ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 399, 2011-06-15 09:30

אמנון כהן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

אמנון כהן: על סדר היום – הצעה לסדר, דיון מהיר בנושא שינוי במדיניות המשטרה ומגבלות חדשות על עליית יהודים דתיים להר הבית של חברי הכנסת: זאב אלקין, אריה אלדד, אורי אריאל, ציפי חוטובלי, מיכאל בן ארי.

אמנון כהן: אני מציין שזו ישיבת מעקב.

אמנון כהן: הדיון הראשון התקיים ב-29 במרץ, 2011.

אמנון כהן: היה דיון והועלו טיעונים על ידי חברי הכנסת.

אמנון כהן: הסיכום היה, אני קורא מפרוטוקול הדיון - - אריה ביבי אומר פה: אני חושב שכדאי שנפסיק את הדיון, שהמשטרה תביא את הנהלים שלה, נעבור על הנהלים, נראה אם משהו לא בסדר, ואם לא מקיימים את הנהלים אז זה לא בסדר.

אמנון כהן: זאת אומרת – אם יש נהלים ואם מקיימים אותם.

אמנון כהן: יושב ראש הוועדה, דוד אזולאי אמר שהוא מקבל את הגישה, מקבל את הבקשה, כך מסיימים את הדיון ואז יוצא מכתב המופנה לשר אהרונוביץ, בדבר מדיניות המשטרה לגבי עליית יהודים להר הבית, מכתב מתאריך 30.3 והוא מציין: "בפגישה שהתקיימה בוועדה ב-29.3 עסקה הוועדה בהצעה לסדר היום של חברי הכנסת, לדברי חברי הכנסת, יהודים דתיים וחיילים במדים מופלים לרעה בעליה להר הבית.

אמנון כהן: בסיכום הדיון מתבקשים מספר דברים: 1.

אמנון כהן: להמציא לוועדה דו"ח בדבר הקריטריונים המתירים עליה להר הבית 2.

אמנון כהן: לדווח לוועדה מתי ולמי בודקים את תעודות הזהות כאשר הוא מבקש לעלות להר הבית 3.

אמנון כהן: מה נחשב לדעת המשטרה כפרובוקציה..." – כנראה בדיון עלו הטיעונים הללו - -

זאב אלקין: זה לא קשור לדיונים.

זאב אלקין: עלה בדיון העניין שיש רשימת מעוכבי כניסה.

אמנון כהן: אני מדבר על המכתב שהופנה לשר.

אמנון כהן: היה הנושא של טיעון לפרובוקציה.

זאב אלקין: שאלנו למה אנשים מעוכבי כניסה ואמרו לנו – הם עשו פרובוקציה.

זאב אלקין: שאלנו מה זו פרובוקציה.

זאב אלקין: לזה כבר לא קיבלנו תשובה.

אמנון כהן: אז הוא שאל בשם של חברי הוועדה.

אמנון כהן: אני ממשיך: "4.

אמנון כהן: להשיב לוועדה האם מאפשרים לחיילים במדים לעלות להר הבית 5.

אמנון כהן: להציג לוועדה רשימה של אנשים המנועים מלעלות להר".

אמנון כהן: המשרד של השר לביטחון הפנים שולח תשובה, הרל"שית כותבת בתאריך 6 לאפריל: מכתב המופנה ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת דוד אזולאי: "מדיניות המשטרה בדבר עליית יהודים להר הבית, סימוכין – מכתבתך.

אמנון כהן: מאשרת בברכה קבלת מכתבך שבנדון לשר לביטחון הפנים, ופנייתך הועברה לבדיקת הגורמים המקצועיים, עם תום הבדיקה נשיבך במישרין".

אמנון כהן: זה היה ב-6 לאפריל.

אמנון כהן: שאלו אותי כיושב ראש ועדה חדש אם קיבלתי איזושהי תשובה לגבי נהלים, פרוצדורות, אנשי מנהלת הוועדה בדקו במשרדים ולא קיבלנו, ולכן ראינו לנכון לקיים פגישה נוספת על מנת לראות אולי נשמע ונקבל תשובות על מה שאפשר.

אמנון כהן: היינו מאד רוצים לשמוע.

אמנון כהן: אני חושב שבשלב הזה הדברים ברורים.

אמנון כהן: ניתן למשטרה להגיב על הדברים.

זאב אלקין: בכתב לא קיבלת שום דבר.

אמנון כהן: בכתב לא קיבלתי.

אמנון כהן: כנראה רוצים לבוא לפה, להסביר לחברים.

זאב אלקין: בכוונה ביקשנו בכתב, כנראה שחודשיים וחצי זה יותר מדי זמן.

אמנון כהן: כנראה יש עוד דברים, המשטרה עוסקת במגוון רחב של נושאים ופעילויות, כולל בגבולות, כולל בביטחון פנים, כולל כל מה שקורה בתווך המדינה.

אמנון כהן: אבל אנחנו נשמע, יש פה נציגים נאמנים ומסורים שעושים עבודתם נאמנה.

אמנון כהן: נשמע אותם וכמובן נתקדם בדיון.

אמנון כהן: מי ירצה לדבר, בבקשה?

אבי ביטון: אני מפקד היחידה למקומות קדושים בירושלים.

אבי ביטון: אנחנו דוחים בתוקף את הטענות בדבר התנכלות מצד המשטרה ליהודים המבקשים לעלות להר הבית.

אבי ביטון: משטרת ישראל משקיעה משאבים משמעותיים כדי לאפשר ביקורים בהר הבית תוך הבטחת השמירה על הסדר הציבורי ושלום הציבור.

אבי ביטון: מרבית המבקרים בהר הבית מגלים שביעות רצון מההסדרים הנוהגים.

אריה ביבי: אני חושב שאתה מחטיא את המטרה.

אריה ביבי: היתה ישיבה כאן, את כל הנימוקים האלה שמענו.

אריה ביבי: היה סיכום של הוועדה.

אריה ביבי: אם אתה רוצה שנטחן פה מים נמשיך לשמוע אותך.

אריה ביבי: כל אחד ישמיע.

אריה ביבי: אנחנו רוצים עניינית – הוועדה ביקשה להביא נהלים.

אריה ביבי: אתם טענתם שיש נהלים מסודרים.

אריה ביבי: להביא את הנהלים, ללכת אחד לאחד לפי הטענות ואם הנהלים עונים על הטענות – אז זה בסדר.

אריה ביבי: בוא, תגיע לעניין.

אמנון כהן: הוא הולך בקצב שלו.

אמנון כהן: תן לו.

אריה ביבי: אתה היושב ראש, אבל על מנת לחסוך זמן - - סליחה שהתפרצתי.

אמנון כהן: חבר הכנסת ביבי – לך יש ניסיון רב בתחום הזה, בתפקיד וגם בעשיה הציבורית.

אמנון כהן: אבל אנחנו נותנים לכל אחד בקצב שלו.

אמנון כהן: מתחיל בפתיח ואז נכנס לדברים.

אבי ביטון: תודה.

אבי ביטון: אז אמרתי – מרבית המבקרים מגלים שביעות רצון מההסדרים הנוהגים.

אבי ביטון: אני באופן אישי מקיים מפגשים עיתיים עם מארגני הקבוצות, חלק מהם גם יושבים פה אתנו, בוועדה.

אמנון כהן: אני יוצא מהישיבה לפרק זמן ויחליף אותי חבר הכנסת אריה ביבי.

אבי ביטון: אני רוצה להציג פרסומי אינטרנט של אתרי העולים שמעידים על כך שיש מגמה חיובית מאד בעליית היהודים להר הבית, ואני אציג את זה.

אבי ביטון: קבוצה גדולה מקרני שומרון עלו בערב חג השבועות להר הבית, בהשתתפות והדרכת חבר הכנסת ד"ר מיכאל בן ארי.

אבי ביטון: לדברי העולים העליה התקיימה ללא הפרעות וללא המתנה בתור.

אריה ביבי: היות ואני מחליף את היושב ראש כרגע – לך לפי השיטה שלי.

אריה ביבי: אני רוצה שתהיה תכליתי.

אריה ביבי: היינו בוועדה הזו, ישבנו, דיברנו.

אריה ביבי: תן לי מענה למה שהוועדה העלתה.

אבי ביטון: תן לי להגיע.

אריה ביבי: תגיע כבר.

אריה ביבי: בבית הספר הוציאו אותי בגלל שלא היתה לי סבלנות למורה.

אריה ביבי: אז בוא תגיע כבר לעניינים.

זאב אלקין: אגב, יש לך הסבר למה לא העברתם חומר בכתב, כפי שהוועדה ביקשה?

אבי ביטון: אין לי הסבר.

אבי ביטון: אנחנו העברנו לפני שבוע וחצי איזשהו מסמך - -

זאב אלקין: חומר בכתב?

קריאה: לא.

קריאה: הוא העברי למפכ"ל.

קריאה: המפכ"ל עוד לא העביר.

אבי ביטון: אני אמשיך, ברשותכם, סמוך לאחר כיבוש הר הבית על ידי מדינת ישראל במלחמת ששת הימים החליטה מדינת ישראל לאסור על תפילת יהודים בהר הבית.

אריה ביבי: הייתי מפקד ירושלים.

אריה ביבי: בוא תגיע לעניין, חביבי.

אבי ביטון: זה העניין.

אבי ביטון: לאורך השנים הוגשו מספר עתירות לבג"ץ כנגד המדיניות.

אבי ביטון: כל העתירות נדחו, וזאת מדיניות הממשלה גם היום.

אבי ביטון: המשטרה אוכפת את האיסור הנוגע לתפילה גלויה או כל פעילות פולחנית אחרת בעלת סממנים חיצוניים וגלויים.

אבי ביטון: כן אסורה כל פעילות פרובוקטיבית פוליטית או הפגנתית במהלך הביקור בהר.

אבי ביטון: קיימים איסורים נוספים כגון – הכנסת תשמישי קדושה, אלכוהול, נשק חם או קר.

אבי ביטון: לראיה, בקבוק היין שהוכנס בשבוע שעבר להר הבית שגרם למהומות ביום השישי, להתפרעות קשה בהר הבית.

אבי ביטון: הקו המנחה את משטרת ישראל הוא שהפרת כללי הביקור הנוהגים בהר הבית יוצרת סיכון חמור ומיידי לסדר הציבורי ושלום הציבור.

אבי ביטון: הפרת כללי הביקור עלולה למנוע את כניסתו של אותו אדם להר הבית.

אבי ביטון: אדם שיביע באופן מפורש – או בדיבור, או בהתנהגות, את כוונתו שלא לציית לכללי הביקור הנוהגים בהר, חד משמעית לא ייכנס להר הבית.

אבי ביטון: תכלית מניעת הכניסה במקרים אלו – להבטיח את הסדר הציבורי ואת שלום הציבור, למנוע שפיכות דמים, ולהבטיח כי הר הבית יוכל להיות פתוח לאלפי המבקרים המקפידים לציית לכללי הביקור הנוהגים.

אבי ביטון: בהקשר זה יש להזכיר כי בעבר, בעקבות הפרות סדר חמורות בהר הבית, נסגר הר הבית לשלוש שנים.

זאב אלקין: שאלת הבהרה לגבי משפט שאמרת – אמרת שמי שלא ייכנסו זה אנשים שהביעו באופן מפורש את כוונתם לא לפעול לפי הכללים.

זאב אלקין: האם חבישת כיפה נחשבת הבעה באופן מפורש כוונה שלא ללכת לפי הכללים?

אבי ביטון: חברים, יש לי פה תמונות של אנשים שנכנסים עם כיפות להר הבית, אין הגבלה.

זאב אלקין: אני אזכיר לך מה היה בדיון הקודם.

זאב אלקין: אני הייתי בין אלה שטענו.

זאב אלקין: היו אליכם שלוש טענות.

זאב אלקין: נשים כרגע הצידה את השאלה של החיילים – זה כבר עבר פה.

זאב אלקין: 1.

זאב אלקין: מי שבא עם כיפה - שני אזרחים ישראלים, או אותו אזרח מגיע פעמיים: פעם אחת בכיפה ופעם שניה בלי כיפה - כללי הכניסה שלו שונים – כמה זמן הוא צריך להמתין, מה גודל הקבוצות, מה מותר לו, מה אסור לו.

אבי ביטון: חד משמעית לא נכון.

אריה ביבי: אני שואל שאלה : בישיבה הקודמת היו טענות של חברי כנסת.

אריה ביבי: השגתי פחות או יותר פשרה כי לא רציתי שיהיה עליהום, עליכם, על המשטרה.

אריה ביבי: ואז אמרתי שהיות ואנשי המשטרה אמרו שיש נהלים וכן הלאה – שתשלחו לנו את הנהלים.

אריה ביבי: הנהלים לא נשלחו.

אבי ביטון: אלה הנהלים.

אריה ביבי: הנהלים היו צריכים להישלח בצורה מסודרת וחברי הכנסת היו צריכים להתכונן עליהם.

אריה ביבי: הנהלים לא נשלחו.

