ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 385, 2011-05-24 12:00

אמנון כהן: צהרים טובים.

אמנון כהן: ברוכים הבאים כל הנמצאים כאן.

אמנון כהן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אמנון כהן: על סדר היום הצעה לסדר היום (דיון מהיר) בנושא התנהלות אגף הפיקוח על הבנייה של משרד הפנים במחוז הצפון.

אמנון כהן: את הדיון המהיר ביקש חבר הכנסת מגלי והבה.

אמנון כהן: נשמע את יוזם הדיון, נשמע את חברי הכנסת ונשמע את התגובה של משרד הפנים.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני רוצה לברך אותך.

אמנון כהן: תודה.

מגלי והבה: זה הדיון הראשון שלי בוועדה בראשותך כיושב-ראש הוועדה.

מגלי והבה: במשך שנים רבות היינו קולגות בוועדת הכספים.

מגלי והבה: עכשיו תבוא לבכות אצלנו על הכספים של ועדת הפנים ...

אמנון כהן: אני חבר גם בוועדת הכספים.

מגלי והבה: אני מברך אותך על כניסתך לתפקיד.

מגלי והבה: חבר הכנסת אמנון כהן הוא מחברי הכנסת הוותיקים, אדם אחראי שאכפת לו.

מגלי והבה: היינו חברים ביחד כמעט שתי קדנציות וחצי בוועדת הכספים, אז אני מכיר את היכולות והיתרונות שלך ושנינו עכשיו נדע גם היכן לתפוס את משרד האוצר.

אמנון כהן: בשמחה רבה.

מגלי והבה: חבריי האורחים הנכבדים, נציגי בית ג'ן, יושב-ראש מועצת בית ג'ן, יושבי-ראש הפורום, הנוכחי והקודם, חברי הכנסת, ההצעה לסדר, שכותרתה: התנהלות אגף הפיקוח על הבנייה של משרד הפנים במחוז הצפון, היא התוצאה, אבל הסיבה בגינה הגענו לכדי כך שביקשנו את הדיון המהיר נוגעת לסוגיית התכנון והבנייה של בית ג'ן, וסוגיית התכנון והבנייה של כל המגזר הדרוזי בשל חוסר בתוכניות מתאר.

מגלי והבה: הגשנו הצעת חוק בעניין הקמת ועדות תכנון מקומיות שיפתרו את הבעיות הללו והדיונים בהצעת החוק עדיין נמשכים.

מגלי והבה: אני מבקש להתמקד, ברשותך, בסוגיית בית ג'ן, בסוגיית האוכלוסייה שנמצאת כאן, אנשי הדת שסובלים, שמייצגים מיעוט קטן לעומת הבעיה הגדולה של תושבי בית ג'ן בפרט ושל כל המגזר בכלל, בשל חוסר בתוכניות מתאר מאושרות ובתוכניות מפורטות מאושרות.

מגלי והבה: הם עשו את כל המוטל עליהם כאזרחים כאשר הכינו את תוכנית הבנייה שלהם והגישו אותה, אך אנו הופכים אותם למי שסובלים בשל חוסר תכנון.

מגלי והבה: מדובר על משרד הפנים לדורותיו וכאשר אפרט תבין, אדוני, עד כמה אנו חוטאים לאזרחים.

מגלי והבה: הגיע הזמן שנשים סוף לסבל הזה ונצא עם החלטות שיפתרו, או לפחות יתנו מענה לבעיה.

מגלי והבה: בית ג'ן הוא ישוב שיש בו כ-11,000 תושבים.

מגלי והבה: תוכנית המתאר הראשונה לישוב הזה אושרה בשנת 1977.

מגלי והבה: מאז ועד היום, ואנחנו בשנת 2011, הוגשו תוכניות מפורטות.

דוד אוחיון: תוכנית המתאר של בית ג'ן אושרה ב-1997.

ביאן קבלאן: ב-1997 תוכנית המתאר אושרה לראשונה מאז קום המדינה.

מגלי והבה: הבעיה שלנו, שתוכנית המתאר שאושרה לא נועדה לפתור את כל הבעיות אלא נועדה לפתור רק חלק קטן מהן.

מגלי והבה: בתוכנית המתאר הזאת אמורות להיכלל שלוש תוכניות מפורטות אך עשרות בתים לא נכללים בתוכנית הזאת.

מגלי והבה: נכנסתי לעובי הקורה עם מועצת בית ג'ן ועם אגף התכנון במשרד הפנים לגבי התוכנית החדשה שמדובר עליה.

מגלי והבה: אני מחזיק בידי את הפרוטוקולים של שלוש ישיבות שהתקיימו אצל מר שמאי אסיף, שם מדובר על תוכנית מתאר שתכלול את שלוש התוכניות המפורטות נשוא הצעתי היום ושבעצם תפתור את כל בעיית התכנון של בית ג'ן.

מגלי והבה: לצערי הרב, מאז אותם מפגשים עם אנשי משרד הפנים וההנחיות שהועברו חלפה כבר שנה וחצי.

מגלי והבה: עד כה אושרה התוכנית בתוך הוועדה המקומית אך לא הוגשה עדיין לוועדה המחוזית.

