחתי על עצמי את האחריות ולקחתי את האחריות ואמרתי: אני חייב לייצר שידור, יהיה מה שיהיה ואם מסיבות מנהלתיות כאלו ואחרות, ובצדק, המבקר טוען ואני מקבל את זה, שלמשל, יהורם גאון משדר חצי שנה, האלטרנטיבה היא שיהורם גאון לא ישדר או האלטרנטיבה לקחת את האחריות על כך שינון מגל, שסוף סוף מייצב את "מבט", אחרי חיים יבין, אומרת שאחרי שנה שהוא נמצא אני צריך לשלוח אותו הביתה, או את גאולה אבן ומנשה רז שעלה שם.

מוטי שקלאר: במציאות הזו, ולפחות זו היתה המדיניות שלי, ש"אנחנו חייבים ואין מה לעשות", בצד אחד -ואמר את זה אמיר יפה, כשנכנס, הדברים הם כמו ב"ספר הלבן", אתה מצד אחד עושה הכל כדי שהרפורמה תקרום עור וגידים אבל מצד שני אין רפורמה ואז המיצוב של המקום הזה, תבינו, הוא בסופו של דבר באמצעות השידור, כי את הציבור לא מעניין מה קורה בפנים, אין לו מושג מה קורה בפנים, הוא בוחן אותנו על פי מה שיש ברדיו ועל פי מה שיש בטלויזיה, ובעיניי, לפחות בדברים שאני לקחתי על עצמי, ראיתי לנגד עיניי את האחריות שלי שיהיה שידור ראוי.

מוטי שקלאר: ופה החלקתי.

מוטי שקלאר: אני מודה.

מוטי שקלאר: ולכן הדברים תוקנו.

מוטי שקלאר: עוד לפני פרסום הדוח.

מוטי שקלאר: כל הליקויים הללו תוקנו.

מוטי שקלאר: כשאתה נמצא באוירה כזו, כשאתה נמצא לבד כמעט, עם שניים שלושה מנהלים שעוזרים לך, עושה את המאמצים הרבים ועובד על פורמה מול לחץ וועדים, שמשגע לך את השכל על ימין ועל שמאל, והם מאיימים שלא יהיה שידור, אתה צריך לקצץ תקציב, שכמעט אינו תקציב כי 85% מתקציב זה תקציב קשיח שאתה לא יכול לגעת בו כלל, אז בנסיבות הללו, אתה חייב -ואמרתי את זה למבקר, שיושב משמאלי, ומזכיר לי ששיחקנו משחקי משלים אז אני אגיד משל: שנותנים לי איזה ג'יפ משנות הארבעים, שהמשנק לא מחובר לגאז והמצמד מקרטע, ולא רק שאתה מקבל ג'יפ כזה בתנאים בלתי אפשריים בהם אתה צריך להיות להטוטן, אתה נוהג גם בחול טובעני ואז אתה נופל לשוליים, אין לך את האנרגיה להשקיע בדברים מסויימים ודברים נופלים, ובמציאות הזו, שהיתה כאן, זה כמעט בלתי אפשרי ותבינו את הענין הזה.

מוטי שקלאר: תוסיפו לזה דברים שלא תלויים בהנהלה -ואני שמח מאד שיש מנהל חדש, שלוקחים את המושכות בידיים, אז אין לך ועד מנהל וגם כשהיה ועד מנהל, קחו את זה בחשבון, הוועד המנהל בהחלטת מכוון החליט שהוא לא מוציא מכרזים למנהלים מסיבות כאלו ואחרות שהיו לו.

מוטי שקלאר: והוא ניסה ועד שהוא כבר רצה להוציא, למשל, מכרז למנהל הרדיו, אז הוא עזב.

מוטי שקלאר: כשהוא רצה מנהל טלויזיה הם לא מצאו בפנים גם ולא מצאו בחוץ אז הם החליטו החלטה, אפשר לחלוק עליה כן או לא אבל הם החליטו שלא מוציאים מכרזים למנהלי מדיה כי מנהלים רציניים לא יבואו ל כל עוד הרפורמה לא קורמת עור וגידים.

מוטי שקלאר: מרגע שהחלטת לא לצאת למכרזים למינוי מנהלים, וההחלטה שהם קיבלו לא להוציא מכרזים למנהלים שמתחתיהם היתה כי הם לא רצו להכתיב למנהל המדיום שטרם נבחר ולא יכלו לבחור אותו, לשיטתם, כל עוד אין רפורמה, אז אין טעם, בלי מנהל המדיה, לבחור מנהל חדשות או מנהל חטיבה כוז או מנהל חטיבה אחרת ולכן, בגלל היעדר ועד מנהל, וגם בתקופה שהיה ועד אז בגלל היעדר רפורמה, הוועד המנהל קיבל החלטה לא לצאת למכרזים, זו היתה ההחלטה שלו, אתה לא יכול להילחם כנגד כל העולם כל הזמן.

מוטי שקלאר: אתה יכול להילחם אבל לא כל הזמן.

מוטי שקלאר: בעיניי זו גם החלטה הגיונית וסבירה, לא רוצה להתחבא מאחורי ההחלטה שלהם בענין הזה ולכן, המינויים בפועל נשארו עשר שנים ונשארו כפי שהם, ולכן אי אפשר היה לגעת ואתה עובד עם מנהלים בפועל.

מוטי שקלאר: כל שקשור לממשלה, אני לא יכול לומר שום דבר בענין הזה, זה לא נוגע אלי.

מוטי שקלאר: אחזור לנקודה נוספת, תקציב.

מוטי שקלאר: אתה נמצא במילכוד, מצד אחד אתה חייב לייצר שידורים מכח זה שהממשלה החליטה מה שהחליטה וזה עבר כחוק והם מורידים בשלש השנים הראשונות 12% וכל שנה 5%.

מוטי שקלאר: אין לך מקורות הכנסה נוספים, וזה לא שאומרים לך: אדוני הנכבד בוא תתייעל.

מוטי שקלאר: הרי איפה אני יכול להתייעל?

מוטי שקלאר: פרסומות אסורות, בקושי מותרות חסויות ואם אתה עושה איזו חסות קצת קופצנית, קצת יצירתית אתה מקבל על הראש כי זה בניגוד לנוהל, והיה למשל את המונדיאל, לדעת כולם היה בהחלט חודש ויותר של שידורים מעולים, של במיטבה, וחסויות היו כלי מצוין כי הן יצרו חלק מן ההכנסות אז בעזרת רם אורן סמנכ"ל הכספים הצלחנו לייצר קצת הכנסות ואם היה לי קצת חופש יכולתי לייצר יותר חסויות אבל אין לי אפשרות.

מוטי שקלאר: פרסומות ברדיו, השוק הזה הולך ומצטמק, אין מה לעשות ושנה או שנתיים לפני כניסתי לתפקיד, היו 200 מליון שקל הכנסות.

מוטי שקלאר: כשנכנסתי לתפקיד היו 100 מליון שקל הכנסות ופחות או יותר שמרנו על זה עד היום.

מוטי שקלאר: תשעים וחמישה, מאה.

מוטי שקלאר: שוק הפרסומות הלך ונצטמק, הרדיו האיזורי נהיה רחב יותר, הצעירים לא מאזינים לתחנות רדיו ציבוריות אלא רק לרדיו האיזורי במקרה הטוב ולכן, זה הולך ומצטמק אז כך שאין לך גם מקורות הכנסה ואתה נמצא בתקציב זעום, עם 85% תקציב קשיח שלא תוכל לגעת בו אז מה תעשה במצב כזה ואז, מתוך שלא היתה ברירה, החליטה הממשלה שכל שר יכול, מדי שנה, לאשר 16% מן התקציב.

מוטי שקלאר: לכן, השאלה היתה, גם באוירה של המקום, והאנרגיה שלי שם הושקעה, האם להרוג את הזבובים או לנסות לייבש את הביצה.

מוטי שקלאר: ובעיניי, לייבש את הביצה זה באמצעות הרפורמה ולו רק מצד זה שכל הסכמי העבודה, האנכרוניסטיים, הבעייתיים, שלא מאפשרים להוציא שלושה אנשים אלא שמונה אנשים כאשר מספיק שלושה אנשים, כי זה הסכם העבודה שהיה, וכן הלאה וכן הלאה, והאוירה שנוצרת מסביב, כל זה בסופו של דבר יכול להיות מתוקן בתשתית של הרפורמה.

מוטי שקלאר: לשמחתי עשינו את זה.

מוטי שקלאר: מכאן והלאה לגבי התיקונים, אני חושב שהדברים מתוקנים, כלומר, הוועד המנהל, אם מותר לי לומר בשמו, נכנס למרכיב של המינוי בפועל, ואנחנו עכשיו במרץ משנה של יציאה למכרזים ממנהלי מדיה מלמטה, בלי לחכות לרפורמה, זה יתוקן, כל הדברים שאני לקחתי על עצמי את האחריות עליהם - - -

יואל חסון: אמרת קודם שלא יבואו אנשים טובים, כי לא היתה רפורמה.

מוטי שקלאר: זו היתה התפיסה של הוועד המנהל הקודם, הרפורמה קורית או-טו-טו.

מוטי שקלאר: שלא ייקל בעיניכם, להגיע להסכם הזה עם אחד עשר ועדים ולהביא את הרפורמה והסכם קיבוצי שכולם חותמים עליו, היה אחד הדברים הקשים ביותר שאני הייתי שותף להם.

מוטי שקלאר: חוויה מרתקת אבל מאד קשה.