אריה ביבי: במקום זה, ואני באמת אוהב את המשטרה, אני אפילו יושב ראש השדולה, אבל כשבאים להציג דברים אתה קודם כל צריך לענות על השאלות שחברי הכנסת שאלו בפגישה הקודמת.

אריה ביבי: תאמין לי שאם היית עונה לשאלות היה הרבה יותר קצר לך והרבה יותר נוח.

אריה ביבי: היו שאלות של חיילים במדים שלא נותנים להם להיכנס, לעלות להר הבית.

אריה ביבי: היו שאלות של אנשים עם כיפה שלא נתנו להם לעלות להר הבית.

יהודה גליק: לא, שיש כללים אחרים.

יהודה גליק: .

יהודה גליק: כללים שונים.

אריה ביבי: היו גם שאלות שנניח – סימנתם אנשים ואמרתם – אלה לא יעלו.

אריה ביבי: אז בוא תענה על השאלות האלה, אל תלך סחור-סחור, כי סחור – סחור זה חבל, אתה מבזבז לך את התחמושת שלך.

אבי ביטון: קודם כל, אני לא הולך סחור – סחור.

אבי ביטון: אני דיברתי על הכללים, סיימתי עם הנושא של הכללים, זה הכל.

אבי ביטון: אלה הכללים.

אבי ביטון: חד משמעית.

זאב אלקין: אין הגבלה על גודל קבוצות?

אבי ביטון: אני אגע בנושא גודל הקבוצות.

אבי ביטון: אני הכנתי את עצמי לדיון.

אבי ביטון: להלן הסדרי הבידוק הנוהגים בהר הבית: כאשר מבקר ישראלי מגיע לשער המוגרבים הוא נדרש להציג תעודה מזהה.

זאב אלקין: כל ישראלי.

זאב אלקין: אבי ביטון כל ישראלי.

זאב אלקין: לפי מה מחליטים מי ישראלי ומי לא?

זאב אלקין: תייר גם נדרש - - ?

זאב אלקין: מיכאל בן יאיר ערבי ישראלי גם נדרש להציג תעודת זהות?

אבי ביטון: מוסלמי או נוצרי?

אבי ביטון: כל מי שנדרש משער המוגרבים והוא ישראלי, נדרש להציג תעודת זהות.

זאב אלקין: תייר גם נדרש?

אבי ביטון: לתייר אין תעודת זהות.

אבי ביטון: בדרך כלל תיירים מגיעים עם מדריכי קבוצות, אז - -

זאב אלקין: כלומר, מי שמגיע באופן עצמאי ולא נראה עם קבוצה גדולה של תיירים – אתם מבקשים ממנו תעודת זהות.

אבי ביטון: כן.

זאב אלקין: אוקיי.

זאב אלקין: נאמר לפרוטוקול.

זאב אלקין: אם חברי כנסת יעשו ניסוי כזה ויתברר שלא נכון - -

אבי ביטון: גם בלי כיפה אנשים נדרשים להציג תעודת זהות.

אבי ביטון: זו ההנחיה.

טלב אלסאנע: מה, הוא בחקירה משטרתית?

אריה ביבי: חבר הכנסת אלסאנע, בוקר טוב.

אריה ביבי: טלב אלסאנע: אם הם זקוקים להגנה - - מיכאל בן ארי: תגיד לי מי מגן לך ואגיד לך מי אתה .

אריה ביבי: מ"מ היו"ר אריה ביבי: הלוואי והייתי מאמין לך.

קריאות: - -

אבי ביטון: רוב הישראלים נכנסים לאתר לאחר הצגת התעודה המזהה ולאחר בידוק באמצעות מגנטומטר ובדיקת כבודה.

טלב אלסאנע: אני מבקש שתחזור בך.

אריה ביבי: על מה?

טלב אלסאנע: שאתה מאמין לי ואני מאמין לך.

אבי ביטון: ביחס למספר עשרות אנשים, חילוניים ודתיים, שגורמי הביטחון סבורים שיש לערוך לגביהם בדיקה מעמיקה יותר בטרם יוחלט לאפשר את עלייתם להר מסיבות שונות, מתבצעות בדיקות מעמיקות יותר.

אבי ביטון: ההמתנה עד לקבלת עמדה סופית ביחס לעליה להר של הקבוצה הזו אורכת מספר דקות.

אבי ביטון: בעניין זה ניתן להוסיף כי בעת האחרונה, על מנת לקצר את משך ההמתנה טרם הכניסה להר, מארגני קבוצות רבים – ואמרתי שיושבים אתנו כאן מארגני קבוצות כאלה – מעבירים רשימות קודם לכן ליחידה.

אבי ביטון: אנחנו מבצעים את הבידוק קודם לכן, הן מגיעות ונכנסות ללא עיכובים לתוך שטח ההר.

זאב אלקין: מה זה נסיבות שדורשות בדיקה יותר מעמיקה, אתה יכול לתת קריטריונים?

אבי ביטון: אני כרגע לא יכול לפרט על זה.

זאב אלקין: למה?

אבי ביטון: יש אנשים שנדרשת לגביהם בדיקה מעמיקה יותר.

טלב אלסאנע: יש כאלה גורמים שנכנסים ב - -פרובוקטיבית.

טלב אלסאנע: אתם לא מתייחסים אליהם בצורה אחרת?

טלב אלסאנע: שהמטרה שלהם לעורר ריב ומדון.

זאב אלקין: כל יום שישי נכנסים לשם, טלב.

טלב אלסאנע: יש כאלה שמשתמשים בדת כשיקול מפלגתי – פוליטי.

אריה ביבי: יש מספר קבוצות כאלה.

אריה ביבי: גם יהודים וגם ערבים.

טלב אלסאנע: לא, לא - - יהודים מתנחלים.

טלב אלסאנע: כל היהודים טובים חוץ מקבוצה קטנה.

קריאות: - -

זאב אלקין: אני רק מנסה להבין למה יש משהו שאי אפשר לפרט אותו.

אבי ביטון: יש אנשים שיש חשד לגביהם

זאב אלקין: שאלתי – מה הקריטריונים שלפיהם אתם מחליטים שצריך בדיקה יותר מעמיקה.

אריה ביבי: אתה יכול להגיד את הקריטריונים, זה לא סוד.

אבי ביטון: יש אנשים שיש חשד לגביהם שעלולים לייצר פרובוקציה - -

אריה ביבי: שיש לכם מידע – דבר.

זאב אלקין: מה זה אנשים?

זאב אלקין: זה שמות.

אבי ביטון: שמות.

זאב אלקין: זאת אומרת שברגע שאתם רואים שמישהו מציג תעודת זהות, נניח שלא העבירו לכם רשימה מראש.

זאב אלקין: מגיעה קבוצה ואתם דורשים מכל אחד – חובש כיפה או לא חובש כיפה, להציג תעודת זהות.

זאב אלקין: הוא הציג תעודת זהות ואתה אומר שאתה מתחיל לבדוק לעומק רק אם לפי תעודת הזהות הוא נכנס לאיזושהי רשימה שיש לך סיבה להניח שיש - -

אבי ביטון: אם אותו אדם יש חשד לגביו שעלול לעורר פרובוקציות - -

זאב אלקין: יש רשימה כזו.

אבי ביטון: בדיוק.

אבי ביטון: אנחנו נדרשים לבדיקות נוספות.

אבי ביטון: ברגע שאנחנו מסיימים את הבדיקות – זה אורך מספר דקות מאד מצומצם - -

זאב אלקין: כמה אנשים נמצאים ברשימה כזו?

אבי ביטון: אני לא יכול - -אין לי את הנתון הזה כרגע.

זאב אלקין: אתם צוחקים מאתנו?

זאב אלקין: אנחנו ביקשנו, מפורשות, רשימת מעוכבי כניסה.

זאב אלקין: זה כתוב בהחלטת הוועדה.

אבי ביטון: אני יכול לומר בערך - כמה עשרות, לא יותר.

זאב אלקין: זאת אומרת שאם אותו אדם שמגיע ולא נכנס לרשימה של אותם עשרות – אין שום צורך בשום בדיקה, והוא יכול מיידית לעלות.

אבי ביטון: לא.

אבי ביטון: עושים לו בדיקה - הוא מציג תעודת זהות, עושים לו בדיקת מגנטומטר, בדיקת כבודה ולאחר מכן, אחרי ש- -

זאב אלקין: שוב – לכל אחד.

אבי ביטון: בדיקה רגילה.

זאב אלקין: והוא יכול מיידית לעלות, הוא לא צריך להמתין לקבוצה.

אבי ביטון: גם אנשים שצריכים לבדוק אום באופן מעמיק יותר נדרשים לחכות מספר דקות מאד מצומצם.

זאב אלקין: זה בסדר, אני שואל על כל האחרים.

אבי ביטון: כל האחרים – את מספר הדקות האלה הם לא מחכים.

זאב אלקין: ביקשנו את אותה רשימה של כמה עשרות.

זאב אלקין: .

אריה ביבי: רשימות של מעוכבי כניסה?

אריה ביבי: אתה לא תוכל להעביר רשימה כזו - -הוועדה ביקשה נהלים, היא לא ביקשה רשימה ספציפית.

זאב אלקין: - -

יהודה גליק: רשימת שמות, כן.

אריה ביבי: אדוני, מה התפקיד שלך, פה?

מיכאל פואה: אני הכנתי את הדוח.

אריה ביבי: עם כל הכבוד, יש פה חברי כנסת, תעביר להם את הדו"ח, שהם ישאלו שאלות.

אורי אריאל: אם אפשר – אני מבין את הרגישות ברשימה של שמות ספציפיים.

אורי אריאל: יש ועדת משנה שהיא סגורה - -

אריה ביבי: אני מכיר את הוועדה, אני חבר בה.

אריה ביבי: לגבי השמות או דברים ספציפיים יותר – אפשר להביא את זה לוועדת משנה.

אריה ביבי: יש ועדת משנה לעניינים חשאיים של המשטרה.

אריה ביבי: אפשר לשם להביא את זה, ושיביאו לך או שאתה תבקש להיכנס.

זאב אלקין: ביקש את זה יושב ראש הוועדה.

זאב אלקין: זה לא הגיע אליו.

זאב אלקין: כולל רשימת מעוכבי כניסה.

אריה ביבי: רשימת מעוכבי כניסה, זה – רק בוועדת משנה

טלב אלסאנע: הכוונה היא להכריז על הישיבה הזו – ישיבה סגורה?

אריה ביבי: לא, לא.

טלב אלסאנע: לחברי כנסת שלא מהימין?

מיכאל בן-ארי: חברי כנסת שהם אויבים, כנראה שלא יהיו.

טלב אלסאנע: חברי כנסת טיפשים וגזענים.

טלב אלסאנע: זה - - להיות טיפש וגזען.

אריה ביבי: לא באנו פה ל - -

טלב אלסאנע: אתה לא הגבת, אז אני חייב להגיב.

אריה ביבי: אתה לא חייב להגיב.

אריה ביבי: אני לא הגבתי כדי לחסוך זמן שלך.

טלב אלסאנע: אל תחסוך לי זמן.

טלב אלסאנע: מתי שצריך להגיב - -.

טלב אלסאנע: אל תיתמם.

זאב אלקין: כמה יש ברשימת מעוכבי כניסה?

אבי ביטון: אמרתי – כמה עשרות.

זאב אלקין: כמה עשרות זה מי שדורש בדיקה יותר מעמיקה.

זאב אלקין: אני מניח שלא כולם מעוכבי כניסה.

זאב אלקין: אתה בודק אותם יותר - -

מיכאל פרנקנבורג: יש הבדל בין מעוכבי כניסה לבין מנועי כניסה.

זאב אלקין: מעוכבי כניסה זה מנועי כניסה, אוקיי.

זאב אלקין: כמה יש?

אבי ביטון: בודדים.

קריאות: - - -

זאב אלקין: כמה יש היום?

אבי ביטון: 4 מנועי כניסה יהודים.

אבי ביטון: .

טלב אלסאנע: מצד שני בימי שישי אתם מונעים הרבה צעירים מתחת לגיל 35 להיכנס.

אריה ביבי: אדוני - -

טלב אלסאנע: חצי שעה הוא שואל שאלות.

טלב אלסאנע: כאשר אני שואל – אתה קופץ.

טלב אלסאנע: איזה - - זה?

זאב אלקין: כי אתה שואל שאלות שהם לא מנושא הדיון.

זאב אלקין: תסתכל מה הכותרת של הדיון.

קריאות: - -

זאב אלקין: עליית יהודים להר הבית.

אריה ביבי: מדובר על כניסת יהודים להר הבית.

אריה ביבי: דתיים.

אריה ביבי: כשנדון בנושא ערבים - -

מיכאל בן-ארי: אל תעשה פה מהומה.

מיכאל בן-ארי: המחבלים עולים כל הזמן, אין להם בעיה, למחבלים האלה.

מיכאל בן-ארי: אנחנו מדברים עכשיו על עליית יהודים.

טלב אלסאנע: הגזענים – אסור להם - -

קריאות: - -

טלב אלסאנע: אנשים שרוצים להתפלל – מותר להם.

מיכאל בן-ארי: - - -

קריאות: - -

טלב אלסאנע: - להתפלל אסור לכם.