מוטי שקלאר: נקווה שהוועדה לענייני כלכלה תסיים את הליך החקיקה תוך שבוע שבועיים, נראה שזה רץ מהר, ואז יש את ההתחייבות של האוצר.

מוטי שקלאר: ברגע שהכנסת מאשרת את החוק החדש, עם תיקוני חקיקה שנמצאים בתוכו, הרפורמה מתחילה להתגלגל ואתה כבר מקבל תקציב שיבוא לידי ביטוי גם לטובת הדוח אז נגיע במסגרת הרפורמה בשנה הזו לסביבות 60 מליון שקל הוצאה לתוכן, שנה לאחר מכן פחות או יותר 60 ,70, ושנה לאחר מכן זה עולה מעל ל 100 ומגיע בסופו של דבר ל 160--180 ואז וערוץ אחד יהיו במקום הנכון.

מוטי שקלאר: כך שהדברים האלה באים לידי ביטוי.

מוטי שקלאר: כל הדברים שנגעו אלי גם בנושא של נוהל עבודה פרטית, שבו ניתנה לאנשים, חלק מן האנשים, כביכול או לא כביכול, לא אכנס לזה, אפשרות לעבוד בעבודה פרטית, את זה לקחתי על עצמי וזה תוקן, עובדים על זה, מנסים לבדוק שהם עומדים בנהלים כפי שהם.

מוטי שקלאר: בנושא של טלנטים, לגבי יהורם גאון, הדוח מתייחס לכך שהוא עבד חצי שנה בלי הסכם.

מוטי שקלאר: התנהל ויכוח קשה בין יהורם גאון לבין הנהלת , שדרשה ממנו להיות עובד ויהורם גאון אמר: 'אני לא רוצה להיות עובד רשות השידור'.

מוטי שקלאר: אני מודה, לקחתי על עצמי שימשיך לעבוד, בסופו של דבר זה תוקן, הוא חתם על ההסכם לפי מה שרצתה הלשכה המשפטית.

מוטי שקלאר: ינון מגל וגאולה אבן, בסופו של דבר חתמו על ההסכם והמשיכו להיות מעוסקים בניגוד לעמדת האוצר.

מוטי שקלאר: מנשה רז, שנשלח, עזב את האגודה, עוד לפני פרסום הדוח.

מוטי שקלאר: בענין אבי רצון, המסקנות הוסקו, לצערי בעקבות זה שהלכנו לקראתו, אני נתבע אישית על ידו, בהרבה כסף.

מוטי שקלאר: אם שכחתי מקרים תזכירו לי, יש את הסיפור של סמנכ"ל טכנולוגיות, אנחנו מקפידים מאד בהקשר הזה שהוא יהיה פרוייקטור ולא ישמש כסמנכ"ל, כפי שהדוח מתייחס.

יואל חסון: דוקא אני רוצה להתעמק בענין הזה, כדסק קייס, מה היה ההגיון סביב הטכנולוגיה, תסביר לי למה זה עבד בצורה כל כך בעייתית?

מוטי שקלאר: אני אשמח שאריה שקד, שמרכז בהצלחה את הרפורמ,ה יסביר.

יואל חסון: רק תתייחס לסיפור של הסמנכ"ל בפועל של הפרוייקט לטכנולוגיה, בתקלה הזו אני רוצה רגע להתעמק.

אריה שקד: ההגדרה שלך למילה תקלה, היא בדיוק טעות סמנטית בענין.

אריה שקד: הוא מעולם לא היה ולא תיפקד כסמנכ"ל טכנולוגיות, גם בניסוחים במכתבים דיברנו על זה שתנאי השכר שלו יהיו כשל סמנכ"ל טכנולוגיות ולצערי משרד המבקר לא קיבל את העמדה הזו לגמרי, אבל, בסופן של דבר האיש אינו מתפקד אלא כפרוייקטור לצורך קידום התשתיות של לקראת הרפורמה.

אריה שקד: אנחנו מדברים על השקעה של 330 מליון שקלים בעתיד וברור היה לנו שבלי פרוייקטור שרואה תמונה כללית של רדיו וטלויזיה עם כל פריסת המשדרים, לא נוכל לבצע ולא להתקדם, להזכיר רק שמוסדות הרשות כבר ב 2008 החליטו שצריך פרוייקטור טכנולוגיות לצורך הענין ורק ב 2010 נדרשנו לזה בגלל העיכובים.

יואל חסון: הוא עדיין עובד?

אריה שקד: הוא עדיין עובד.

יואל חסון: ועל פי מה הוא נקלט ?

אריה שקד: הוא נקלט כעובד, על פי חוות דעת של השלכה המשפטית, היו ויכוחים, רצינו אותו כיועץ חיצוני, הלשכה המשפטית הכריעה שהוא יהיה עובד רשות, ולכן הוא נקלט כעובד רשות.

יואל חסון: אתה אומר שהוא לא סמנכ"ל בפועל?

אריה שקד: ממש לא, אינו מתערב כהוא זה בניהול השוטף.

יואל חסון: האם יש סמנכ"ל טכנולוגיה?

אריה שקד: אין סמנכ"ל טכנולוגיה.

יואל חסון: אם יוצא מכרז ל סמנכ"ל טכנולוגיה ואז יהיה מקום גם לזה וגם לזה?

אריה שקד: זו החלטה של המוסדות, אני לא חושב שתהיה החלטה כזו.

יואל חסון: הוא לא סמנכ"ל בפועל ואם יהיה סמנכ"ל בפועל, אז יבוטל הפרוייקטור הזה.

יואל חסון: בסדר גמור, אנחנו עוד נתעמק בדברים האלה.

אמיר גילת: גם אני מאמין ב, לכן באתי לכאן ונכנסתי אל התפקיד הזה, לקחתי על עצמי את האתגר הגדול הזה ואני רואה את עצמי כמשרתם של שבעה מליון בעלי המניות בשידור הציבורי ונעשה הכל גם כדי לתת שידורים טובים וגם כדי להקפיד על כללי מינהל תקין.

אמיר גילת: באשר לדוח, הוועד המנהל בישיבתו הראשונה דן בדוח המבקר, אימץ במלואו את כל מימצאיו והחל עוד באותו היום ביישום המימצאים של הדוח.

אמיר גילת: אני אפרט.

אמיר גילת: בנושא של המינויים וכל מה שקשור לממשלה אני רק אספר פה שהוועד המנהל אויש במלואו, שבעה אנשים כולל יושב הראש וכולל המשנה, הצביעו על זה קודם, לגבי הנושאים האלה.

יואל חסון: האם המליאה גם מאויישת?

אמיר גילת: כל המוסדות כרגע מאויישים מזה כחודש ימים.

אמיר גילת: בהחלטה הראשונה של הוועד המנהל התחלנו לבטל את כל חמישים ושבעה המינויים בפועל.

אמיר גילת: זה תהליך הדרגתי.

אמיר גילת: אי אפשר לבטל ביום אחד חמישים ושבע משרות ניהוליות בכירות ב לכן החלטנו לעשות את זה בהדרגה.

אמיר גילת: באותה החלטה –וזה החלק השני של המשפט, נקבעה הוצאה למכרזים, אנחנו התחלנו בתהליך של הוצאה למכרזים, כבר יצאו ארבעה מכרזים בשבוע שעבר, היום יצאו מכרזים נוספים, התהליך הוא לפי התקשי"ר, קודם מכרזים פנימיים.

נחמן שי: אין לך מנהלי מדיה, איך תוכל לבחור מנהל או מנהל מחלקה בלי שמנהל המדיה יביע את דעתו?

נחמן שי: השאלה מה נברא קודם.

אמיר גילת: חשבנו על הכל, מקווה שעל הכל, ומיד אסביר.

אמיר גילת: ההחלטה הראשונה היא ביטול המינויים בפועל, התחלת התהליך היא בכך שאנחנו הוצאנו את המכרזים.

אמיר גילת: שוב, התהליך הוא ארוך, קודם תהליך של מכרז פנימי, מקווה שיימצאו אנשים ראויים מתוך הרשות ולא, נצטרך לצאת למכרז חיצוני.

אמיר גילת: להערתו של חברת הכנסת שי, ברקע יש לנו תהליך של בחירת מנכ"ל, ועדת מינוי קמה בימים אלה כדי להמליץ לממשלה על מועמד או מועמדים לאיוש משרת המנכ"ל הבא, הוא אמור להיכנס לתפקידו בחודש יולי כך שבהמשך להערתו של חבר הכנסת שי רצוי קודם כל להמתין למנכ"ל, לפני מנהלי המדיה ואז לאייש את תפקידי מנהלי המדיה ולאחר מכן את החטיבות.

אמיר גילת: זו דרך הפעולה שאנחנו מעדיפים, זו דרך המלך, התנעת המכרזים היא קודם כל, עצם פרסום המכרזים, וכמו שאתה יודע לוקח זמן להליכי המיון ולתהליכי הסינון, אני כבר לא מדבר על זה שיש להמתין שבועיים, כי מרגע פרסום המכרזים יש להמתין שבועיים לקבלת שמות המועמדים שרואים עצמם מועמדים, ואז יש סינון.

אמיר גילת: כלומר, כל מה שאפשר לעשות כדי להתניע את התהליך עכשיו אנחנו עושים, ברגע שנשלים את הישורת הראשונה הזו אנחנו נשהה את התהליך ונמתין לבחירת המנכ"ל, נמתין לבחירת מנהלי המדיה ואז נמשיך את כל התהליכים אבל, אין שום סיבה להמתין עם התהליכים שנקרא להם 'היערכות לצורך בחירת המישרות' כי זה יחסוך זמן יקר אחר כך ובהתחשב במימצאי הדוח אני אומר: לא נמתין לעד.

אמיר גילת: אם אנחנו נראה -ובתוך עמנו אנחנו יושבים, אנחנו מכירים את המציאות, אם ניתקע מסיבה כזו או אחרת באיוש משרת המנכ"ל או באיוש משרת מנהל המדיה, אז לא נמתין, בדיוק כמו שמסביר דוח המבקר, לא נמתין עד שייבחר מנהל מדיה ורק אחר כך נמנה מנהל חטיבה, אלא ניתן פרק זמן סביר, נראה שאנחנו לא יכולים להמשיך הלאה, ניאלץ לסטות מדרך המלך ואני מסכים אתך שזו הדרך הרצויה אבל אם לא תהיה ברירה, נמשיך הלאה ונאייש את שאר המישרות כי אני חושב שהדבר החשוב ביותר, עם רפורמה ובלי רפורמה, זה יצוב השדרה הניהולית ב ואנחנו נחושים לעשות את זה במהירות האפשרית

יואל חסון: בנושא החידוש, יש התחדשות ויש אנשים שממלאים את התפקיד כבר עשרות שנים.

אמיר גילת: ברגע שאתה מבטל את המינוי בפועל ומוציא למכרז אתה כבר פותח את זה, אז אמרתי, יש תהליך מכרז פנימי ואם יהיה צורך יהיה מכרז חיצוני.

אמיר גילת: הרפורמה מדברת על פרישה של כשבע מאות עובדים אבל היא מדברת גם על קליטה של מאה חמישים חדשים ואני מקווה שחלק מן העובדים החדשים בגם מתחילים- יבואו מבחוץ וזה בלי לסתור את זה שיש גם "בתוך הבית" אנשים ראויים ומוכשרים.

אמיר גילת: אני חושב שהתמהיל והמינון הנכון הם המפתח להצלחה.

יואל חסון: מתוך שבע מאות עובדים שאמורים לפרוש, כמה מהם מן השדרה הניהולית?

אמיר גילת: יש רשימה והיא לפי איגודים שונים, זאת אומרת, אגודת העיתונאים בחרה מאה שמונים כמו שהזכיר המנכ"ל, ואין שם התייחסות למי הוא מנהל ומי לא מנהל זה לפי מפתח של גובה גימלה, בהסתדרות זה לפי הסכמים אחרים, לא כדאי לפתוח את זה פה אז זה לגבי מינוי מנהלי המדיה והמינויים בפועל.

אמיר גילת: באשר לעבודה נוספת, הדוח מצביע גם על זה.

אמיר גילת: יש נוהל קיים ב ואנחנו רוצים להקפיד עליו עוד יותר, ולחדד אותו עוד יותר.

אמיר גילת: הוועד המנהל באותה ישיבה כבר החליט על הידוק החגורה בנושא עבודה נוספת של עובדי , שהפך לא פעם לתרבות לא תקינה של עובדי , שעובדים מחוצה לה ללא אישורים.

אמיר גילת: אנחנו קבענו שכל עובד שיהיה מעוניין לעבוד בעבודה נוספת, החל מיום קבלת ההחלטה, יצטרך להגיש בקשה מסודרת לוועדה שבראשה יעמוד סמנכ"ל משאבי אנוש, לצידו המנהל הישיר, הממונה העקיף ונציג הלשכה המשפטית ורק הוועדה הזו תהא מוסמכת לאשר עבודה נוספת, ובכך יבוא הקץ על אישורים בעל פה ועל אישורים בדרכים אחרות.

אמיר גילת: תהיה עבודה מסודרת, שיטתית, שוויונית ושקופה של "מי מקבל אישור עבודה נוספת ומי לא".

אמיר גילת: מצד שני אנחנו ביקשנו מן ההנהלה להקפיד 'קלה כחמורה' על כל עובד שיעבוד עבודה פרטית ללא אישור.

אמיר גילת: לגבי חוזים אישיים ומדיניות העסקה של כוכבי התקשורת, הטאלנטים כפי שזה מכונה בעגה הברנז'אית, גם פה אני לא רוצה להיכנס לשמות פרטיים כי גם אם תוקן נקודתית חוזה עם אדם כזה או אחר, עדיין יש לי חשש שהדברים האלה יחזרו בעתיד עם פרסונות אחרות ולכן, מה שאנחנו עושים זה מדיניות.

אמיר גילת: קודם כל התחלנו לגבש את המדיניות ובזה עוד לא הגענו להחלטה.

אמיר גילת: קיבלנו החלטה לקבל למשל מינויים של ראשי דסקים, אנחנו לא מעוניינים שהתואר הזה יהיה תואר פיקטיבי אלא שראש דסק באמת יהיה ראש דסק ושהתואר הזה ישמש רק לצורך מינוף וקידום עובדים, שוב, ללא קריטריונים.

אמיר גילת: שיהיה ראש דסק, שיהיה לו דסק ושיהיו קריטריונים ברורים מי מקבל את המינוי לראש דסק.

אמיר גילת: כך נעשה גם לגבי שאר הנושאים שהועלו פה.

אמיר גילת: מדיניות לגבי חוזרים אישיים, מי מקבל חוזה אישי ברשות ומי לא, העסקת גימלאים ועובדים שפרשו מן הרשות, מי זכאי, איזה גימלאי זכאי להמשיך לעבוד ואיזה לא.

אמיר גילת: וכו' וכו' זאת אומרת, להסדיר את כל נושא המדיניות.

אמיר גילת: אני חושב שברגע שתהיה החלטה לגבי המדיניות היישום שלה יהיה הרבה יותר ברור לכולם.

אמיר גילת: הזכיר המנכ"ל את נושא הפקות המקור, אני מקווה שהרפורמה תטפל בזה, היא תאפשר לנו, בסופו של התהליך המדורג בן שלש השנים, לעמוד בדרישת החוק של תיקצוב הפקות בפועל בהיקף של 36% מהכנסות הטלויזיה כנדרש.

אמיר גילת: תקציב - גם הוועד המנהל כבר החל בישיבה הראשונה לעסוק בזה.

אמיר גילת: אני חושב שכדאי להמתין עוד מספר שבועות, אנחנו יושבים על המדוכה בנושא הזה.

אמיר גילת: לא רוצים לאשר עכשיו תקציב בחטף.

אמיר גילת: המוסדות נבחרו לפני חודש.

אמיר גילת: בדיון הראשון כבר שמענו סקירה כדי לאפשר לנו לגבש עמדה לגבי הנחת התקציב, האם זה תקציב שמונח על הסברה שתהיה רפורמה -וכך אני מאמין או חלילה וחס, תקציב שלוקח בחשבון שלא תהיה רפורמה ואנחנו בשבועות הקרובים נצטרך לגבש את ההחלטה הסופית.

אמיר גילת: אנחנו מעוניינים לקחת את פסק הזמן הזה של עוד שבועיים שלושה כדי ללמוד את הנושא לעומק אבל יהיה תקציב מאושר לרשות השידור.

יואל חסון: לשנת 2012?

אמיר גילת: מדבר על 2011.

אמיר גילת: כשנשלים את היתרה של 2011, נסדיר עם זה גם את הדוחות השנתיים, לא היו דוחות מאושרים לרשות ואת זה כבר תיקנו.

אמיר גילת: נכנסים לדרך המלך גם בנושא אישור התקציב.

אמיר גילת: לגבי משנה למנכ"ל, יש דברים נוספים שעולים מן הדוח, שהם באמת נושקים לרפורמה.

אמיר גילת: אל"ף, כל הנוהלים שקיימים היום ב מתבטלים, הסעיף הראשון במסגרת הסכמי הרפורמה -ויודע את זה כל עובד ועובד וכל איגוד ואיגוד, הסעיף הראשון הוא ביטול כל ההסכמים והנוהלים ברשות השידור.

אמיר גילת: הדוח מצביע על אי עמידה בנוהלים ועל חריגה מן הנוהלים ואני חושב שהרפורמה פותחת פה פתח לעיין מחדש בכל מאתיים הנוהלים שישנם ב, לעדכן אותם ולפעול על פיהם.

אמיר גילת: באשר לכובע הכפול שבו נושא המנכ"ל, גם כמנהל כללי וגם כעורך ראשי, אנחנו היינו ערים גם למצוקה הזו ולבעייתיות הזו ואכן צריך אדם אחד שיהיה אחראי על הארגון אבל מצד שני יש שתי משימות:

אמיר גילת: גם לנהל את הארגון וגם להיות העורך הראשי שלו אז במבנה הארגוני החדש אישרנו אתמול בוועד המנהל, הדבר הזה מקבל ביטוי בצורת משנה למנכ"ל שיסייע למנכ"ל למלא תפקידיו.

אמיר גילת: אנחנו רוצים לשחרר את המנכ"ל כדי להיות העורך הראשי.

אמיר גילת: לצידו יהיה המשנה שירכז את כל עבודת המטה כך שהמנכ"ל יהיה פנוי יותר לתוכן וכל עבודת המטה תרוכז על ידי המשנה למנכ"ל.

אמיר גילת: כך אולי נקל על המנכ"ל ועל פתרון הבעיות שחלקן בא לביטוי בדוח.

אמיר גילת: הציטוט המדויק הוא שאנחנו "נלחמים בשיגרה כאילו אין רפורמה ונלחמים ברפורמה כאילו אין שיגרה", אני חושב שהדוח הזה הוא חלק מן השיגרה שאנחנו צריכים להתמודד אתה גם על רקע רפורמה וכאמור אנחנו התחלנו כבר לתקן את הליקויים.