אורי אריאל: מה אתה אומר?

אורי אריאל: שלום לרב טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: לכם אסור להתפלל.

אורי אריאל: אתה חוצפן שאין כדוגמתך.

אורי אריאל: היחידים שלא יכולים להתפלל זה יהודים, ואתה עוד מדבר על אפליה.

טלב אלסאנע: כל מי שרוצה יכול - -

קריאות: - -

אריה ביבי: אני אאלץ להוציא מישהו.

אריה ביבי: תנו לי לנהל את הדיון.

אורי אריאל: אתם יוצרים ריב ומדון - -

טלב אלסאנע: - -

מיכאל בן-ארי: - זורקים אבנים, - -

אריה ביבי: הדיון הוא לגבי כניסת יהודים דתיים להר הבית.

אריה ביבי: כל נושא אחר לא עולה על הפרק פה.

אריה ביבי: אדוני, תמשיך לדבר.

אבי ביטון: אני רוצה לנגוע קצת בעניין גודל הקבוצות.

אבי ביטון: קודם כל, אין הגבלה קבועה הקובעת כי - -להר קבוצת מבקרים בודדת.

אבי ביטון: לעתים קרובות יש בתוך הר הבית מספר קבוצות של מבקרים.

אבי ביטון: אין הגבלה האוסרת על יהודים להיכנס להר הבית בגפם.

אבי ביטון: יש יהודים קבועים שעולים מדי יום להר הבית - -

מיכאל בן-ארי: אתה יכול לבאר את המשפט הזה – לעתים יש מספר קבוצות בהר הבית?

מיכאל בן-ארי: מה זאת אומרת?

אבי ביטון: לעתים יש מספר קבוצות שמגיעות לשער המוגרבים ואנחנו מכניסים את הקבוצות האלה במקביל.

אבי ביטון: אין הגבלה.

מיכאל בן-ארי: בגלל זה כאשר הייתי בערב חג זרזו אותי וזרזו אוי כי יש קבוצה של - -

קריאות: - - -

זאב אלקין: - - -

אבי ביטון: דבר נוסף – לא קיימת הגבלה לגבי גודל הקבוצה, כלומר, כמות המשתתפים בתוך הקבוצה.

אבי ביטון: יש מצבים שבתוך קבוצה יש עשרות מבקרים.

אבי ביטון: חבר הכנסת בן ארי עלה עם קבוצה של 50 משתתפים בערב חג השבועות.

אבי ביטון: ככלל, ניתן להסתובב בשטח ההר באופן חופשי.

אבי ביטון: רק בימים חריגים, בהם קיים חשש מוגבר להפרות סדר, מוגבלת התנועה החופשית בתוך ההר.

אבי ביטון: אני רוצה לנגוע קצת במצב הביקורים היום יחסית לעבר.

אבי ביטון: קודם כל – ב-2010 הר הבית לא נסגר למבקרים אף פעם, בניגוד לשנים שעברו.

אבי ביטון: גם בימים רגישים ידענו לפתוח את ההר למבקרים.

אבי ביטון: מ-2003, מאז שההר נפתח, יש מגמת עליה של מבקרים יהודים לשטח ההר.

אבי ביטון: אם אני אגע במספרים אז בחודש אפריל נכנסו 772 יהודים להר הבית.

אבי ביטון: בחודש מאי – 379 יהודים, ובחודש יוני – שזה כלל גם את חג השבועות וגם את יום ירושלים, עלו למעלה מ-500 יהודים להר עד עכשיו, ואנחנו באמצע חודש - -

קריאה: יהודים דתיים.

אורי אריאל: תודה ליושב ראש.

אורי אריאל: כפי שנאמר – זה דיון המשכי אז לא נחזור עכשיו להציג את כל הבעיות, אבל תרשו לי להתמקד בכמה דברים שאני חושב שיש אינטרס משותף לקדם אותם, אני לא חושב שאנחנו צריכים להיות פה במאבק מול המשטרה.

אורי אריאל: אני לא מתייחס לדברים של חבר הכנסת אלסאנע.

אורי אריאל: האפליה הברורה , היחידה שיש היא כלפי יהודים.

אורי אריאל: יהודים לא יכולים להתפלל בהר הבית, מה שהיה אפשרי, דרך אגב, ב-67, 68, 70.

אורי אריאל: יהודים התפללו על הר הבית, כולל במניין, כולל עם טליתות ותפילין, במקומות מסוימים, לא נכנסו למסגדים, לא עשו פרובוקציות.

אורי אריאל: למה זה נפסק?

אורי אריאל: זו היסטוריה ארוכה.

אורי אריאל: אני מזכיר את זה כי הרבה אומרים – זה הסטטוס קוו.

אורי אריאל: וזה הרבה שנים ככה.

אורי אריאל: .

אורי אריאל: אז השאלה היא לאיזה שנה משווים את זה.

אורי אריאל: אם אתה משווה לשנת 68 אז ברור שחלה הרעה אטומית.

אורי אריאל: אני לא שם את זה על כתפיכם, זה לא בידיכם.

אורי אריאל: זה הדרג המדיני.

אורי אריאל: ואני שמח שנמצא פה יועץ מדיני של המשרד אבל באמת, חברי, חבר הכנסת ביבי, מי שהיה צריך להיות כאן זה הדרג המדיני של המשרד, שהוא זה שקובע את ההנחיות.

אורי אריאל: בסוף – המשטרה עושה את תפקידה.

אורי אריאל: גם שם יש "שפיל" , כבר ראינו שאפשר לעשות את זה קצת יותר טוב, קצת פחות טוב, אבל עיקר העניין הוא העניין המדיני.

אורי אריאל: בכל אופן.

אורי אריאל: יש אפליה ברורה כלפי היהודים.

אורי אריאל: אבל גם בהנחיות הקיימות היום סגן ניצב אבי ביטון שבמשך שנים רבות נמצא שם, כי הוא היה מפקד הר הבית - הוא מכיר את העניין מכל הזוויות והכיוונים.

אורי אריאל: אני מצטער שאני צריך קצת לחלוק עליך, כי בסוף יש עובדות.

אורי אריאל: בעובדות אנחנו יודעים למדוד.

אורי אריאל: נכון, יש שיפור בנושא של הקבוצות, ממה שאני יודע.

אורי אריאל: אבל זה לא מצב שכל פעם כשבאים 50 איש ונכנסים.

אורי אריאל: נכון שיש פעמים שאתם מאפשרים את זה, וזה חידוש כי לפני חצי שנה נניח, זה לא היה.

אורי אריאל: 20-25 זה היה נחשב כבר להישג.

אורי אריאל: אתם שולטים בהר הבית, יש ריבונות ישראלית בהר הבית.

אורי אריאל: נכון שיש שם חלוקה שאנחנו לא אוהבים אותה, עם הוואקף, אבל במה שיש לכם – יש לכם מספיק כוח, אמצעים.

אורי אריאל: מושקע בהר הזה – אני חושב שהוא יותר מוגן מהכור.

אורי אריאל: אל תרגישו מאוימים, תרגישו קצת יותר חופשיים.

אורי אריאל: זה לא צריך להית שקבוצה אחת עלתה 50 או שלוש קבוצות.

אורי אריאל: זה צריך להיות הסטנדרט – זה יכול להיות גם 70, מה יש?

אורי אריאל: מה קרה?

אורי אריאל: תנו לזרום, כמו שאומרים.

אורי אריאל: זה לא מדויק כאשר אתה אומר שאין הבדל יהודים חובשי כיפות ליהודים לא חובשי כיפות.

אורי אריאל: כאשר רואים מישהו דתי אז יש בעיה.

אורי אריאל: מתייחסים אליו אחרות.

אורי אריאל: זה לא נורמלי, שאם יש לי דף עם פרשת השבוע אני לא יכול להיכנס אתו להר הבית.

אורי אריאל: תסלחו לי.

אורי אריאל: זה לא כתוב בהנחית ממשלה, זו הנחיה שלכם, המשטרה.

אורי אריאל: תבדקו את עצמכם.

אורי אריאל: אני יודע שאתם עושים דיונים.

אורי אריאל: גם אתם יכולים מעת לעת – טוב, אתה רוצה שאני אקצר.

אורי אריאל: זה לא נורמלי טלב אלסאנע, שאני, לא כח"כ, כאזרח ישראלי, לא יכול לעלות עם סידור בכיס.

אורי אריאל: נניח אומרים לי – אל תתפלל פה ולא פה.

אורי אריאל: אני לא יכול אפילו לעלות אתו.

אורי אריאל: שואלים אותי.

אורי אריאל: אני יכול לרמות, זה לא העניין.

אורי אריאל: אם אני אומר שיש לי סידור אומרים לי – בבקשה תשאיר אותו פה.

אורי אריאל: זה ממש לא הכי חשוב, אבל הערה – אם אתם מבקשים שאנשים ישאירו את הסידור, אז אולי גם תסדרו מקום שבו ניתן להשאיר את זה מסודר.

אורי אריאל: זה לא חייב להיות בלגן.

אבי ביטון: סודר.

יהודה גליק: אבי ביטון סידר.

אורי אריאל: אז לא הייתי מעודכן.

אורי אריאל: בקיצור, לסיום - יש כהרבה דברים לגבי יהודים דתיים שיש כלפיהם אפליה, שהיא פעם אחת אפליה והיא לא בסדר ופעם שניה – היא מבזה.

אורי אריאל: אני מבקש מכם אם אפשר שהסיכום יהיה שהמשטרה תגיש תוך זמן סביר, שהם יקבעו כמה זמן - ואני לא עומד עם סטופר, מה השינויים, לאור הבעיות שעלו פה ויעלו, מה השינויים שהם עושים כדי לעשות את זה יותר ידידותי, יותר נכון - דיברתי אתך על שעות הכניסה, לאפשר את הבדיקות כמה דקות קודם, בעיקר בצהריים, שזה זמן מאד קצר.

אורי אריאל: בבוקר אתה אומר 7:30 עד 10:30 אז נניח שיש זמן.

אורי אריאל: גם לא.

אורי אריאל: אבל בצהריים זה זמן אמד מוגבל.

אורי אריאל: תעשו את הבדיקה קודם לא צריך להתעכב עם הבדיקה.

אורי אריאל: בקיצור – אם אפשר, שיהיה משהו כתוב, ואת רשימת המעוכבים והמנועים, כל הרשימות האלה, אם אפשר לוועדת המשנה זה כן טוב כדי לדעת.

אורי אריאל: הייתי מבקש כדי לעשות השלמה – להשוות את זה בהשוואה לשנים הקודמות, האם אנחנו במגמת עליה?

אורי אריאל: במגמת ירידה?

אורי אריאל: כדי שנדע איפה אנחנו נמצאים ביחס לשנים השונות.

אורי אריאל: אני מציע שזה יהיה כתוב ושזה יהיה בועדת המשנה, כדי שאתם תוכלו לבדוק את זה כמו שצריך.

יהודה גליק: אדוני היושב ראש, אני מאד מבקש – בישיבה הקודמת לא נתנו לי זכות דיבור, ואני מבקש לדבר היום.

אריה ביבי: יתנו לך, תלוי בזמן.

טלב אלסאנע: אדוני היושב ראש, אני מאד מודאג כאשר יש אנשים שמשתמשים בחופש הדת וזכות הגישה למקומות הקדושים כדי לקדם שיקול פוליטי באופן מוחלט שאין בו ולדת שום קשר.

אורי אריאל: אלה שזורקים אבנים על המתפללים בכותל - -

טלב אלסאנע: באופן שיטתי לחפש מוקדי חיכוך ופרובוקציה, ויהיו שם.

זאב אלקין: אתה מדבר על השייח' ראאד סלאח?

טלב אלסאנע: תמצא אותם באום אל פאחם, אם זה בקבר יוסף – תמצא אותם בקבר יוסף ואם זה במתחם אל אקצא תמצא אותם שם.

טלב אלסאנע: אורי אריאל הפלג הצפוני או הדרומי?

מיכאל בן-ארי: ראאד סלאח.

טלב אלסאנע: והדבר המסוכן – שהכנסת הופך במה, לתת לאלה את המיקרופון.

טלב אלסאנע: האנשים האלה משתלטים על הכנסת ומסכנים את שלום הציבור.

טלב אלסאנע: כאשר המשטרה נתונה להתקפה שלהם ונכנעת.

טלב אלסאנע: אני יודע שהחזית האחרונה, המחסום האחרון נופל, ואנחנו בפני דבר שהוא חמור ומסוכן.

טלב אלסאנע: אם יבואו אלי מוסלמים ויגידו – שאנחנו רוצים להתפלל בכותל, נגיד להם – רבותיי, אלוהים נמצא בכל מקום.

טלב אלסאנע: למה אתם חייבים להתפלל שם?

דני דנון: הם זורקים אבנים.

טלב אלסאנע: תפסיק.

טלב אלסאנע: תפסיק.

דני דנון: מה תפסיק?

דני דנון: הם זרקו אבנים.

דני דנון: פעם אחת?

דני דנון: פעמיים?