מרינה סולודקין: ברפורמות שלכם ובפעילות, האם למדתם מן הנסיון של b.b.c.?

מרינה סולודקין: כי הם עושים עכשיו רפורמות גדולות בתוך שלהם.

אמיר גילת: כן.

אמיר גילת: מחרתיים ייערך גם יום עיון שבו אנחנו נגבש את החזון של , אגב, לא פעם דברים עובדים הפוך, קודם היה צריך לעשות את חזון ואחר כך לגזור ממנו את המבנה הארגוני ואחר כך לעשות את הרפורמה אבל המציאות היתה חזקה יותר, קודם עשו רפורמה ועכשיו גיבשנו את המבנה הארגוני ועכשיו אנחנו עושים את החזון אבל נצא לדרך.

אמיר גילת: הזכרתי את זה כי אחד העורכים ביום העיון הזה, עורך בכיר ב- b.b.c.

אמיר גילת: יבוא ואנחנו תמיד נשמח לעבוד עם ה- b.b.c..

מרינה סולודקין: אני עבדתי שם לפני העבודה שלי בכנסת.

נחמן שי: לא לשכוח מה שאמר הנציג מן ה- b.b.c.

נחמן שי: שעשה פעם דוח על ובאו לראיין אותו טכנאים עם מתקן כבד כזה והוא אמר שאם הוא היה רואה את זה הוא היה משנה את כל הדוח.

אמיר גילת: אגב, לא רק מן ה- b.b.c.

אמיר גילת: אלא גם מגופי שידור אחרים בעולם, לא הכל אנחנו יכולים ליישם.

אמיר גילת: אני תמיד נוהג לומר שאם זה היה תלוי בי הייתי מאמץ בכלל מודל אחר ל, טורף את כל הקלפים ומייצר רשות שידור עם שלש חטיבות שונות, לא רדיו טלויזיה, אלא חטיבת תוכן שאחראית לייצור התכנים ברדיו, בטלויזיה ובמדיה החדשה, יחידת הפקה שמסייעת לתוכן להפיק את התכנים ויחידת הפצה כי היום זה לא משנה, אתה יכול להקליט תכנית טלויזיה ולהפיץ בטלויזיה, באינטרנט, בסלולאר ובמקומות אחרים אבל, ההסכמים לא מאפשרים לנו לבצע את זה כרגע, אני מקווה שבעתיד כולנו ניישר את הקו ונוכל להתאים את עצמנו גם למאה ה- 22.

מרינה סולודקין: מאחלת הצלחה.

מרינה סולודקין: מאד מבינה עם מה אנחנו מתעסקים בגלל שזה תולדה של סוציאליזם מכוער ובירוקרטיה וזה קשה מאד לפרק גוף כזה, אני מאד מבינה, באתי משם וראיתי.

יואל חסון: ברית המועצות התפרקה יותר בקלות.

מרינה סולודקין: אני מאחלת לכולנו, אנחנו שנתיים יושבים כאן ושומעים עד כמה זה קשה, עד כמה זה בלתי אפשרי, עד כמה קשה להביא את הנורמה ואני מאחלת לנו שבשנה השלישית של הקדנציה הזו, נסיים את הנושא של שידרוג ושיפור של רשות השידור.

מרינה סולודקין: תודה.

אורי אורבך: תודה אדוני יושב הראש.

אורי אורבך: קראתי גם את הדוח וגם את התיקונים ואת התגובות.

אורי אורבך: אולי לא צריך להפריז אבל כמעט צריך להעניק לכם מדליה, לאנשי כי בניגוד לכל שירות ציבורי, עובדת בסביבה תחרותית זאת אומרת, זה לא שירות ציבורי שהמדינה נותנת ואחרים אולי מנסים להפריט, פה יש הפרטה, יש מסלול ציבורי ובתוך כל הניהול של האניה הגדולה והישנה הזו, צריך גם לנצח, צריך לנסות לנצח ולהשאיר את זה בחיים.

אורי אורבך: כשהציבור לא מתעניין בכל הדברים הללו, הוא מקשיב מי השדרן, מה התכנית ברשת ב', מה יש בערוץ 1 ויש אויבים, זאת אומרת התחרות ל, ערוצי השידור בעיקר הגדולים ואני מתכוון לקול ישראל, רשת ג', 88fm וכמובן הטלויזיה היא תחרות עם גופים שרוצים בכישלונה של או לפחות הם רוצים שהם ינצחו ולכן, זו משימה כמעט בלתי אפשרית ואני חושב שבראייה לאחור ואני מניח שיש ליקויים ויש טעויות אבל כל הטעויות שאני רואה הן כולם כדי לקיים שידור.

אורי אורבך: זאת אומרת אתה לא יכול לקחת יהורם גאון אחר, אין מישהו אחר, יש אנשים אחרים אבל אתה לא יכול להכריח אותו להיות עובד בסביבה תחרותית וכשאתה רוצה טאלנטים מסויימים ואני מדבר על הסעיף השלישי, על ניהול כח אדם, אז זה לא אומר ש"הכל הפקרות" ו"כל מה שהטאלנט רוצה זה מה שיהיה" אבל הסביבה היא תחרותית וזה הקושי המיוחד, הנוסף על הקשיים שיש ברשות השידור.

אורי אורבך: לכן, אני אומר, בראייה לאחור של עוד חצי שנה, שנה, אם בתקופה הזו תצליחו או הצלחתם לעשות רפורמה דרמטית של הוצאת אנשים ותיקים וטובים וכניסתם של אנשים טובים לא פחות כדי לעשות פה שידור ציבורי ראוי, זו תהיה הצלחה מאד גדולה, אנחנו ממש צריך לעמוד לצדכם, היינו בדיון קודם על גלי צה"ל עם בעיות אחרות וזה אותו מאבק בסוף, שם זו אניה צעירה יותר, קלילה יותר כי זו רק תחנת רדיו אבל, בעצם אנחנו, המדינה לצורך הענין, עומדים מול כוחות פרטיים שכבודם במקומם מונח אבל הם לא מספיקים כדי לתת לנו שידור טוב ציבורי.

אורי אורבך: האינטרסים שלהם הם אחרים.

אורי אורבך: לכן, בעיקר לאור הדברים ששמענו מתגובת הגוף המבוקר, שחלק נכבד מן הדברים כבר בתהליכים של תיקון, אנחנו ממש צריכים -ואנחנו זה ועדת ביקורת המדינה וזה נכון גם לוועדת הכלכלה וועדות אחרות, לעמוד לצידה של במאבק שהוא לא רק על קיומה -שהוא חשוב בפני עצמו אלא על קיומו של שידור ציבורי מרכזי כי אחרת, ינהלו אותנו בעלי עסקים וזה "ככה קרוב", המאבק נגד גלי צה"ל והמאבק נגד כדי שזה יהיה שוק חופשי ושוק חופשי לא יכול לנהל את השידור במדינת ישראל כי אוי ואבוי לנו, לאינטרסים שלנו, ששם בכלל לא נדע אותם אם כך יהיה ולכן, צריך להמשיך.

אורי אורבך: אני שמח לשמוע שכל המוסדות אוישו.

אורי אורבך: חלק נכבד מן התקלות, לפי מה שאמרתם כאן, נובע מלבנת הדומינו הזו שחסרה והיא משפיעה על הכל.

אורי אורבך: אם אין ועד מנהל מסודר והוא לא מתמנה או אם המינויים שלו לא תקינים אז אין מי שיאשר לך את ההליכים של המינוי של המדיה וכן הלאה וכן הלאה אז אפילו עכשיו, כשדברים מתחילים להיות מתוקנים אתה רואה שזה גם לא מתוקן לגמרי כי אתה לא עובד לפי הסדר שאמור להיות, קודם כל המנכ"ל ואז כל ראשי המדיות ולכן אני אומר:

אורי אורבך: בזהירות ובמהירות זו המשימה של החודשים הקרובים, זה לא רק ב'זהירות' כי אין לנו זמן אבל ממש, להשלים את הענין של הרפורמה, אני מעריך שבתוך שנה מהיום ואולי אפילו פחות אנחנו נתחיל לראות את הפירות של השינוי, כמאזינים ולא כחברי כנסת ולא כוועד המנהל, אנחנו נראה איך מתמנים אנשים לשדרנים, למגישים, לעורכים וזה הדבר שבעטיו התכנסנו.

אמיר גילת: ברשותך, נגעת בנקודה מרכזית, הרפורמה, בעיניי, היא כאשר הצופה ירגיש אותה בבית, המאזין ברדיו והגולש באינטרנט ולא דקה קודם, וכמו שהזכיר קודם חבר הכנסת נחמן שי את החוק שגם הוא מתקשר לדוח אז גם בישיבה האחרונה של החוק דנו בנושא של גיוס טאלנטים ואנשי יצירה והחוק החדש כן מאפשר ל להעסיק בדרך חוקית אנשים על פי הנוהל.

אילן גילאון: תודה רבה.

אילן גילאון: קודם כל ברכות לאמיר.

אילן גילאון: אני רוצה להזכיר לכולנו שאנחנו לא עוסקים ברפורמה של אלא בדוח מבקר המדינה על התנהלות , ופה עולים דברים חמורים בתרבות הניהולית והייתי אומר כמעט פתולוגיה ארגונית שקיימת כאן.

אילן גילאון: אני לא אגע בשום דבר באופן קונקרטי, לא בא', לא בג' ולא בד'.