טלב אלסאנע: תקשיב – הרי הרב שפירא אומר שיש איסור כניסה להר הבית שנובע מהיעדר הידיעה בדבר מיקומם המדויק של בית המקדש וקודש הקודשים.

טלב אלסאנע: - - -

אורי אריאל: מה אתה אומר, יא חתיכת חצוף.

טלב אלסאנע: אתה חוצפן, זבל אתה.

טלב אלסאנע: אוריאל אריאל: - - -

מיכאל בן-ארי: אתה מחבל.

טלב אלסאנע: אני נגד פשיסטים עלובים כמוך,

אריה ביבי: בן ארי ואלסאנע.

טלב אלסאנע: תת רמה.

טלב אלסאנע: זו בושה וחרפה.

אורי אריאל: - מפהלג הצפוני או הפלג הדרומי?

טלב אלסאנע: אלה מייצגים את הדת.

טלב אלסאנע: איזה דת אתם מייצגים?

טלב אלסאנע: איזה אלוהים אתם מייצגים.

טלב אלסאנע: אתם מייצגים את השטן בעצמו.

טלב אלסאנע: אתם הצוות של השטן.

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר, היושב ראש, שהמפריעים יפסיקו להפריע לי.

טלב אלסאנע: אני רוצה להשלים את הדברים.

טלב אלסאנע: אני בזכות הדיבור.

אריה ביבי: אתה בזכות דיבור אבל לא בזכות דיבור - - -

טלב אלסאנע: מה, אתה צנזור?

טלב אלסאנע: תגיד לי.

אריה ביבי: אתה לא בזכות דיבור, עם התבטאות כזו בכנסת - -

טלב אלסאנע: מה זה התבטאות.

טלב אלסאנע: המעשים שלהם - -

אריה ביבי: אתה - -

טלב אלסאנע: אני אגיד מה שאני רוצה, אל תגיד לי מה כן ומה לא.

אריה ביבי: לא מה שאתה רוצה.

טלב אלסאנע: אני אגיד מה שאני רוצה.

טלב אלסאנע: בזכות הדיבור שלי אני אגיד מה שאני רוצה.

אריה ביבי: לא מה שאתה רוצה.

טלב אלסאנע: אני אגיד מה שאני רוצה, לא מה שאתה - -

אריה ביבי: לא להגיד לחברי כנסת "זבל".

טלב אלסאנע: הם יותר גרוע.

טלב אלסאנע: כן, בהתנהגות שלהם, בהתבטאויות שלהם, כשהם מדברים בצורה הזו, כאשר הוא אומר לי "טרוריסט" ואתה שותק?

מיכאל בן-ארי: מה לעשות.

מיכאל בן-ארי: הם לא חברים שלך?

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר שהדבר הזה הוא מאד רגיש, וההתנהגות הלא אחראית הזו מסכנת את כולנו ואסור שהגורל שלנו יהיה מופקד בידי אנשים לא אחראים כגון אלה.

קריאות: - - טלב אלסאנע: אבל זה לא עניין של דת.

קריאות: לא פועלים משיקול דתי.

קריאות: זו לא שאלה של דת, הם באים בפרובוקציות.

קריאות: אם היתה בעיה של דת, אין בעיה, אבל באים אך ורק למטרת - -

דני דנון: אני לא דתי, אני חילוני – אני רוצה לעלות - - -

טלב אלסאנע: אתה צריך להיות מודאג יותר ממני.

זאב אלקין: קודם כל, אני מודה לחבר הכנסת אלסאנע שנתן לנו תיאור עצמי מצוין כשהוא דיבר על הקבוצה של אנשים שמשתלטים ועושים פרובוקציות.

זאב אלקין: תיאור יותר יפה של ח"כים ממפלגות ערביות מזמן ללא שמעתי, אז אני מודה לאדוני.

זאב אלקין: זה נרשם בפרוטוקול הכנסת, משקף בצורה מצוינת.

זאב אלקין: אדוני היושב ראש, הקשבתי לדברי אבי ביטון ובמקביל עיינתי בפרוטוקול הדיון הקודם ואני חייב לומר שעושים מאתנו צחוק, כי כמעט מילה במילה מה שהוא הקריא מאותו נייר, אפשר לקחת את הפרוטוקול, לעבור עמוד אחרי עמוד – נאמר פה.

זאב אלקין: אנחנו נעשה פה עוד ישיבה ועוד ישיבה ועוד ישיבה ויבואו להקריא לנו את אותם טקסטים מתוך תקווה שאנחנו תוך חודשיים וחצי שזה זמן בעניי סביר למשטרה להמציא את מה שביקשנו – ולא ביקשנו הרבה.

זאב אלקין: אז לא רק שלא שלחתם בכתב, לא הלכתם לפי בקשת הוועדה, אלא בסופו של דבר באתם וקראתם אותו הדבר בדיוק, כמעט מילה במילה.

זאב אלקין: אתה יכול ללכת לפרוטוקול ולבדוק.

זאב אלקין: אתם עושים מאתנו בדיחה?

זאב אלקין: אתם חושבים שאנחנו שכחנו?

זאב אלקין: בשביל מה?

זאב אלקין: שאלנו דברים מאד ברורים ומסודרים.

זאב אלקין: על אף שאלה ששאלנו לא קיבלנו תשובות.

זאב אלקין: שאלו בפעם שעברה על חיילים במדים – לא התייחסתם.

זאב אלקין: שאלו על הסיבות שבגללן מונעים מאנשים כניסה – ביקשנו שתתנו לנו רשימת סיבות, קריטריונים, מסודרת.

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: כי למשל – היה כאן מישהו בדיון הקודם שהיום הוא לא מנוע כניסה אבל פעם מנעו ממנו כניסה בגלל שהוא הלך לאט.

זאב אלקין: שאלנו אתכם - האם זה הגיוני שאדם שהולך לאט בהר הבית מונעים ממנו כניסה?

זאב אלקין: האם זה קריטריון רשמי, כן או לא.

זאב אלקין: מקרה חי, כן, ישב כאן בן אדם.

זאב אלקין: זה ההסבר שגם ניתן לו, רשמית.

זאב אלקין: זו לא המצאה שלנו.

זאב אלקין: אז שאלנו.

זאב אלקין: ביקשנו - תראו רשימת נהלים שיהיה כתוב שם שמי שהולך לאט בהר הבית מונעים ממנו כניסה כי הוא מפר נהלים.

זאב אלקין: היה מישהו אחר, שמנעו ממנו כניסה כי הוא התראיין.

זאב אלקין: גם שאלנו – האם אנשים שעולים להר הבית, הם לא נמצאים בבית כלא.

זאב אלקין: אני יודע שמי שנמצא בבית כלא צריך לקבל אישור.

זאב אלקין: ואם הוא עשה את זה לי אישור, אז לפעמים מענישים אותו.

זאב אלקין: אבל אזרח חופשי שעולה על הר הבית, אסור לו להתראיין על זה?

זאב אלקין: מאיפה הדרך הזו להעניש, מי בכלל המציא את הרעיון הגאוני הזה?

זאב אלקין: שאלנו כאן גם על מקרה פרטני, מאד זועק לשמיים, על יהודי שעשרות שנים עלה להר הבית ואז, באיזה יום בהיר החלטתם שהוא לא עולה יותר.

זאב אלקין: ולא רק שהחלטתם שהוא לא עולה יותר, כשהוא התחנן לדבר מאד פשוט, בסיסי ביותר, לעלות להר הבית יחד עם ביתו ביום חתונתה, שזו ההזדמנות היחידה שלה לעלות להר הבית, וכל העולם ואשתו פנו אליכם וביקשו, ואמרו שיפקידו ערבות – היתה רשימה ארוכה של חברי כנסת שהיו מוכנים ללוות אותו לשם ולהתחייב שלא יקרה שם שום דבר.

זאב אלקין: המשטרה התעקשה, איום עצום על ביטחון המדינה, לא, הוא לא עולה.

זאב אלקין: שאלנו למה.

זאב אלקין: על כל השאלות האלה מה ענו לנו, אז, באותו דיון?

זאב אלקין: צריך לבדוק את המקרה לגופו, אין לנו תשובות כרגע.

זאב אלקין: היו לכם חודשיים וחצי לבדוק את כל המקרים ששאלנו, לגופם.

זאב אלקין: אבי ביטון: כל אדם שעושה אירוע פרובוקטיבי בהר הבית, יש חשש ש - -

זאב אלקין: אתה מזלזל בי?

זאב אלקין: זה רציני מה שאתה עושה כרגע?

זאב אלקין: את זה אמרת.

זאב אלקין: לא אתה, אלא מי שייצג את המשטרה בדיון הקודם.

זאב אלקין: אמרתם את זה.

זאב אלקין: שאלנו מה זה "פרובוקטיבי".

זאב אלקין: מופיע שם, בהחלטות הוועדה – תנו רשימה, שאנשים יידעו.

זאב אלקין: שבפעם הבאה כשהוא יעלה להר הבית הוא ידע שללכת לאט זה פרובוקטיבי, וכל מי שילך לאט, יעיפו אותו משם.

זאב אלקין: דתי – לא דתי, אפשר לעשות מעקב, כמה אנשים העיפו אותם משם, לא דתיים, על זה שהם הלכו לאט.

אבי ביטון: אני יכול לתת לך דוגמאות

זאב אלקין: עלז ה שהם הלכו לאט.

אבי ביטון: לא.

אבי ביטון: על דוגמאות של אירועים פרובוקטיביים.

זאב אלקין: אני רוצה רשימה ברורה של קריטריונים

אריה ביבי: לא, אני לא רוצה שהוא ייכנס לדוגמאות.

אריה ביבי: הוא היה צריך להביא בכתב,

אריה ביבי: לוועדה, והם לא עשו את זה.

זאב אלקין: הרי היו שאלות מאד ספציפיות, מאד ברורות, מאד חדות.

זאב אלקין: אני לא מכיר מקום אחר במדינה שיש דבר כזה שמפעילים איסורים מאד מאד גורפים, מונעים כניסה מאנשים לשטח שהוא לא שטח צבאי סגור, לא שום דבר, ואין לאף אחד - לא הציג, בינתיים, שום גורם ציבורי - -זה סוד מדינה?

זאב אלקין: אז תסגרו את הדיון הזה.

זאב אלקין: תציגו רק בפני חברי כנסת או בפני ועדת משנה – מה שתרצו – קריטריונים ברורים.

זאב אלקין: אבל ברורים, שחלים על כולם, שהם אחידים.

זאב אלקין: שזה שיש לאדם כיפה על הראש זה לא משחק בקריטריונים האלה.

זאב אלקין: לא ראיתי כדבר הזה, מה שקורה שם.

זאב אלקין: ואתם חוזרים לפה, דיון אחרי דיון, ומספרים לנו סיפורים, שכל מי שהיה שם – לא צריך לעלות להר הבית, מספיק רק לעלות ליד שער המוגרבים ולראות, שאין דבר כזה, מה שאתה אומר כאן – שחובשי כיפות ולא חובשי כיפות נבדקים באותה מידה.

זאב אלקין: זה פשוט לא קיים.

זאב אלקין: תעשו יום אחד לדוגמה שזה יקרה.

זאב אלקין: אין את זה.

זאב אלקין: אני כבר לא מדבר על זה שהיו אנשים שאמרו בדיון הקודם בוועדה, אותם אנשים שאמרו שעלו פעמיים – לעשות את הבדיקה.

זאב אלקין: פעם עם כיפה ופעם בלי כיפה.

זאב אלקין: והכל היה שונה.

אריה ביבי: אני הייתי בדיון הקודם ואני זוכר את הדברים.

אריה ביבי: אני מבקש את משפט המחץ שלך, כי אנחנו חייבים לעבור הלאה.

זאב אלקין: זה לא עניין של משפט מחץ.

זאב אלקין: זה עניין, אדוני היושב ראש, ופה אני מבקש את עזרתך כמי שעכשיו מנהל את הדיון – זה עניין של כבודה של הכנסת.

זאב אלקין: אתה באת משורות המערכת הזו.

זאב אלקין: אסור שהם יזלזלו בנו.

זאב אלקין: לא ביקשנו הרבה, ביקשנו דברים טריביאליים.

זאב אלקין: אם יש סודיות, יש פורומים שמתאימים לסודיות, אבל אי אפשר לעשות מהכנסת צחוק, והאחרון שמותר לו לעשות את זה זה המשטרה.

אריה ביבי: זה בצדק מה שנאמר כאן.

אריה ביבי: בתחילת דברינו דיברנו על זה שהיינו צריכים להעביר נהלים ואני חוזר כבר פעם חמישית על הנושא הזה.

מיכאל בן-ארי: קודם כל, אני משבח את היושב ראש- למרות שאתה שוטר לשעבר, אתה מצליח, ככה, לשמור על אובייקטיביות.

אריה ביבי: למה למרות?

אריה ביבי: דווקא.

מיכאל בן-ארי: יש לך סולדריות עם לובשי המדים.

אריה ביבי: לגבי סולידריות אתה צודק, ובוא דבר לעניין.

אריה ביבי: עזוב.

מיכאל בן-ארי: הדיון שביקשנו הוא לא לריק.