אילן גילאון: לפני קרוב לשנה אמרתי למנכ"ל ולאחר מכן הצטערתי ואני חוזר בי מן ההצטערות, שאולי הוא איננו האיש המתאים לנהל את משום שאני, שלא כחברי אורי אורבך, אני לא מאמין שהמטרה מקדשת איזשהו אמצעי בשום מקרה, בשום מקרה לא אבל, אמרתי שאני לא רוצה לגעת בעבר ואני לא רוצה להיות תקוע בעבר כי אני רוצה לדבר על העתיד.

אילן גילאון: הדבר שהכי מטריד אותי הוא המעבר לרפורמה משום שבתוך המדינית הזו כאן תלויים הדברים, כמו הסוציאליזם המכוער, מרינה, ואני דוגל דוקא בסוציאליזם היפה ולא המכוער, גם שבע מאות עובדים שכלואים בתוך המעבר הזה, גם שידורי המקור שתוקצבו בשנה האחרונה באפס, ויותר מזה, השאלה המרכזית היא האם האנשים שהיום מובילים את הרפורמה הם האנשים שיכולים לעשות את הדברים הללו ובלי להיכנס לפרטים כי תראו, הסיכום של כל מה שנאמר כאן בעיניי הוא לא הפרטים אלא הצלחת הרפורמה וזו אינה תלויה רק בשינויים ארגוניים, בניהול תקין של ענייני כח אדם ותרבות ארגונית נאותה וכו' וכו', כל אחד יכול לקרוא את הדבר הזה, זו אבן היסוד ומי שחושב ש"המטרה מקדשת את האמצעים והכל כדי שאנחנו נוכל לקיים שידור" שופך את התינוק יחד עם מי האמבטיה.

אילן גילאון: כשמקצרים הליכים ומטפלים בא' ובה' ובב' אז אלו הן כבר פתולוגיות שבכל רפורמה עתידית עלולות לצוץ מחדש.

אילן גילאון: לכן, אני הרבה יותר מוטרד, אני רואה שכאן אנחנו מאד אופטימיים וזה הרבה יותר נוח לדבר כך כי לאף אחד כאן לא נוח לערוך דיון שהוא יותר כואב, והלוא מדובר באנשים ובאנשים עם כוונות טובות, אנשים שאני בהחלט מחבב באופן אישי אבל דוח ביקורת המדינה עוסק בביקורת המדינה ולא ברפורמה העתידית שברור שהיא תהיה מצויינת ולכן אני שואל אותך מוטי, ואני הרי לא קטנוני, אתה עומד לגמור ביולי, והשאלה מכאן והלאה, הרי אתה בכלל יכול לעשות דברים שיהיו בסופו של דבר בלתי הפיכים וקשורים לרפורמה הזו, וזו בהחלט שאלה, לא שאלת תם וגם לא שאלה רטורית, זו שאלה אמיתית ואני שואל את השאלה הזו ואני חושב שהיא חייבת להיאמר.

אילן גילאון: אני מציע שנתייחס לדברים האלה,לא בקלות דעת, לא בקלות ראש וגם אם הדברים תוקנו, כי בדיסציפלינות אחרות, דברים כאלה יכלו ליפול בצורה מאד מאד קשה והם חמורים ביותר אז אני מצטער שאני מקלקל פה את החגיגה, אורי, אני לא מבין את הדברים שכפי שאתה מבין אותם, ולא היה ועד מנהל, והפוליטיזציה עם מה שדובר פה על השרים ועל יולי אדלשטיין אנחנו צריכים לדון במקום אחר, והיו גם שרים קודמים, אגב, זה לא התחיל בדבר הזה, מרינה, היו מפלגות אחרות, שאנחנו מכירים, בחירות של אחרות וכדומה.

אילן גילאון: התרבות הזו איננה נחלה לא של יום אחד, לא יציר של אדם אחד.

מרינה סולודקין: גם לא של הליכוד.

אילן גילאון: אני תמיד אומר: קודמיו, קודמיו, קודמיו של קודמיו, צריך לעשות את הדברים, לומר את הדברים בהאי לישנא ולא לברוח מהם ולכן אדוני יושב הראש בכך עומדים הדברים, מי מבצע מבחן ברפורמה ואילו תשתיות אנחנו מניחים, האם תשתיות של תרבות פוליטית קלוקלת, של פתולוגיה פוליטית, פתולוגיה ארגונית או משהו אחר?

יואל חסון: אתייחס לגבי ההערה שאמרת על מנכ"ל הרשות: ראו, המנכ"ל מסיים את תפקידו בתחילת יולי, כמובן שהדוח מדבר בעד עצמו, הדוח אינו פשוט, הוא גם לא פשוט למנכ"ל והוא יודע את זה והדברים שם נאמרו בצורה חדה.

יואל חסון: אין ספק שאם המנכ"ל היה אמור להמשיך בתפקידו ואם היה ממשיך אז ההדיינות היתה באופי אחר ובענין אחר אבל, כרגע יש בידי ראש הרשות החדש והמנכ"ל שיבוא להסיק את המסקנות וללמוד מן הענין, גם מן הטעויות של המנכ"ל והוא אמר שחלק מן הטעויות הוא לוקח על עצמו והוא מסכים להן, לכן, לבוא ולעסוק כאן עכשיו בטעויות - נראה לי לא במקום.

יואל חסון: היה כאן דיון לפני שנה או שנה וחצי שהיה דיון הרבה יותר חד וקשה.

יואל חסון: אני לא חושב שאתה חושב שהוועדה בראשותי היא ועדה לענייני קישוט.

יואל חסון: היא ועדה שיודעת לעבוד על הדברים.

יואל חסון: הדוח הוא ברור.

יואל חסון: בסיום נתייחס למסקנות הדוח ולשאלה איך צריך להתייחס לדוח הזה.

יואל חסון: לגבי התיחסות לטעויות של המנכ"ל באופן אישי אפשר לעסוק בהן ולדוש בהן, הוא אמר את שאמר, אין לי מה לעשות מעבר לזה, הוא לא ממשיך בתפקידו, אם הוא היה ממשיך בתפקידו אז היינו דורשים דרישות מסויימות אבל הוא לא אז נאחל לו בהצלחה ואני בטוח שהוא היה מוותר על המתנה הזו.

אילן גילאון: נאחל לו בהצלחה, מצטרף לזה מכל הלב.

יואל חסון: מאחל לו ואני מאמין שזו לא מתנת הפרידה שהיה רוצה.

נחמן שי: תודה רבה.

נחמן שי: אינני רוצה לקלקל את החגיגה, והדברים של אמיר מלאי ההתלהבות.

יואל חסון: מאיפה קיבלתם תחושה שאנחנו באיזו חגיגה?

יואל חסון: חילופי יו"ר – היו"ר אורי אורבך

נחמן שי: אני שומע את אמיר ומהדהדים לי קולות מן העבר, והכרתי באופן אישי יושב ראש שנכנס ל בהתלהבות מאד גדולה ועם הזמן היא הלכה וצנחה, זה היה לפני עשר שנים, אני לא מאחל לך את זה, אמיר, אני רק אומר שזה מוכר לי ואני לא רוצה לצנן חלילה את התלהבותך אבל המכשולים הבסיסיים שקיימים ב יכולים להכשיל גדולים וחזקים.

נחמן שי: ואני עוד לא יודע אם הם ישתנו או לא, זו השאלה, גם ברפורמה החדשה שמדובר עליה.

נחמן שי: לכן אני מאד מאד מכבד את הגישה החדשה שאתה מביא אתך ואני מבטיח, ככל שאני יכול במקום הזה, לסייע לך ולרשות כי זה נכס ציבורי מדרגה ראשונה אבל יחד עם זאת אנחנו עלולים להיקלע, עוד פעם, בעוד שנה או שנתיים, שהרי לא כל יום נעשה דיון כל כך יסודי, לנסיבות דומות, אז צריך לזכור את זה.

נחמן שי: הפוליטיזציה של הרשות, אני חושב שזה שורש הענין כמו שציינתם בצדק ואני קורא שוב, כדי שזה יירשם על קיר הברזל של : "ככלל, יש ליצור תנאים שירחיקו שיקולים פוליטיים מן ההחלטות המתקבלות בענין הרשות ויבטיחו את קיומה כערוץ שידור עצמאי שמקבל את החלטותיו לפי שיקולים ציבוריים".

נחמן שי: כל מילה מדודה ונכונה.

נחמן שי: כל מילה.

נחמן שי: אתם כתבתם את זה, זה נכון מאד.

נחמן שי: והלואי שזה יתקיים אבל זה לא יתקיים.

נחמן שי: למה?

נחמן שי: כי כבר עכשיו, בחוק הזה, שסוף סוף מחוקקים אותו אחרי ארבעים שנות רשות, אני רואה שזה לא יתקיים.

נחמן שי: הממשלה לא יכולה להתגבר על התיאבון שלה, היא לא יכולה ולא משנה איך קוראים לראש הממשלה, אני אעשה לך את זה יותר קל, לא משנה איך קוראים לו, אם מתחיל בא', בש', או בר', בכל אות, היא תמיד תנסה לדחוף את ידיה לתוך רשות השידור.

נחמן שי: אני מבטיח לך שגם בחוק החדש, אם הוא יעבור ואם ינתנו בו הגנות מסויימות תימצא הדרך.

נחמן שי: ואת זה אני אומר לך כדבר מצער משום שזה לא משנה, אנחנו מכירים את הגלגל, הוא מסתובב, זה יימשך.