מיכאל בן-ארי: ישנה אפליה בוטה כלפי יהודים במשך עשרות שנים, שזה דבר שלא מתקבל על הדעת במדינה מתוקנת.

מיכאל בן-ארי: אני מדבר ברמה לכך שאם בא יהודי חובש כיפה, אז הוא זה שצריך לתת תעודת זהות, הוא זה שמתרים בו התרעות חמורות ביותר, הוא זה שמאוים בכל מיני איומים.

מיכאל בן-ארי: שמעתי שבתחילת הדיון, כשלא הייתי, אז הם ציינו את זה שאני שיבחתי אותם, ואכן שיבחתי אותם כי אני עולה להר הבית 27 שנים – אני יכול לספור את השנים, ואני יודע כמה זה קשה לעלות להר.

מיכאל בן-ארי: ערב החג עליתי עם קבוצה של כ-50 איש, אבל עם חששות ופרפורי בטן, למרות שאני חבר כנסת, שברגע האחרון שאני אבוא - איזה תקלות תהיינה, ואנחנו באים מקרני שומרון - -

אמנון כהן: הייתי חייב לסיים את החוק, שלום לכולם, למי שלא היה בתחילת הדיון כשפתחתי אותו.

יהודה גליק: אדוני היושב ראש, הבטחת שתיתן לנו את זכות הדיבור גם כן.

יהודה גליק: היינו בדיון הקודם והבטיחו לנו - - אני לא דיברתי בדיון הקודם והובטח שיינתן לנו לדבר בפעם הזו.

מיכאל בן-ארי: פה אתה לא מנוע.

מיכאל בן-ארי: הדת, אדונ, סטנדאפ קומדי של חבר הכנסת טלב אלסאנע שדיבר על כך שיהודים עושים פרובוקציות.

זאב אלקין: על ערבים.

זאב אלקין: על ערבים הוא דיבר.

מיכאל בן-ארי: לא, הוא דיבר על סיבות דתיות.

מיכאל בן-ארי: סיבות דתיות, עושים פרובוקציות.

מיכאל בן-ארי: מי שבאמת היה צריך למנוע את כניסתו להר הבית זה את המחבלים האלה, שעולים לשם, זורקים אבנים על שוטרים, מסיתים, יהודים שעולים לשם שמים, שדווקא עולים לקדושת המקום, הם היחידים שמצרים את צעדיהם.

מיכאל בן-ארי: בערב שבועות, כאשר אני ביקשתי לעלות להר הבית עם קבוצה, זה היה בדחילו ורחימו, רחימו ודחילו.

מיכאל בן-ארי: שום מדריך תיירים יהודי או לא יהודי של קבוצת ישראלים או לא ישראלים, כשאני מדבר על חילונים – לא שולח יום מראש רשימה עם מספרי תעודות זהות.

מיכאל בן-ארי: רשמתי להם את כל הפרטים כדי שחס ושלום לא יהיה שום חשש.

מיכאל בן-ארי: למזלי, ואולי בגלל גם שבמשמרת הזאת אני חבר כנסת הכניסה עברה חלק.

מיכאל בן-ארי: אבל בכל אופן, משנכנסתי, כל רגע זרזו אותי – "יש קבוצה בחוץ, תזדרזו, תזדרזו".

מיכאל בן-ארי: דבר נוסף – כל הזמן היו צמודים אלינו המחבלים האלה שנקראים "אנשי וואקף".

מיכאל בן-ארי: נצמדו אלינו כל הזמן בצורה מאד מאד פוגעת, ואף אחד לא מרחיק אותם.

מיכאל בן-ארי: אני אומר להם: ,רוח, רוח", והם לא זזים, נשארים שם ביחד אתנו.

אמנון כהן: בשביל להתפלל, מה אתה רוצה?

מיכאל בן-ארי: לא להתפלל.

מיכאל בן-ארי: הם באים כדי להציק, כדי להראות שהם בעלי הבית במקום.

מיכאל בן-ארי: הדברים האלה הם קצה הקרחון של המגבלות של היהודים.

מיכאל בן-ארי: מה אתה חושב, לחינם רק 300 יהודים עולים בחודש?

מיכאל בן-ארי: כי כל מי שרוצה לעלות מגיע לשם ומוציאים את נשמתו עד שהיא יוצאת.

מיכאל בן-ארי: מדברים על דקות אחדות?

מיכאל בן-ארי: לפעמים אתה יכול לעמוד שם בין חצי שעה לשעה, ובסופו של דבר יגידו – היום כבר אי אפשר, כי נכנסו מספיק קבוצות ואי אפשר כבר שתיכנס.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה להזכיר לטוב שר לביטחון פנים אחד שהיום הוא כבר לא חבר כנסת – צחי הנגבי.

מיכאל בן-ארי: יש לנו הרבה חובות להגיד עליו אבל יש לנו גם זכות אחת להגיד עליו.

מיכאל בן-ארי: הוא, את כל חוות הדעת של השב"כ והמשטרה זרק לפח ואמר – יהודים עולים להר הבית.

מיכאל בן-ארי: זה היה אחרי ששלוש שנים יהודים כמעט לא עלו להר הבית, בגלל כל מיני חוות דעת כאלה ואחרות.

מיכאל בן-ארי: הוא לקח את חוות הדעת , זרק לפח ואמר: יהודים עולים.

מיכאל בן-ארי: לא כמו שקודם, שעולים בקבוצות של שניים – שניים.

מיכאל בן-ארי: היינו באים להר הבית והיו אומרים לי – רגע, יש קבוצה בהר הבית.

מיכאל בן-ארי: מה זה קבוצה?

מיכאל בן-ארי: אני אספר לכם סיפור קצר שממחיש את העניין.

מיכאל בן-ארי: אני מגיע להר הבית, ורואה את אשתו של עקיבא ברנשטיין בכניסה.

מיכאל בן-ארי: זה היה יום שלישי בצהריים, יום חורף, לפני שנת 2000, הרבה לפני שנת 2000.

מיכאל בן-ארי: אמרתי שבטח הוא בפנים.

מיכאל בן-ארי: שאלתי אותה איפה הוא והיא אמרה לי – הוא לא יכול לבוא היום, הוא שלח את הבנות.

מיכאל בן-ארי: הוא שלח את שתי הילדות שלו.

מיכאל בן-ארי: שתי הבנות האלה היו קבוצה.

מיכאל בן-ארי: עד ששתי הבנות האלה, קבוצה, לא יוצאות – אני, קבוצה, לא נכנס.

מיכאל בן-ארי: זה היה המצב בהר הבית.

מיכאל בן-ארי: ואז, אם עבר הזמן, ובצהריים ,לדוגמה, יש שעה ליהודים להיכנס, בסך הכל במשך היום יש 4 שעות ליהודים להיכנס - -

יהודה גליק: 4 שעות, בקיץ, 6 שעות - -

מיכאל בן-ארי: 4 שעות בסך הכל ליהודים להיכנס להר הבית, וגם זה – זה לא נעשה בצורה כזו שאתה יכול להיכנס חופשי.

מיכאל בן-ארי: אתה חייב את הליווי, חייב את הרישום.

מיכאל בן-ארי: כל הדברים האלה מצרים את צעדיהם בהר הבית.

מיכאל בן-ארי: זו אפליה בלתי נסבלת.

אמנון כהן: הנקודה ברורה ביותר.

אמנון כהן: אבל אני רוצה משפט אחרון, אדוני.

אמנון כהן: : לקחת דוגמה מצחי הנגבי.

אמנון כהן: לתפוס כתפיים.

אמנון כהן: יהודים עולים להר הבית באמת לשם שמים, לא לשם פרובוקציה.

אמנון כהן: אפשר לשנות את המצב.

אמנון כהן: יכול להיות שאת תקופתך נזכור , כמו שאנחנו זוכרים כבר הרבה שנים את תקופת כהונתו של צחי הנגבי, כאחת מנוקדות המפנה החשובות ביותר בהר הבית.

אמנון כהן: בוא ניקח את התקופה שלך ואת התקופה של השר לביטחון הפנים כתקופה של מפנה.

דני דנון: לכולנו ברורה החשיבות של הר הבית.

דני דנון: חבר הכנסת טלב אלסאנע לא נמצא פה כי הוא הלך, אבל זה לא רק לדתיים.

דני דנון: זה לציובר גדול בעם ישראל שמאמין ורוצה להגיע.

דני דנון: בתשעה באב עליתי להר הבית ולצערי הרב באה המשטרה ואומרת ליהודי – אתה כן עולה, אתה לא עולה.

דני דנון: זה מראה שאני לא מקבל אותו.

דני דנון: אם יש בעיה, ויושב פה מולי אותו יהודי, שהיה אתי בתשעה באב בעליה לבית.

דני דנון: אמרו לו – אתה לא עולה.

דני דנון: הוא היה מוכן עם הספר להדרכה של קבוצה, ואמרו לו – אתה לא עולה.

דני דנון: אם יש בעיה, בואו ותגידו לנו פה, היום, שיש פרובוקציה, יש מידע מהשב"כ.

דני דנון: נשמע את הדברים.

דני דנון: אבל אם לא, עם כל הכבוד, - - סמכות, אתם באים ועושים לנו סקלציה בכניסה להר, ואומרים מי יכול לעלות להר ומי לא יכול לעלות להר.

דני דנון: דבר שני שאני רוצה לשמוע, ואני מקווה שהוא לא נכון – חיילים במדים, עולים על ההר היום?

אבי ביטון: כל ישראלי רשאי לעלות להר.

דני דנון: אבל חיילים במדים?

דני דנון: כי המידע שהיגע אלי שחיילי צבא ההגנה לישראל, ששיחררו את הר הבית, שנלחמו שנוכל אנחנו להגיע לכותל המערבי ולהר הבית, אם החייל מגיע עם מדים אומרים לו – סליחה, אתה לא עולה.

אמנון כהן: זה הנושא שדיברתי אתו עם השר, אז זה נמצא בטיפולו כרגע.

אמנון כהן: דני דנון בפועל היום, אדוני היושב ראש, חייןםי במדים לא עולים להר הבית.

אמנון כהן: הדבר הזה לא ייתכן, שאנחנו נאפשר - -

אמנון כהן: זה בטיפול נמצא, אמרתי לך.

דני דנון: טיפול זה בסדר, התפקיד שלהם הוא להגיד לנו שזה בטיפולן, אבל התפקיד שלנו הוא לוודא שמחר בבוקר מגיע חייל צה"ל, שמשרת בגולני, בצנחנים, במג"ב, רוצה לעלות להר הבית במדים, ואומרים לו - -

אמנון כהן: כיול ללכת לכותל, להתפלל.

דני דנון: אבל אם הוא רוצה להגיע להר הבית – זו מהות הדיון, אדוני היושב ראש.

אמנון כהן: הכותל, הכותל המערבי.

דני דנון: אדוני, אני לא - - את הדיון היום.

דני דנון: כרגע הדיון הוא על עליה להר הבית.

דני דנון: והעבודה שלחיילי צה"ל במדים אומרים להוריד את המדים, להחליף בגדים, ואפילו כתבי גלי צה"ל, אם הם רוצים לעלות להר הבית הם צריכים ללכת ולהחליף את הבגדים שלהם בשירותים כדי לעלות להר הבית, זו בושה וחרפה, אדוני היושב ראש, ואני רוצה שאנחנו נקבל היום החלטה שאנחנו מקציבים לוחות זמנים לפתוח את הר הבית לכל יהודי.

דני דנון: אנחנו כולנו בעד שוויון.

דני דנון: אני בעד חופש דת של המוסלמים.

דני דנון: המשטרה עובדת קשה מאד בימי שישי לאפשר למוסלמים להגיע לתפילות שלהם, וכך צריך להיות.

אמנון כהן: גם שם יש סקלציה.

דני דנון: יש סלקציה של גיל ויש סלקציה של התרעות ביטחוניות.

דני דנון: השערים פתוחים 24 שעות, ואני בא ואומר – אנחנו רוצים שוויון, גם ליהודים.

דני דנון: אדוני היושב ראש, אני רוצה לבקש שתתאפשר כניסה של נשים מהשער הצפוני, דבר שיאפשר לנשים שרוצות לעלות להר הבית לעלות להר הבית, ובנושא המהותי של שוויון, מה שמותר למוסלמים – אני לא מבקש יותר.

דני דנון: בואו, תחליטו שאין אפליה במדינת ישראל, ומה שמותר למוסלמים יהיה מותר גם ליהודים, בלי הבדל של דת, גזע ומין, כיפה או בלי כיפה.

דני דנון: בנושא המהותי של שוויון

ציפי חוטובלי: אדוני היושב ראש, זו לא הישיבה הראשונה שאנחנו עושים בנושא הזה, לצערי.

ציפי חוטובלי: מה שמפריע לי בעיקר בישיבות האלה- אנחנו לא באים לכאן רק כדי לדבר.

ציפי חוטובלי: כולנו יודעים שיש בפועל אפליה מאד ברורה.

ציפי חוטובלי: עיקרון השוויון לא בדיוק מתקיים בהר הבית.

ציפי חוטובלי: האפליה הזו כוללת גם אפליה נגד יהודים דתיים, גם כנגד חיילים במדים.