נחמן שי: והיה צריך להרחיק את זה ובחוק, בגירסה הקודמת שלו, היו מספר נסיונות לעשות את זה אבל עובדה היא שברגע שהממשלה קיבלה את החוק החדש היא החזירה חלק מן המעורבויות הקודמות שלה ולכן זה יימשך וזה מצער אותי מאד כי הזדמנות כזו לא תחזור פעם נוספת.

נחמן שי: אלה הדברים, כך צריך, אמיר, כך תזכור, זה המנדט שלך, הוא כתוב פה, הוא כתוב פה, הוא יותר חזק מכל מנדט אחר.

נחמן שי: השידור, ראו, היא רשות שמשדרת שידורים טובים עד טובים מאד, צריך לזכור את זה, אני כן חושב שמבחן התוצאה קובע, גם ברדיו וגם בטלויזיה יש תכניות טובות ומעלה.

נחמן שי: צריך לזכור את זה.

נחמן שי: קול ישראל הוא מדיום תוסס, מלא ענין, תופס בשעות מסויימות נתח מאד משמעותי מן הציבור הישראלי, זו עבודה מפוארת.

נחמן שי: יכול להיות שיש בזבוז, יכול להיות שיש דברים לא תקינים אבל אני אומר, בואו נשפוט גם לפי המוצר ואת אותו הדבר יש לומר גם על הטלויזיה, למרות שהיא מתנהלת בתנאים שאינם דומים בכלל למדיום מסחרי, עדיין התכניות, החל בחדשות וגם בתחומים אחרים ובנושאים אחרים, הן טובות.

נחמן שי: גם תכניות דוקומנטריות, גם תכניות בידור ויש תכניות טובות.

נחמן שי: המוצר הוא טוב, הוא מביא כבוד, ולכן, צריך לזכור את זה, זה דבר שהוא מאד חשוב כי אם גם המוצר היה רע אז בכלל היה אפשר לסגור את העסק וזה כמובן לא יקרה אף פעם אבל המוצר הוא טוב.

נחמן שי: לגבי הניהול, אמר את זה פעם מוטי קירשנבאום, שמנכ"לים צריכים להיות גלדיאטורים, מוטי הוא לא גלדיאטור, הוא לא יכול היה להרים את הכל, הוא עשה כמיטב יכולתו ואני אומר את זה באחריות.

נחמן שי: נפלו פה פגמים אבל יחד עם זאת צריך לזכור שלא ראינו בשום מקום משהו אישי ובעיניי זה הדבר הכי משמעותי, האם הוא חטא באיזשהו חטא אישי?

נחמן שי: האם הוא חלילה נתן לגיסו?

נחמן שי: האם עבר איזושהי עבירה?

נחמן שי: לא מצאנו כזו וזה מאד חשוב בעיניי כי זה אולי מתחיל משם.

נחמן שי: ממקרים שבהם מנהל ניצל את כוחו לרעה והיו דברים כאלה בשירות הציבורי במדינת ישראל אבל כאן לא ראינו.

נחמן שי: בענין המינויים והחוזים וכל היתר, זה מעגל שמסתובב כל הזמן, אני מכבד את חמישים ושבעה המכרזים הפתוחים שאתה עומד ליישם אותם ואתה תראה שהתמנון מחכה לך ותיתקע אחרי עשרה או חמישה עשר מן הסיבה שהזכרתי לגבי מה שמנהל צריך להיות ומעוד סיבות שאתה לא מתאר ואז תמצא את עצמך מבקר בבתי משפט, בבתי דין לעבודה, מקבל מכתבים מעורכי דין, דורש להשהות, לעכב - - - חילופי היו"ר – היו"ר יואל חסון

יואל חסון: אתה יכול לדבר בלשון הווה.

נחמן שי: זה כבר קרה?

נחמן שי: ! ואני יודע כי גם אני מצאתי ערימה של תפקידים לא מאויישים לאורך שנים ואמרתי:

נחמן שי: לא יכול להיות אבל זה חזר וזה "תפס", זה כנראה משהו בסיסי, יחד עם זאת אני מבין את המוטיבציה של מנהל באשר הוא, שהוא גם רוצה לנהל את הרשות ולהביא אותה להישגים, הוא רוצה בכל זאת להשיג וטאלנטים לא מוצאים ברחוב על הריצפה ואם הם טובים ואם הם מתאימים לרשות ואם הם מוכנים להסתפק במה שהרשות משלמת שזה גם כן לא פשוט אז לוקחים אותם, מה לעשות, אז נכון נפלו פגמים וצריך לתקן אותם, אני לא אומר שלא אבל צריך גם לזכור שבאיזשהו מקום הרשות גם צריכה לשדר, היא צריכה להגיע למסך וכו'.

נחמן שי: אז תטפלו במה שצריך לטפל אבל יש כלל נוסף שצריך להדריך בנקודה הזו והוא "מודה ועוזב ירוחם".

נחמן שי: קודם כל הוא עוזב אז צריך להגיד תודה למי שהשקיע חמש שנים מחייו, היו לו מעט שערות ראש גם כשנכנס אבל צריך להגיד תודה, האדם השתדל, עשה כמיטב יכולתו, הביא דברים חדשים לרשות, אני אמרתי לו לאחרונה ואני חוזר על זה: תכניות הדת קיבלו גישה חדשה, מעניין לצפות בתכניות, אני רואה חלק, לא את כולן אבל מעניין לצפות.

נחמן שי: אפילו תכניות הדת, שהן דבר שהיה מוקצה כמעט ב הועלו עם גישה שאומרת שאפשר לשדרן.

נחמן שי: וזה חשוב.

נחמן שי: הדבר האחרון ואני מבקש אותו מכם, אעשה את זה גם בוועדת הכלכלה, אתם חייבים לעשות ולקיים שידורים למזרח התיכון, למרחב שקרוב אלינו, באנגלית ובערבית.

נחמן שי: לא מצאתי את זה בחוק, אני אנסה להכניס את זה, אני רוצה ומבקש שתביאו את זה גם אתם מיוזמתכם, אני חושב שזו אחריות שלכם, זה שירות מממלכתי, אני לא רוצה שירות הסברתי ולא תעמולתי, זה שירות ממלכתי שמדינה משדרת למדינות השכנות לה שנמצאות איתה ביחסים כאלה ואחרים ואתם לא תהיו הראשונים ולא האחרונים, עוד ועוד מדינות עושות את זה.

אמיר גילת: במבנה הארגוני החדש שאושר אתמול, מופיעה חטיבה בינלאומית ב והיא מתכוונת לראשונה בתולדותיה להפיק תכנים באנגלית, גם החוצה אל העולם.

אמיר גילת: תכני , לא ערוץ הסברה ותעמולה אלא תכני , חדשות, "עמוד האש" אם תרצו ותכנים יחודיים אחרים.

נחמן שי: רק אל תלמד אותם עברית, זה קודם כל.

אמיר גילת: באנגלית - אמרתי.

יעקב זלצר: יש לציין שבמקרה הזה של , שהתשובות באמת היו ענייניות וטובות וזה לא דבר מקובל ושגרתי שבא על דרך הכלל והיתה כוונה לשם כוונה באמת לתת תשובות ענייניות.

יעקב זלצר: אנחנו כמובן, כמו שעושים בכל מקרה, נמשיך לעקוב אחר קבלת תשובות ענייניות, חלק מן הנושאים אולי נעביר גם לוועדת שרים, זה תלוי בשיקול הדעת שלנו בהמשך, אם יהיו דברים שייתקעו בדרך אבל, אנחנו בהחלט עושים מאמץ מאד מתמיד יומיומי שבגופים המבוקרים לא רק יהיה דוח שיישאר בספריה אלא שיהיה גם מעקב לתיקון הליקויים ואני אומר לכם, ואני אומר את זה בכל הזדמנות, שלפני כשנתיים וחצי שלש אחוז תיקון הליקויים של מבקר המדינה נע בין 10% ל 15% מכל הדוח הגדול הזה שהוא הגיש, והיום הגענו, בזכות המעקב שלנו ושינוי שיטת העבודה שלנו, עם ירידה לפרטים, ל 55% תיקונים.

יעקב זלצר: זה הישג.

יואל חסון: אעיר לך, אני קורא את ההערות שלכם ולענין של ראש הממשלה, הנושא שאתם אחראים עליו כממשלה, אתם כמעט לא מתייחסים, אין לכם תשובות, יש תשובות מאד חלקיות לגבי החלק המרכזי, למה לא מונו בעלי תפקידים, למשל.

יעקב זלצר: המנכ"ל ענה על השאלות האלו וזו תשובת המנכ"ל.

יעקב זלצר: אני לא יכול לענות במקומו, אין לי סמכות להגיד למנכ"ל אבל מה שכן אנחנו בהחלט נמשיך לעקוב גם אחרי הנושאים האלה.

יואל חסון: המעקב הוא חשוב רק התשובות לצערי לא מספקות ואומר יותר מזה, הייתי מצפה גם להתייחסות של השר אדלשטיין על הביקורת שיש כלפיו.

יעקב זלצר: שלחנו לכל הגופים וגם למר אדלשטיין ואם הוא רוצה הוא עונה.

יעקב זלצר: אין בחוק סעיף שמחייב אותו לענות.

יעקב זלצר: יחד עם זאת אנחנו, עם שאלות המעקב, נפנה שוב ושוב ונגיע לתוצאות.

אריה אבנרי: אני לא רוצה לקלקל כאן את האוירה הפסטוראלית - - -

יואל חסון: איזו פסטוראליה?