ציפי חוטובלי: על הדברים האלה – אנחנו צריכים תשובות, אדוני.

ציפי חוטובלי: אנחנו לא יכולים פעם אחר פעם לשטוח את הטענות האלה ולקבל תשובות רפות.

ציפי חוטובלי: יש כאן עניין של שוויון.

ציפי חוטובלי: שוויון זה אחד העקרונות הבסיסיים ביותר.

ציפי חוטובלי: יהודים רוצים להתפלל בהר הבית – יהודים עם כיפה, יהודים בלי כיפה.

ציפי חוטובלי: זה לא יכול להיות שידירו יהודים מתפילה בהר הבית.

ציפי חוטובלי: זה לא יכול להיות שמשטרת ישראל בלי שום הצדקה חוקית לזה, תעשה סלקציה בכניסה להר.

ציפי חוטובלי: זה דבר שהוא בלתי קביל.

ציפי חוטובלי: העניין הזה של חיילים, ששמתם אותו בסוגריים, זה לא דבר שצריך להיות בסוגריים.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לקבל תשובה - -

דני דנון: לגבי חיילים – ממתי זה?

דני דנון: אני בתור חייל עליתי במדים.

דני דנון: ממתי החלטתם לא לאפשר עליה במדים?

ציפי חוטובלי: יש פה שאלה שלא מקבלת מענה כבר ישיבה שניה ואני חושבת שזו שאלה עקרונית, כי הרבה מחיילי צבא ההגנה לישראל רוצים לעלות להר, ולא ניתן להם.

ציפי חוטובלי: יש כאן קבוצה של אנשים, אני יכולה לתת שמות, גם, של אנשים שלא מתאפשר להם לעלות אל ההר, אנשים שבמשך שנים ארוכות עלו להר, אנשים כמו צחי צוויג, אנשים נהדרים שבמשך שנים היה ברור לחלוטין שיש להם אישור כניסה, ופתאום המשטרה מחליטה שלא נותנים להם אישור כניסה.

ציפי חוטובלי: מה זה האיסורים האלה?

ציפי חוטובלי: יש כאן רשימה של אנשים – הרב יוסף אלבוים, שדיברו עליו, האנשים האלה שפנו אלי באופן אישי ואמרו: המשטרה אוסרת עלי להיכנס להר, למרות שאין פרובוקציות ואין שום דבר כזה.

ציפי חוטובלי: האיסורים הספציפיים האלה הם גם דבר שדורש מענה.

ציפי חוטובלי: בקשה נוספת – כיושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה: נשים רבות לא יכולות להיכנס להר בגלל עניין הטבילה.

ציפי חוטובלי: הפתרון הוא רק על ידי מתן כניסה דרך השער הצפוני.

ציפי חוטובלי: אני רוצה לקבל על הנקודה הזו של כניסת נשים להר הבית דרך השער הצפוני.

ציפי חוטובלי: זה דבר שהוא מאד חשוב, ובעניין הזה, אם כבר בשוויון עסקינן – נשים רוצות לעלות להר הבית לא פחות מגברים, ואני חושבת שצריך לקבל תשובה גם על העניין הזה.

ציפי חוטובלי: אני רוצה שיתייחסו להערות כי הדברים האלה חוזרים על עצמם.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב ראש, אני לא רוצה שאנחנו פעם אחר פעם ניגרר לישיבות.

ציפי חוטובלי: אני מוכנה להגיד לך שאנחנו לא נרפה מהעניין.

ציפי חוטובלי: אני יכולה להגיד לך שתעשה ישיבת המשך, אבל אנחנו רוצים תשובה.

ציפי חוטובלי: רוצים נהלים כתובים, אנחנו רוצים משהו ברור שעל פיו אתם עובדים, ולא להעביר את האנשים האלה מסכת יסורים כשהם רק באים בסך הכל לממש את הזכות הבסיסית ביותר של כל יהודי – לעלות ולהתפלל במקום הקדוש ביותר לעם היהודי, הר הבית.

עתניאל שנלר: אדוני היושב ראש, אני חושב שהבעיה המרכזית בישיבות שלנו היא המשטרה כי היא בכלל לא הכתובת.

עתניאל שנלר: כולנו מדברים על המשטרה, תוקפים את המשטרה, ומתייחסים למשטרה, והיא בכלל לא הכתובת.

עתניאל שנלר: שאלת הר הבית היא לא שאלה משטרתית, היא אחת השאלות הכי רגישות שיש במדינה, כטעונה הכל: טעונה אמונה עמוקה, טעונה היסטוריה, טעונה את חובת ההוכחה שלנו על הריבונות והבעלות על הר הבית, טעונה שאלות ביטחוניות, שאלות מדיניות, שאלות הרבה יותר רגישות.

עתניאל שנלר: מה אנחנו רוצים מהמשטרה?

עתניאל שנלר: לכן, לפי דעתי, אדוני היושב ראש, השאלה היא לא כאן.

עתניאל שנלר: השאלה היא מול הדרג המדיני.

עתניאל שנלר: והדבר הנכון לגבי כלל הממשלות שהיו עד היום, ולא משנה עכשיו, הממשלה היא - - איזה צבע שיש לה.

דני דנון: זה לא נכון – מישהו בממשלה אמר – אל תעלו עם מדים על הר הבית?

דני דנון: לא.

דני דנון: זה מישהו - - שהוואקף איים על מישהו.

דני דנון: זה אפילו לא אולמרט וקדימה, אי אפשר להאשים אותם בעניין הזה.

עתניאל שנלר: אני אומר עוד פעם – זו לא פוליטיקה בכלל, אין פוליטיקה.

עתניאל שנלר: ואוי לו אם הר הבית יהפוך לעניין פוליטי.

עתניאל שנלר: אני רוצה כן לדבר על כך ש- -וכאן, גילוי נאות: ניהלתי את הדיונים הכי חסויים בנושא הר הבית יחד עם אדוני, יושב ראש הוועדה, בוועדת המשנה של הוועדה לביקורת המדינה, והטלנו חיסיון כמעט על הכל משום הרגישות הרבה מאד, ובמסגרת הזו עליתי על הר הבית לא פעם ולא פעמיים, ולא שלוש פעמים, כולל עם המשטרה וגורמי ביטחון אחרים, וגורמים אחרים – פעם בצורה כזו ופעם בצורה אחרת.

עתניאל שנלר: ויצא לי, ברוך השם, לבקר כל פינה שרק אפשר להעלות על הדעת בהר הבית, ואני מכיר את הסוגיה מקרוב.

עתניאל שנלר: ואני רוצה לומר לחברים: אני, באופן אישי, כחבר כנסת, כעתני שנלר, לא יכול לסבול שחייל במים לא יוכל לעלות להר הבית.

עתניאל שנלר: אני מבין את הקושי, אבל מאד קשה לי לקבל את זה.

עתניאל שנלר: לא יכול לקבל מדוע אני עולה על הר הבית ואסור לי להתפלל.

עתניאל שנלר: מה קרה, למה?

עתניאל שנלר: קשה לי מאד.

עתניאל שנלר: קשה לי מאד, מדוע אני לא יכול לבטא את הריבונות המלאה כמו שהיא צריכה להיות, על הר הבית.

עתניאל שנלר: אבל זו לא שאלה למשטרה.

עתניאל שנלר: זו שאלה מורכבת מאד.

זאב אלקין: אבל כמי שעלה הרבה פעמים, כמו שאמרת, האם כשעלית באמת ראית שכולם, בין אם חובשי כיפה או לא – היחס הוא אותו יחס, בודקים אותם אותו הדבר?

עתניאל שנלר: זה המשפט הבא.

עתניאל שנלר: באתי לדיון פה באיחור משום שהייתי בדיון בוועדה אחרת, בקומה אחרת, שעסק באירועים ביטחוניים צפויים ועוד יותר צפויים, כאשר הר הבית היא חלק מהפרמטר הזה.

עתניאל שנלר: לכן אני מציע הצעה בצד הבסיסי, ומייד אני אענה על השאלה בחצי משפט - כן לעסוק בשאלה הזו, לא מול הדרג הביטחוני הביצועי, לא מול היד אלא מול הראש – קובעי המדיניות, ואלה לא החברים כאן.

עתניאל שנלר: הערה אחרונה.

עתניאל שנלר: אני רוצה לומר את זה דווקא כן למשטרה.

עתניאל שנלר: עוד פעם, זו פונקציה של חוות דעת, גם של המודיעין, שלכם, של השב"כ, וכו', וגם של הדרג המדיני.

עתניאל שנלר: ככל שהנושא יותר רגיש ויש יותר הגבלות, צכך צריך לתת יותר פתיחות.

עתניאל שנלר: חכמת הניווט היא לא חכמת השלייקס – איפה אפשר לשים עוד גדר ועוד גדר, ובסוף נופלים מהמצות.

עתניאל שנלר: החכמה יא לדעת – אם אתה עוצר כאן, חזק, איפה אתה פותח ממקום אחר.

עתניאל שנלר: ואני אומר באמת, אמיתית: אני לא יכול לקבל שיתייחסו לכל המוסלמים כמו שמתייחסים לראאד סלאח, כי כשוהא מגיע מובן למה לא מתייחסים בצורה שונה, ולא עושים היקש מראאד סלאח לגבי כל המוסלמים, כי הוא פרובוקטור, כי אותו צריך לעצור מזמן, לזרוק אותו מהארץ.

עתניאל שנלר: לא חשוב, זה עניין אחר.

עתניאל שנלר: לא מתייחסים לכל מוסלמי באותו אופן בגלל איזה אחד, משוגע.

עתניאל שנלר: אני אומר שאותו הדבר, באנלוגיה, אם יש אנלוגיה, לסקטור היהודי.

עתניאל שנלר: רוב רובו של הציבור היהודי הוא ציבור תם, שרוצה להיות במקום הכי קדוש ליהודים מאז ומקדם.

עתניאל שנלר: רוצה להתפלל, רוצה לעלות.

עתניאל שנלר: יש אפליה בין חובשי כיפות לאלה שאינם חובשי כיפות.

זאב אלקין: בטוח?

זאב אלקין: אתה בטוח?

עתניאל שנלר: חד משמעית.

זאב אלקין: בדקת את זה?

עתניאל שנלר: בדקתי, חוויתי.

זאב אלקין: כי לא היית בתחילת הדיון המשטרה התחייבה לפרוטוקול ש - -

עתניאל שנלר: אני אומר לך - - תעזוב אותי מהמשטרה כרגע, גם הם מקבלים הנחיות.

עתניאל שנלר: ההנחיות הן, למשל – אתן דוגמה: אם, למשל, אומר שירות הביטחון הכללי- אני צופה שביום זה, לא קשור ליהודים בכלל, בגלל שאלות אחרות בכלל שצפויים להדליק את העסק בקלות, בגלל סיבות אחרות.

עתניאל שנלר: אז בוודאי שהסנסורים הרבה יותר רגישים.

עתניאל שנלר: כשאתה רואה יהודים מסתובבים עם כיפות, אז הסנסורים של הציבור הפוטנציאלי ליצור את האירועים למיניהם – זה יכול להיות וואקף, יכול להיות אחרים – שבאב כזה או אחר, הרבה יותר רגישים - -

זאב אלקין: אין דבר כזה.

זאב אלקין: הם אומרים שאין דבר כזה.

עתניאל שנלר: יש דבר כזה.

עתניאל שנלר: ודאי שהסנסורים, בוודאי שהסנסורים הרבה יותר רגישים.

עתניאל שנלר: - - זאב אלקין אז מישהו כאן אומר לא אמת – אות אתה או הם.

עתניאל שנלר: הם אומרים שאין דבר כזה, אתה אומר – בדקתי, יש דבר כזה.

עתניאל שנלר: אני רוצה גם להיות הגון כלפי המשטרה.

עתניאל שנלר: המשטרה, גם בהר הבית, גם במרחב שם, מתנהלת תוצאתית למידעים, מידע שהוא לא בקיאותי הוא גם מידע בצד השני, מידע רגיש לוואקף, מידע רגיש למה שקורה ביהודה ושומרון, מידע רגיש מאד למה שקורה בירדן.

עתניאל שנלר: הדברים הם סופר דופר מורכבם.

עתניאל שנלר: לכן, עזבו את המשטרה, למען השם.

זאב אלקין: אבל מותר לו לשקר?

עתניאל שנלר: זו שאלה אחרת.

זאב אלקין: זו שאלה מעניינת.

זאב אלקין: מותר למשטרה לשקר לכנסת?

עתניאל שנלר: המדיניות היא לא ליצור הבדל.

עתניאל שנלר: באופן מעשי זה מיון.

זאב אלקין: הם אומרים שבאופן מעשי - - לא היית פה בתחילת הדיון, והם אמרו – שלא, שהכל אותו הדבר לכולם.

עתניאל שנלר: על כל פנים, אני מסכם את הדברים שלי.

עתניאל שנלר: בחצי משפט - אסור להפלות בשום פנים ואופן את הכלל בגלל חשש מקיצוניים, באף אחת מהאוכלוסיות.

עתניאל שנלר: אני חושב שאנחנו, כוועדה, צריכים להעלות את זה לדרג המדיני בניחותא.

עתניאל שנלר: המשטרה עושה את הכי טוב שהיא יודעת לעשות והיא עושה עבודה יוצאת מן הכלל בהר הבית.

עתניאל שנלר: בשנה-שנתיים האחרונות לא קרה מאומה.

עתניאל שנלר: צריכים להסיר את הכובע בפני המשטרה, לצד הביקורת.

עתניאל שנלר: הצליחו לייצר מצב שאנחנו נמצאים בהר הבית, אחרי שנים שלא היינו שם.

עתניאל שנלר: דני דנון תורידו את המדים, אל תתפללו, תורידו את הכיפה.

עתניאל שנלר: זה לא המשטרה, זה הדרג המדיני.

זאב אלקין: המשטרה אומרת שאין לה הנחיות כאלה.

קריאות: - -

דני דנון: למה לא?

דני דנון: מי קבע את זה?

אמנון כהן: אתה דיברת כבר, אבל ביקשת שוב זכות דיבור.

אמנון כהן: אזה שאלה – כי אני רוצה לסכם את הדיון.

זאב אלקין: אנחנו למשל קיבלנו פה בתחילת הדיון תשובה מאד חדה וברורה שיש, נכון לעכשיו, ארבעה אנשים שהם מנועיי כניסה להר הבית.

זאב אלקין: אני אקרא רשימה של שישה אנשים שלפי מיטב הבנתי וידיעתי כל השישה מנועי כניסה, תגיד לי איפה אני טועה.

זאב אלקין: שניים מהם צריכים להיות עם אישורי כניסה.

קריאה: - - -

זאב אלקין: האנשים האלה מוכנים להיות גלויים, אז כן.

זאב אלקין: הרשימה היא כזו: אליעזר ברויער, שלום ברשצקי, ידידיה נימן, הרב יוסף אלבוים, יהודה גליק, אלכסנדר שטכמן.

זאב אלקין: שניים מתוך השישה האלה – מותר להם לעלות?

זאב אלקין: אני תהיתי, המידע שלי לא מעודכן?

אמנון כהן: יכול להיות שמשהו התפספס - -

זאב אלקין: יכול להיות שהם קיבלו אישור, אז אני אשמח לבשר להם שהם כבר לא שם.

זאב אלקין: לפחות שניים, מהדיון הזה.

אבי ביטון: - מסמך חסוי, מה שאתה מחזיק מולך.

אבי ביטון: אני לא יודע מה אתה מחזיק שם, אבל מצלמים מה שאתה מחזיק ביד.

אבי ביטון: אני מבקש שתהיו מאד זהירים, גם עם המצלמות.

אמנון כהן: יש לך עוד?

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע רשימה מלאה ואז הם יתייחסו.

אמנון כהן: , המשטרה.

זאב אלקין: לא, אבל אני רוצה תשובה נקודתית, כי הם התייחסו לזה.

אמנון כהן: יהודה גליק כבר על קוצים, הוא רוצה לדבר.

זאב אלקין: אתה רוצה שאני אבקש ממנו לוותר לדקה, כדי שנקבל תשובה?

אבי ביטון: שניים מתוך השישה מותרים לכניסה להר הם רק צריכים להגיע אלי, לחתימה.

זאב אלקין: לחתימה על מה?

אבי ביטון: על איזשהו כתב - -

זאב אלקין: מה זה "איזשהו"?

זאב אלקין: תגיד מה.

אבי ביטון: כתב התחייבות.

קריאות: - -

אבי ביטון: שהם לא יעשו פרובוקציות נוספות בהר, ואז - -

מיכאל בן-ארי: איזה פרובוקציות הם עשו, לדוגמה?

מיכאל בן-ארי: תן לנו דוגמה של פרובוקציה - -

זאב אלקין: מי השניים מתוך השישיה?

אבי ביטון: מטעמי צנעת הפרט, אני לא יכול לענות.

זאב אלקין: אבל אני ברשותם נתתי פה את השמות.

עתניאל שנלר: הם יודעים, השניים?

עתניאל שנלר: זו השאלה.

אבי ביטון: כן.

זאב אלקין: ואיזה סוג כתב התחייבות אתה דורש?

זאב אלקין: תציג לנו, זה בוודאי לא צנעת הפרט.

מיכאל בן-ארי: כולנו רוצים להתחייב על זה.

מיכאל בן-ארי: בוא, שים את זה פה, שנדע מה המגבלות.

מיכאל בן-ארי: כולנו רוצים להתחייב, הננו רוצים להתחייב.

מיכאל בן-ארי: בוא, שים את הנייר, נראה.

אבי ביטון: אדם שעשה אירוע פרובוקטיבי בהר הבית פעם אחת יכול להגיע למפקד הימ"ר לחתום על מסמך התחייבות שבפעם הבאה הוא יעלה על פי הכללים הנהוגים, אנחנו מתירים את כניסתו להר.

זאב אלקין: זה נכון על כל השישה?

אבי ביטון: לא.

אבי ביטון: זה נכון לשניים מתוך השישיה.

אבי ביטון: יש כאלה שכבר חתמו על מכתב התחייבות אחד ועל אף זאת עשו פרובוקציות נוספות.

זאב אלקין: ואז.

זאב אלקין: הדרך הזו מנועה בפניהם.

זאב אלקין: עכשיו, מה זה פרובוקציה במקרה הזה?

זאב אלקין: אמרת שיש - -

אבי ביטון: יש מספר דוגמאות של פרובוקציה, כמו, למשל – בערב שבועות, כשהיהודי נכנס עם בקבוק יין תירוש להר הבית.

יהודה גליק: מיץ ענבים.

יהודה גליק: .

אבי ביטון: נכון שזה מיץ ענבים, אבל בצד השני אתה לא יכול להסביר שמדובר במיץ ענבים ולא ביין, מיכאל בן ארי מה הבעיה?

אבי ביטון: שהציבור בצד השני מבין שזה - -

עתניאל שנלר: האם יש סמכות משפטית למנוע, בגלל פרובוקציה, ללא מערכת משפט, כניסה מנהלית?

מיכאל בן-ארי: שאלה מצוינת.

עתניאל שנלר: האם יש בסיס משפטי לזה?

עתניאל שנלר: יכול להיות שצריך להביא אותו לבית משפט.

עתניאל שנלר: יכול להיות שצריך להביא אותו למאסר עולם.

אבי ביטון: סעיף א4 לפקודת המשטרה מאפשר לקצין משטרה למנוע כניסתו של אדם מסוים לשטח מסוים אם יש חשש שהוא יגרום ל - -

קריאות: לפרק זמן מסוים?

קריאות: מיכאל פרנקנבורג יש הרבה פסיקה בנושא, זה אושר על ידי בג"ץ.

מיכאל בן-ארי: מה פתאום?

מיכאל פרנקנבורג: פיתום ורעמסס.

מיכאל פרנקנבורג: שחור על גבי לבן, אני יכול לתת לך רשימה של פסקי דין.

מיכאל פרנקנבורג: זה אושר על ידי בתי משפט – כאשר יש חשש שכניסה - - יש סמכות כללית למשטרה למנוע כניסה של אדם מסוים למקום מסוים אם זה יביא להפרת השלווה.

זאב אלקין: בקבוק מיץ ענבים - -

קריאות: - -

יהודה גליק: אני כבר עולה להר הבית כבר למעלה מ- 20 שנה, עליתי מאות פעמים.

יהודה גליק: כמובן שאף פעם אל עשיתי פרובוקציה, אבל אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו.

יהודה גליק: אני רוצה לומר דברים קצרים מאד.

היו: בקבוק יין העלית?

יהודה גליק: לא.

יהודה גליק: לא אני העליתי.

יהודה גליק: גם זה שהעלה, לא מופיע ברשימה.

יהודה גליק: והוא העלה בתוך שקית, והשקית נבדקה בתחנת המשטרה, ונתנו לו להיכנס וזה נפל לו מתוך השקית, מה אפשר לעשות?

יהודה גליק: אבל לא משנה.

יהודה גליק: שני דברים – קודם כל אני מבקש, כיוון שדיברו על הנושא הזה לפני כן – עד לפני כמה שנים היה נוהל.

יהודה גליק: המשטרה רוצה לעצור בן אדם שעושה פרובוקציה, so called?

יהודה גליק: לוקחים אותו לבית המשפט.

יהודה גליק: בית המשפט שופט האם אפשר להרחיק אותו או לא.

יהודה גליק: אותי, למשל, 4 פעמים לקחו לבית המשפט בנושא הזה, ובכל פעם בית המשפט זרק אותם מכל המדרגות.

יהודה גליק: לכן הם עושים עכשיו משהו אחר – למה לבוא לבית המשפט?

יהודה גליק: אז עכשיו התרגיל הוא הפוך.

יהודה גליק: הם מונעים ממך להיכנס.

יהודה גליק: יש לך בעיה?

יהודה גליק: – לך לבית המשפט.

יהודה גליק: הלכתי לבית המשפט.

יהודה גליק: בית המשפט הוציא צו שמחייב אותם לתת לי להיכנס.

יהודה גליק: הלכו לבית המשפט המחוזי ובית המשפט המחוזי קבע שאין להם סמכות.

יהודה גליק: - - לבג"ץ.

יהודה גליק: זאת אומרת, אני צריך להמתין שנה עד לבג"ץ.

יהודה גליק: עכשיו, יש פה בעיה.

יהודה גליק: אני רוצה לקרוא משפט אחד שאמרה הנשיאה בייניש: "אין די בחשש ערטילאי או רחוק לשלום הציבור שתיגרם אם תמומש זכות עליתו להר הבית של אדם.

יהודה גליק: יש צורך בחשש קונקרטי המצביע על סכנה גדולה לוודאי לפגיעה קשה בביטחון הציבור.

יהודה גליק: הערכת קיומו של חשש תיעשה על יסוד מידע מבוסס, לא על ניסיון העבר, אלא על ניסיון ומידע באשר להווה".

יהודה גליק: את זה אומרת הנשיאה בייניש ביחס לעליה להר הבית.

יהודה גליק: נקודה שניה – בשלוש השנים האחרונות נעצרו בהר הבית 6 כלות ביום חתונתן.

יהודה גליק: דע לך שהיום כלה, ביום חתונתה רוצה לעלות להר הבית.

יהודה גליק: היום היחיד בחיים שלה, היא רוצה לעלות להר הבית.

יהודה גליק: היא עולה להר הבית, היא צריכה לדעת שביום החתונה, חוץ מהמאפרת והספרית ועוד כל מיני דברים, היא צריכה 4 שעות לבלות בקישלה, למה?

יהודה גליק: כי יש שוטר שראה אותה מזיזה את השפתיים, והזזת השפתיים היה בה חשש שאולי, בטעות היא אמרה "שמע ישראל ה' אלוקינו ה' אחד", ובאותו הרגע – מלחמת עולם שלישית.

יהודה גליק: לפני כמה שנים, השופט מוריס בן עטר, ז"ל, אמר באחד הדיונים – הגיע הזמן שבהר הבית יהיה סידור כמו שיש במערת המכפלה – שיהיו זמנים לתפילה ליהודים.

יהודה גליק: במערת המכפלה היו צריכיים לחכות שיהיה איזה אירוע קטלני כדי שזה יהיה.

יהודה גליק: למה לחכות לדבר כזה?

יהודה גליק: אגב, ייאמר לזכותו של אבי ביטון, זה לא מסמכותו, הוא מקבל מלמעלה - -מאז שאבי נכנס לתפקידו יש שינוי מהותי ביחס האנושי של המשטרה.

יהודה גליק: דרך אגב, אבי מתייחס כבן אדם גם ליהודים וגם לערבים כמו שצריך, אבל צריך להבין משהו ברור : לא ייתכן שמרחיקים אנשים מהר הבית, לא ייתכן שאין הסדר ברור מה מותר, מה אסור.

יהודה גליק: בן אדם נעצר, הורחק, כמו שנאמר – כי הוא הלך לאט ואחר הורחק בגלל שרץ מהר מדי בגלל שהוא לא חיכה לשוטרים.

יהודה גליק: אני מורחק בגלל איזושהי כתבה, שאולי צלמו משהו על הדרכה שעשיתי שלא שונה כהוא זה מההדרכה שאני עושה כבר 20 שנה,

יהודה גליק: מאות פעמים כשהייתי בהר הבית.

יהודה גליק: אגב, מעולם לא היתה הפרת סדר בהר הבית בעקבות זה שיהודי התפלל.

יהודה גליק: היו הפרות סדר בגלל השתוללויות של - - ואני אומר:

יהודה גליק: אם יש יהודי או ערבי שרוצה לעשות פרובוקציה בהר הבית, אני אהיה הראשון שאעיף אותו משם.

יהודה גליק: אבל לא יכול להיות מצב שמותר לשחק כדורגל אם אתה מוסלמי, מותר לעשות פיפי בצד, אם אתה ערבי, מותר לעשות פיקניק אם אתה ערבי, אבל אם, חלילה, אתה מעיז להגיד – "עלינו לשבח לאדון הכל, מייד אתה פרובוקטיבי.