אריה אבנרי: ברצוני לברך את יושב הראש החדש, וגם לאחל למנכ"ל הפורש הצלחה בדרכו החדשה.

אריה אבנרי: האמת היא שביחס לטיפול של אומ"ץ בנושא של , שנמשך כבר מספר שנים, אני נפש חצויה, כי אני כמקצועי עתונאי ואני מילאתי תפקידים בארגון המקצועי, אני יודע מה זה שבע מאות עובדים שצריכים ללכת הביתה ומה זה רפורמה, אבל, מצד שני, זה גוף שמנסה לשמור על מינהל תקין, ונתקלנו בשורה ארוכה של מקרים ומצאנו את מבקר המדינה ככתובת המתאימה לכך.

אריה אבנרי: בשנים האחרונות העברנו שורה של תלונות וחומרים למשרד מבקר המדינה, שחלקם מצאו את ביטויים בדוח וחלקם לצערי הרב לא מצאו את ביטויים הדוח.

אריה אבנרי: אנחנו מברכים את מבקר המדינה על הדוח הזה, בשעתו סברנו שצריך להיות דוח מיוחד על בלי להמתין לדוח הכללי ואולי אם הדוח היה מקדים בשנה ומספר חודשים אולי היו נחסכים מספר דברים אבל אפשר עכשיו לברך על המוגמר.

אריה אבנרי: אתמקד בשלש נקודות.

אריה אבנרי: האחת הוזכרה כאן, הפוליטיזציה.

אריה אבנרי: נכון שהנושא הזה הוא היסטורי במדינה עוד מימי בן גוריון וכולנו מכירים את הנושא הזה אבל היום או אתמול פורסם דוח של נציב הקבילות, הנציב של , אלישע שפיגלמן שהוא מעלה נושא חדש של שדרים או מגישי תכניות שהדיעות הפוליטיות שלהם מוצאות ביטוי בשידורים או בצורת ההנחיה או ברמזים או בחוסר סבלנות ואני פונה אל יושב ראש , כי אנחנו מצפים שהדוח הזה של אלישע שפורסם היום יקבל ביטוי מעשי וינקטו צעדים נוספים.

אריה אבנרי: נושא שני, לצערי הרב, אנחנו נתקלנו בתופעה שמבקרת הפנים של , איתנה, וצר לי שאיני זוכר להגות נכון את שם משפחתה, הפכה לנרדפת, זה הגיע למצב כזה שבשלב מסוים חשבנו שאנחנו צריכים לפנות אל מבקר המדינה ביוזמתנו, מבלי שהיא ביקשה מאתנו ולבקש שיגנו עליה מפני רדיפה.

נחמן שי: האם היא פירסמה שחיתויות?

אריה אבנרי: היא פירסמה כל מיני דוחות, שלא נעמו לצד זה או אחר והיא ממש נרדפת.

אריה אבנרי: במציאות הישראלית, יש דבר מאד מעניין, תמיד "שולפים" כל מיני "תיקים", כל מיני דברים כדי לנגח אותך ופתאום שלפו נגדה, ולא בדקנו את הנושא הזה ואין לנו כלים לבדוק, שהיא דיווחה כך או אחרת, כן עבדה במשרד או לא עבדה במשרד ולא זה מה שקובע כי הנושא המרכזי בעינינו הוא שמבקר פנים, לא רק מבקר פנים של , צריך לעשות את העבודה שלו, כל הנושא של ביקורת פנים במדינת שראל יש לו בעיה מכיוון שמבקרי פנים כפופים למנכ"לים ולשרים וזה נוגע לתנאי שכרם ותנאי עבודתם ויש בעיה עם זה אבל אני מצפה שבקדנציה החדשה, מבקרת הפנים או מישהו אחר, ימלאו את תפקידם כראוי.

נחמן שי: היה דיון בוועדה בענין קדנציה למבקר ומחקנו את מגבלת תקופת השירות כדי שהיא לא תהיה חשופה וכדי לחסן אותה.

אריה אבנרי: דבר אחרון ואסיים בנימה אופטימית, אני רוצה לומר לכם שאנחנו מברכים על השידור הציבורי, זה גוף רציני מאד, מקצועי מאד ודיבר כאן חבר הכנסת נחמן שי, שהיה פעם מן הצד השני של המיתרס והוא דיבר על הרמה הגבוהה של הרדיו והשאר, אני צופה לעתים קרובות והרבה מאד מן המשדרים, גם הדוקומנטריים, של הערוץ הראשון הם שידורים מדהימים ממש, חבל רק שהרייטינג הוא לא מספיק, יכול להיות צריכים למצוא דרכים לשווק את בצורה יותר טובה, שהרבה אנשים ידעו על תכניות, חוץ מן הלוח היומי שמופיע בעיתונים אז שוב, אני מברך על הדוח של מבקר המדינה ואני מקווה שבשנים הקרובות לא יהיו לנו דוחות דומים.

גיגי וולף: רק נקודה אחת שטרם התייחסו אליה ואנחנו מבקשים להעלות, נושא שהיה לקוי לאורך השנים ואנחנו חוששים שהוא לא מטופל גם ברפורמה המתוכננת הוא נושא התימחור.

גיגי וולף: מה שנקרא תימחור של שעת אולפן ושל שעת שידור.

גיגי וולף: אחת הסיבות שבגללן הגענו למצב שהגענו אליו היום היא שלא היה תקציב מסודר ויש לשאול את מנהל הטלויזיה האם יש לפניו תקציב שעומד לרשותו שעל פיו הוא מתנהל או שאומרים לו: תפיק מה שתפיק, ואחר כך נתאים את זה לכספים.

גיגי וולף: התימחור הוא דבר בסיסי ומתחייב והוא א-ב של מינהל תקין.

גיגי וולף: אשמח אם מישהו כאן ישיב לי, עדיין לא הצלחנו לקבל תשובה לשאלה הזו: כמה עולה שעת שידור, שעת אולפן?

גיגי וולף: ואנחנו מאד מבקשים ומקווים שהנושא הזה יטופל ברפורמה של כדי שלא נגיע שוב למצב שאנחנו נמצאים בו היום.

גיגי וולף: תודה.

ערן הורן: את צודקת.

ערן הורן: הנושא של תימחור הוא נושא שעלה בתקופתו של הוועד המנהל הקודם, התקבלה החלטה שהיות מרכיב כח האדם הוא מרכיב מהותי וההסכם הקיבוצי החדש עומד לשנות את כל צורת ההעסקה, אז העיתוי לדאוג שתהיה מערכת תימחור שבאמת נותנת למנהלים נתונים על עלות כל שעת שידור הוא אחרי שיתגבשו ההסכמים החדשים.

ערן הורן: לשם דוגמה, בהסכם הישן באולפן נתון היה תקן של עובדים שחייבים לשבץ אותם, בין אם צריך אותם ובין אם לא, והיה גם תקן של שעות שאותם עובדים מגישים בדווח, משמונה עד אחת בלילה בלי קשר למה שהם עושים אז על בסיס כזה להקים מערכת תימחור זה לא מעשי.

גיגי וולף: אבל גם לעתיד לבוא כדי שלא נגיע שוב לאותה נקודה, נראה שכרגע אין כוונה ליצור תימחור.

ערן הורן: לא נכון, אם וכאשר וכפי אנחנו מקוים ייכנסו לתוקף ההסכמים הקיבוציים, זו אחת המטלות שנצטרך לתת עליה את הדעת.

אריה שקד: אפשר להוסיף שליד כל מנהל מדיה יהיה איש כספים, רפרנט כספים שזה יהיה חלק מתפקידו, ובחלק מן המחלקות כמו החדשות בטלויזיה יהיו תקציבאים שהם חלק מן התקן החדש.

גיגי וולף: שידעו מול איזה תקציב הם פועלים.

אריה שקד: אנחנו מדברים על תקציבאים ואנשי כספים שלא היו במדיות.

אמיר גילת: מספר הערות לגבי התקציב.

אילן גילאון: איך אתה מתכוון להתייחס לשאר המבוקרים בדוח?

אמיר גילת: מיהם?

אילן גילאון: קרא את הדוח.

אילן גילאון: א', ג', ה'.

אמיר גילת: לגבי התקציב, המדיניות שלי היא לתת לכל ראש חטיבה וראש מדיה וראש מחלקה את התקציב הייעודי שלו ולא תהיה גם זליגה מתקציב לתקציב.

אמיר גילת: אני אומר את זה ברמה היותר גבוהה ואסביר.

אמיר גילת: מליאת קבעה לראשונה בתולדותיה מהם עוגני השידור של , הגדרנו אותם, זה אולי טרוויאלי אבל אף פעם לא הוגדר: תעודה, חדשות, תרבות, דרמה, וספורט והשלב הבא יהיה לקבוע כמה שעות שידור אנחנו רוצים לתת לכל אחד מן העוגנים האלה ואז נדאג שהתקציב יהלום את ההחלטה.

אמיר גילת: זאת אומרת, אם נחליט, למשל, שאנחנו רוצים ארבע עשרה שעות דרמה, נדאג שלמנהל מחלקת הדרמה יהיה תקציב שיאפשר לו להפיק ארבע עשרה שעות.

אמיר גילת: זה באשר לתקציב.

אמיר גילת: באשר לתימחור אני מסכים עם מה שאמר מנכ"ל כספים, גם אני שאלתי את השאלה הזו כשנכנסתי והתברר שכרגע אי אפשר לתמחר אבל אחרי הרפורמה, לא רק שיהיה תימחור אלא שיחידות "יקנו" במרכאות שירותים מן התקציב שלהם, זאת אומרת, אם מנהל הטלויזיה הישראלית ירצה להפיק תכנית ומנהל מחלקת הדרמה ירצה להפיק את אחת מארבע עשרה השעות, הוא יפנה אל מנהל מחלקת הטלויזיה ויקבל שובר שיאפשר לו לקנות את אותן השעות.

אמיר גילת: מר אבנרי יצא ולפחות לפרוטוקול אני אשיב לגבי ההערה שלו בענין הנציב אז קודם כל לא מדובר ב"דוח" ולא מדובר ב"פורסם" כי זה לא דוח, זה נייר עמדה וזה לא פורסם זה הודלף.

אמיר גילת: והנייר נכתב לבקשתי כיוון שאנחנו רצינו, במליאת , לדון בנושא הזה של הבעת דעות בשידור, עוד לא קבענו עמדה, אנחנו חשים שיש איזשהו סחף בנושא הזה של שדרן, עיתונאי - - -

אורי אורבך: האם יותר מדי דעות ימניות נשמעו?

אמיר גילת: יותר מדי דעות ובוא לא נגרור את זה כרגע, יותר מדי דעות ואנחנו צריכים לקבל החלטה עניינית.

אורי אורבך: כשאני מקשיב, אני לא שומע דעות ימניות.

יואל חסון: חבר הכנסת אורי אורבך, האם אתה באמת לא רואה דעתנות יתר?

יואל חסון: ואם פעם היו ראיונות של אנשי ציבור ובעלי תפקידים והם היו מתראיינים, אז היום יש יותר פרשנים שמתראיינים מאשר אלה שנושאים באחריות עצמה.

יואל חסון: האם אתה לא שם לב לזה?

אורי אורבך: אני בעד מיגוון של דעות שיישמעו.

יואל חסון: אבל הפרשנים, האם נראה לך הגיוני שרוב זמני השידור הם אנשים שמראיינים אחד את השני, פרשנים שמראיינים אחד את השני?

אורי אורבך: אם יש דעות אישיות, אם נשמעות דעות אישיות, וזו הטענה שלי, צריך מיגוון של דעות אישיות.

נחמן שי: כמה שנים אתם תייללו שאין לכם נגישות?

אורי אורבך: דיברתי על מיגוון, זה הכל.

אורי אורבך: לא שרק דעות שלי יישמעו אלא מיגוון של דעות, זה מה שאני רוצה.

אורי אורבך: הנה, היו תלונות.

אמיר גילת: בתשובה לשאלה שנשאלה פה, הנושא בבדיקה, אני ביקשתי מנציב הפניות להכין נייר עמדה והמליאה התחילה לדון בזה.

אמיר גילת: נגבש החלטה ואני לא קובע ערכית כרגע אם זה נכון או לא נכון, העובדה היא שיש סחף של הבעת דעות בשידור ואנחנו רוצים לבדוק.

אמיר גילת: לגבי המבקרת, אמרתי אתמול בדיון עם הוועד המנהל, שבו דנו גם בנושא של המבקרת, שאנחנו עומדים מאחורי מבקרת הפנים שלנו, היא עושה עבודה חשובה ולא פעם גם חוסכת כספים לרשות בזכות הביקורת, אני רואה בביקורת כלי ניהולי חשוב, ובהחלט נותנים לה את מלוא הגיבוי.

אמיר גילת: באשר לשאר המבוקרים, אני לא רוצה להתייחס כרגע, נעבור סעיף סעיף אחרי כל מימצא בדוח.

אמיר גילת: אני מבטיח יישום מלא של הדוח.

יואל חסון: אסכם את הדיון בהחלטות הוועדה.

יואל חסון: קודם כל אני מצטער אם היתה איזושהי אוירה רגועה או ידידותית לסביבה, זה לא רומז שאנחנו חושבים שהדוח הזה הוא לא חמור, אנחנו חושבים שהדוח הזה הוא דוח חשוב, הדוח הזה הוא חשוב וחמור ובעל משמעות רבה ביותר לעתידה של רשות השידור.

יואל חסון: ההתייחסות הקלה כאן היא בהקשרים האישיים של מנכ"ל הרשות שמסיים את תפקידו והדברים שלו נאמרו בצורה ברורה, גם על ידי הדוח וגם על ידו עצמו ועכשיו מה שנותר הוא לשמוע את שאמר ראש הרשות מר גילת שאמר בצורה ברורה שהוא מתכוון ליישם את מסקנות הדוח הזה ולטפל בליקויים שהוצגו והם רבים.

יואל חסון: אני אומר לך, אתה קיבלת מטלה מאד מסובכת ומאד מאד מורכבת, אבל, יכול להיות שזו דווקא העת המיוחדת שבה יקרו הדברים שלא קרו הרבה שנים, יכול להיות שבאמת הרפורמה תצא לדרך ותוכח אחת ולתמיד ויכול להיות שגם אתה תקבל את ההחלטות הנכונות, מה שבטוח הוא שיש לך את הדוח הזה על השולחן, ואני חושב שכדאי לך לקחת אותו ברצינות ולהתייחס לליקויים שם ולדברים שם כי גם אם הם נוגעים בדברים ספציפיים הם עדיין מתייחסים לתרבות ניהולית שהיתה קיימת שם ולפתולוגיה ארגונית, כפי שאמר חבר הכנסת גילאון, פתולוגיה ארגונית בעייתית ביותר, ולכן צריך פה לגעת בזה ואתה חייב, זו אחריות שלך לעשות את זה.

יואל חסון: אני רוצה להודות למבקר המדינה ולצוותו על הדוח הזה ואני רוצה לומר, בהקשר של הליקויים, שאנחנו נמשיך ונעקוב אחרי הביצוע.

יואל חסון: אנחנו נקיים דיון מעקב בטווח זמנים שאנחנו נשקול אותו כי אני רוצה לראות כיצד מתפתחת הרפורמה.

יואל חסון: זה קשור לעיתוי ואני מחכה לראות איך הדברים מתפתחים שם ואז אחליט מתי יהיה דיון המעקב והדיון הבא יהיה בנוכחות ראש הממשלה והשר אדלשטיין והשרים הרלבנטים, כדי לוודא שהשר הממונה עובד על זה שהדברים יטופלו ושאתה, כמי שמונה על ידי השר הממונה ועל ידי הממשלה, מקיים את הדברים.

יואל חסון: הדבר הנוסף שמבחינתי הוא אמירה חשובה של הוועדה, שצריכה להיאמר הוא שאני מאד מקווה שהרפורמה תתייחס ותשפיע ותצמצמם כמה שיותר את מעורבות השר הממונה.

יואל חסון: אני חושב שצריך להיות ניתוק בין השר הממונה לבין המינוי של בעלי התפקידים ב, אני חושב שהשליטה הזו כביכול ב או הרצון הזה להיות ב, היא חרב פיפיות, והשידור הציבורי צריך להיות שידור עצמאי, הוא צריך להיות שידור מקצועי, צריך שבעלי התפקידים בו יהיו אנשים מקצועיים והוא צריך לתת דין וחשבון רק על המקצועיות ורק לציבור ולא למי שמינה אותו.

יואל חסון: אני חושב שזה הדבר הנכון ויש דרכים -באמצעות ועדות מקצועיות וועדות אחרות שיכולות להבטיח את המינוי, את מינויי האנשים הטובים ביותר, עם מינימום עד אפס שיקולים פוליטיים.

יואל חסון: אני מאד מקווה שילכו לכיוון הזה, ואם לא ילכו לכיוון הזה אז הוועדה לביקורת המדינה תצטרך להיכנס לענין הזה בצורה נוספת, בוודאי אם תהיה אינדיקציה, לדוגמה, אם יסתבר שמינוי המנכ"ל הבא הוא מינוי שיש בו יותר אספקטים פוליטיים ממקצועיים אז נבחן ונראה, לא יודעים מי המנכ"ל שאמור להיות אבל אני בהחלט מתכוון לעקוב ולוודא שלא יגברו השיקולים הפוליטיים על פני השיקולים המקצועיים ולצערי, ברוב המקרים ניתן להבחין אם השיקולים הפוליטיים גוברים וגם בהתנהלויות האחרות, לא בטוח שהן כבר לא נעשו, לגבי ההרכב של הוועד המנהל ולגבי הרכב של המליאה אבל, אני מקווה שלגבי הרפורמה תהיה הבטחה שלא תהיה עוצמה גדולה מדי לשיקולים פוליטיים ועוצמה בכלל.

יואל חסון: אנחנו נעקוב אחרי הדבר הזה.

אורי אורבך: מילה על עצם זה שיש רפורמה, כי אנחנו על סיפה של רפורמה וגם זה קרה כבר בשנים האחרונות.

יואל חסון: אז אנחנו, כמו שאמרתי, נותנים צ'אנס הפעם לרפורמה הזו שאני מקווה שהפעם כן תעבוד וכן תיושם ותהיה לה משמעות גם לגבי ההתחדשות, ואני מבקש שגם הרפורמה, כשהיא תעבור, אני מקווה שהיא תהיה גם התחדשות של כח האדם, התחדשות רעיונאית, תוכן חדש, דברים חדשים, ואנחנו נעקוב אחרי זה גם בהמשך הדיון כמו שאמרתי, בכפוף לדרך בה תתקדם הרפורמה.

יואל חסון: מר שקלאר, מאחל לך הצלחה בהמשך דרכך ואני מודה לכולכם על ההשתתפות.

יואל חסון: תודה רבה, הישיבה נעולה.