יהודה גליק: זו היא מציאות שהיא בלתי אפשרית בעליל, ולכן אני אומר:

יהודה גליק: כל יהודי שעולה להר הבית מכין את עצמו נפשית – מתרחץ, הולך למקווה, והדבר האחרון שהוא רוצה לעשות זו פרובוקציה.

יהודה גליק: הוא רוצה להתייחד עם הקב"ה, זה מה שהוא רוצה לעשות, בשביל זה הוא בא לשם.

יהודה גליק: מי שרוצה לעשות שם הפגנה – אני אהיה הראשון שארחיק אותו.

יהודה גליק: אבל אם אדם בא כדי להתייחס עם קונו, אני אומר, באותו יום של הדיון הקודם, אגב, ב-29.3 היה מקרה שחתן, נחשון מייסון – עלה להר הבית, עמד בצד כי השוטר אמר לו לעמוד בצד, והוא הורחק מהר הבית כי שוטר אחר אמר לו – למה אתה עומד בצד.

יהודה גליק: הנקודה האחרונה שאני רוצה להתייחס אליה – אמר פה השוטר שיש הבדל בין ישראלים ללא ישראלים.

יהודה גליק: אז אני מוכן, אם תרצו, אני אציג פה סרטון קצר של חצי דקה.

יהודה גליק: ניגש אדם, מביא תעודת זהות.

יהודה גליק: שואל אותו השוטר –אתה דתי?

יהודה גליק: הוא עונה שלא, ואז השוטר אומר: לא צריך תעודת זהות, תיכנס.

יהודה גליק: אפשר לראות את זה.

יהודה גליק: וכנ"ל – הפוך.

יהודה גליק: השבוע, ביום ראשון האחרון, ב-12 לחודש, היגיעה קבוצה של תיירים להיכנס להר הבית, בראשות מדריך מוסמך, הרב אריה שיינס.

יהודה גליק: לפי עצתי הוא התקשר מראש לאבי ביטון ושלח לו את הרשימה.

יהודה גליק: תיירים, לא ישראלים.

יהודה גליק: הגיעו, נאלצו להמתין 20 דקות כי הם לא הציגו דרכון.

יהודה גליק: כלומר, זה לא עובד בשני הכיוונים – לא שהתיירים אותו הדבר ולא שכל הישראלים אותו הדבר.

יהודה גליק: ההבדל היחיד הוא האם אתה בעל חזות דתית או לא בעל חזות דתית.

יהודה גליק: אם אתה בעל חזות דתית אתה תמתין, יקחו ממך תעודת זהות.

יהודה גליק: אגב, השוטר שרושם שם, רושם לדאבוני מאד לאט.

יהודה גליק: יחלקו אותך לקבוצה.

יהודה גליק: סיפור אחד, אחרון, שבעיניי היה המקל והפטיש.

יהודה גליק: לפני חצי שנה הגעתי עם קבוצה של 50 נשים להיכנס להר הבית.

יהודה גליק: חילקו את הקבוצה כי אמרו שהיא גדולה מדי.

יהודה גליק: 25 נכנסו, ו-25 חיכו.

יהודה גליק: אחת הנשים שחיכו היתה אישה בת 80, ניצולת שואה.

יהודה גליק: היא עומדת שם בצד ומחכה כדי שהקבוצה השניה תסיים.

יהודה גליק: באותו רגע הגיע מדריך קבוצה עם 50 גרמנים, ואמרו להם – בבקשה, תיכנסו.

יהודה גליק: כלומר, אם אתה גרמני – לא בודקים.

יהודה גליק: אם זו אישה ניצולת שואה, תמתיני שעה עד שהקבוצה השניה תסיים.

יהודה גליק: בעיניי זה - - היו"ר אמנון כהן אני מצטער, אני מבקש להפסיק את הישיבה לכמה דקות.

יהודה גליק: (הישיבה הופסקה והתחדשה לאחר 2 דקות)

אמנון כהן: אני מחדש את הדיון.

אמנון כהן: בשלב הזה אני מבקש לשבת.

אמנון כהן: אמרתי שאם אני לא נמצא תראו את הסרטון.

אמנון כהן: אנחנו הולכים לסיכום.

אמנון כהן: משטרה, אנחנו רוצים לשמוע את הסיכום.

מיכאל בן-ארי: מה אתה ממהר?

מיכאל בן-ארי: אנחנו רוצים לראות את הסרט.

אמנון כהן: ב-11:00 אני מסיים, יש תקנון בכנסת.

אמנון כהן: נשמע את המשטרה או את נסים פדידה – מי שאתה רוצה.

קריאות: משטרה.

נסים פדידה: משפט קצר.

נסים פדידה: שמי נסים פדידה, אני יושב ראש תנועת "ישראל יהודית".

נסים פדידה: אנחנו תנועה חברתית – מסורתית שפועלת במגוון תחומים וגם אנחנו פועלים בנושא של הר הבית, בנושא של ההסברה, בעיקר.

נסים פדידה: אני רוצה לומר שיש חילוקי היום בין רבנים אם מותר לעלות להר הבית, אבל מוסכם בין כולם שהמצב הזה שמבזים את ההר ועושים פיקניק וכדורגל, וכן יש מצב שבאים יהודים - -

אמנון כהן: מי עושה פיקניק?

אמנון כהן: כדורגל – מי?

נסים פדידה: ודאי שלא יהודים.

נסים פדידה: אני מדבר על מצב שהיום יש ממצאים בהר הבית שמעלימים אותם.

נסים פדידה: דיברתי, כשהייתי עם השרה לימור לבנת על הנושא הזה, ומה שקורה היום זה שלמדינת ישראל אין שום פיקוח ושום דבר - - לא יודעים בדיוק מה קורה בהר הבית, וזה מצב שהוא חסר תקדים.

נסים פדידה: מדינת ישראל, לפי דעתי, חייבת לקבל שליטה בהר הבית, להחזיר את השליטה בהר הבית ולעצור את כל ההתפרעויות של הערבים שקורים שם.

נסים פדידה: אני רוצה לומר משפט קצר – אני מכיר - - משפט קצר - -

מיכאל בן-ארי: סליחה, נסים, אנחנו רוצים לשמוע גם את המשטרה.

מיכאל בן-ארי: די.

אבי ביטון: אנחנו דוחים את טענות האפליה שהוצגו פה, בין יהודים דתיים ולא דתיים.

אבי ביטון: לפחות ברמת ההנחיה שלנו – אפליה לא קיימת.

אבי ביטון: זה מה שאנחנו מבהירים לשוטרים השכם והערב, לשוטרים ולקצינים.

זאב אלקין: אתם מוכנים שנעשה סיור פתע של הוועדה, בלי לתאם אתכם את היום - -.

אבי ביטון: מבחינת מוגבלים – מי שעשה פרובוקציה בהר וגרם לחשש להפרת הסדר הציבורי הוא כמובן מוגבל כניסה ולא ייכנס להר הבית.

זאב אלקין: מה זה פרובוקציה?

זאב אלקין: הוא אמר את זה 4 פעמים.

זאב אלקין: זה שהוא יחזור על זה פעם חמישית לא יקדם אותי מילימטר.

אמנון כהן: לא נשמע אותו?

זאב אלקין: שיענה על שאלות פשוטות.

זאב אלקין: .

אמנון כהן: תן לו לסיים, הוא יגיע לתשובות - -

אבי ביטון: בנושא כניסת נשים בשער השבטים, יש כללי סטטוס קוו מאד ברורים בהר, וחזקים.

אבי ביטון: כניסת מבקרים שאינם מוסלמים נכנסים אך ורק דרך שער המוגרבים, לאחר בידוק.

אבי ביטון: דני דנון על חיילים במדים לא ענית לנו.

אבי ביטון: אמר לי פה חבר הכנסת שנלר שזה מדיני – מי נתן את ההוראה שחיילים במדים - - בהר הבית, ומתי זה קרה.

אבי ביטון: אני יכול לקבל תשובה מי נתן את ההוראה, ראש הממשלה?

אבי ביטון: אני ראיתי חייל שעלה אתי להר הבית הולך לשירותים כדי להחליף את המדים שלו.

אבי ביטון: אם זה ראש הממשלה נתניהו נתן את ההוראה, אני רוצה לדעת את זה.

אבי ביטון: אני אישית אעתור נגד ראש הממשלה נתניהו אם הוא נתן הוראה שחיילים במדים לא יעלו להר הבית.

אבי ביטון: אבל אני רוצה לדעת מי נתן את ההוראה הזו.

אבי ביטון: כל ישראלי רשאי לעלות להר הבית.

זאב אלקין: אתה צוחק מאתנו?

זאב אלקין: הוא שואל שאלה - -

דני דנון: הייתי חייל בקורס קצינים, עלינו במדים, שמנו את הנשק בהפקדה באיזשהו מקום, עלינו לסייר בהר הבית.

דני דנון: השאלה שלי – מתי הודיעו לחיילים במדים להחליף ללבוש אזרחי.

דני דנון: מתי זה קרה?

אבי ביטון: אני חוזר על התשובה שלי – כל ישראלי רשאי לעלות להר הבית, בכפוף לכללים.

דני דנון: מה, חייל בצה"ל הוא לא ישראלי?

דני דנון: .

דני דנון: מיכאל בן ארי מה זה, דו שיח של חרשים?

דני דנון: הוא שאל אותך אם חייל - -

עתניאל שנלר: אני רציתי לשאול האם אפשר מספר סוגיות שהיו סביב השולחן הזה, אנחנו נעלה אותם בדרג המדיני, כי אנחנו חברי כנסת, בכנסת.

עתניאל שנלר: נשאל את השאלות לגבי מדים, נשאל את השאלות לגבי השער הצפוני.

עתניאל שנלר: אני רק שואל – האם אפשר לבחון או להעביר את התמיהה של חברי הכנסת - - במשטרה, כי למשל- השער הצפוני, אני לא בטוח שזה זהה לסיבות ש - - זאב אלקין אם אפשר הצעה – לצערי אני חושש שהמסלול שאתה מציע לא יקדם אותנו כי מה שהיה כאן זה זלזול בוטה בחברי הכנסת ובוועדת הפנים.

עתניאל שנלר: לא יכול להיות מצב שאיש בכיר של המשטרה מגיע לפה ושואלים אותו על אל"ף והוא במכוון עונה על בי"ת, כי הוא לא רוצה לענות על אל"ף.

עתניאל שנלר: זו, אגב, עבירה על החוק, והאחרונים שמותר להם לעבור על החוק זה אנשי משטרה.

עתניאל שנלר: עתניאל שנלר יכול להיות שהוא לא רשאי לומר את הדברים.

זאב אלקין: אין דבר כזה, אתה מכיר את החוק.

זאב אלקין: הוא חייב.

קריאות: - -

זאב אלקין: הוא יכול לבקש לסגור את הדיון.

עתניאל שנלר: - -

קריאות: - -

זאב אלקין: לכן הצעתי , אדוני היושב ראש -- - לאיש ששומר על החוק אסור להפר את החוק.

זאב אלקין: ולכן בקשתי, אדוני היושב ראש, אם זה המצב ואם מישהו נותן לו פקודה לא להגיד, אני מבקש שנקיים כאן דיון המשך עם השר לביטחון הפנים, עם מפכ"ל המשטרה.

זאב אלקין: יכול להיות שהם אלה שלהם כן מותר סוף סוף לענות על השאלות שיש.

עתניאל שנלר: בדיון שהוא סגור.

זאב אלקין: אם הם יבקשו.

זאב אלקין: הם לא ביקשו דיון סגור.

זאב אלקין: שהם יבקשו סגור.

זאב אלקין: מיכאל בן ארי למה שהם יבקשו?

זאב אלקין: למה אנחנו צריכים לדרוש דיון סגור, למה שנהיה יותר צדיקים מהם?

קריאה: להפך.

קריאה: דיון סגור מאפשר לך לשאול - -

מיכאל בן-ארי: בוועדת החוץ והביטחון הרי הם לא עונים על שום דבר, ממילא, נו, באמת.

אמנון כהן: אני רוצה לסכם את הדיון.

אמנון כהן: כולנו מבינים את עניין הרגישות של הר הבית על ההיסטוריה שבו, כפי שציינו גם חלק מחבריי פה.

אמנון כהן: יש פה רגישות רבה.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לשמור על השקט היחסי באזורים האלה – ואם עוד אחד יעלה או פחות אחד זה פחות חשוב, אבל העיקרון - - מיכאל בן ארי אתה מציג הצעה או את דעתך?

אמנון כהן: אני מדבר, כרגע.

אמנון כהן: לכן, ברגישות, בנסיבות הקיימות - -

קריאות: - - -

דני דנון: יש לי הצעת החלטה.

אמנון כהן: טוב, הישיבה נעולה.

דני דנון: בושה וחרפה.

דני דנון: אין תשובות.

דני דנון: ענתיאל שנלר אולי אדוני מסכים בכל זאת?

אמנון כהן: לא, אני לא יכול.

אמנון כהן: אתם רוצים ככה – יהיה ככה.

אמנון כהן: לא יהיה דיון, הישיבה נעולה.