מגלי והבה: מי שמעכב את הגשת התוכנית זה לא המועצה המקומית בית ג'ן, שעשתה את כל המוטל עליה, אלא משרד הפנים, או משרדי הממשלה השונים.

מגלי והבה: תיארתי את הרקע הזה כדי להביא לידיעת

מגלי והבה: כם שמי שאשם בהיעדר תוכניות מתאר לתושבי בית ג'ן הוא משרד הפנים.

מגלי והבה: ומה עושים היום?

מגלי והבה: מאשימים את התושבים, שעשו את כל המוטל עליהם, בכך שאין להם תוכניות ושהם בונים בבנייה לא מורשית.

מגלי והבה: אני יכול להציג שתי דוגמאות על התנהלות הפיקוח כלפי מר שפיק חמזה כאזרח וכלפי השיח' כאמל זויהד.

מגלי והבה: למר שפיק חמזה היתה קרקע בתוך שמורת הטבע בבית ג'ן.

מגלי והבה: הוא החליף אותה עם רשות שמורות הטבע, עם מינהל מקרקעי ישראל, בקרקע שאמורה להיות בתוך תוכנית המתאר, מתוך הסכמה ורצון של האזרח לתת את הקרקע לרשות שמורות הטבע ובתמורה לקבל קרקע שבה יוכל לבנות את ביתו.

מגלי והבה: הוא הכין את תוכניות הבנייה.

מגלי והבה: האזור שבו קיבל קרקע נכלל בתוכנית המפורטת שהוגשה לראשונה בשנת 1992 ואחר-כך ב-1996 וגם בתוכנית המתאר שאנחנו מדברים עליה עכשיו.

מגלי והבה: מה התוצאה?

מגלי והבה: הוא בנה לו בתים בהתאם לתוכניות.

מגלי והבה: משרד הפנים לא אישר, לא את התוכניות המפורטות – אני מדבר על התכנון במחוז וגם בירושלים – ולא את תוכנית המתאר.

מגלי והבה: הפכו אותו לעבריין בנייה, כאשר ידוע לנו שיש התחייבות של מר שמאי אסיף ושל משרד הפנים שתוכנית המתאר של בית ג'ן בגבול הכחול תאושר.

מגלי והבה: כעת בא הפיקוח והעניש את מר שפיק חמזה, העביר אותו כמה מדורי גיהנום בכך שהוא נשפט פעם ראשונה, ופעם שנייה, ועכשיו "מתנפלים" עליו פעם שלישית.

מגלי והבה: מנהל תחום הפיקוח במחוז הצפון נמצא כאן אתנו.

מגלי והבה: כאשר אני מסתכל עליך, מר דוד אוחיון, אני נדהם איך האנשים שלך הפכו להיות שוטרים רעים, במקום לפתור את הבעיות עם האזרחים, ומבקשים להעמיד את האנשים לדין על עוד עבירות בנייה שנוצרו שלא באשמתם.

מגלי והבה: יש פסקי-דין על עבירות בנייה שהטילו קנסות של אלפי שקלים.

מגלי והבה: מדובר לא על 5,000 או 10,000 שקלים, אלא על קנסות של 50,000 ו-100,000 ו-200,000 שקלים.

מגלי והבה: יש כאן אנשים שהגיעו לקנסות של 300,000 שקלים.

מגלי והבה: הם אומרים: "בסדר, מה אתם רוצים?

מגלי והבה: תפתרו את הבעיה.

מגלי והבה: לא אני אשם.

מגלי והבה: אני האזרח הפשוט עשיתי כל שביכולתי והגשתי תוכניות.

מגלי והבה: תאשרו את התוכניות".

מגלי והבה: מה שקורה כאן הוא התנהלות לא תקינה.

מגלי והבה: אני שמח שאתה נמצא כאן, אדוני.

מגלי והבה: כנבחרי ציבור לא נרשה לכם להתנהג בצורה כזאת לאזרחים – לזמן לחקירות ולחקור את הדברים.

מגלי והבה: למה אתם לא חוקרים את עצמכם?

מגלי והבה: הרי אתם האשמים העיקריים שמונעים הגשת תוכניות.

אמנון כהן: לא הם.

אמנון כהן: הם עושה את מלאכתם ואוכפים את החוק.

אמנון כהן: לא הוא צריך לאשר את התוכניות.

מגלי והבה: אם הוא יודע שתוכנית המתאר אושרה במשרד הפנים באופן עקרוני, שהיא עברה בוועדה המקומית וקיבלה מספר ועברה לוועדה המחוזית, והפיקוח מעניש את האזרח פעם ראשונה ומגיש נגדו תלונה, ולאחר שנה-שנתיים חוזר ומגיש תלונה - - -

אמנון כהן: בפועל המבנה הזה עומד כרגע ואין לו היתר.

מגלי והבה: יש קרוב ל-900 או 1,000 מבנים כאלה.

אמנון כהן: הפקח מבחינתו עושה את עבודתו.

אמנון כהן: הוא לא הכתובת.

מגלי והבה: אני מדבר על ההתנהלות של משרד הפנים.

מגלי והבה: ציפיתי שהממונה על המחוז יהיה כאן.

מגלי והבה: ביד אחת הוא מעכב את תוכנית המתאר, וביד שנייה מטיל עונשים כבדים ביותר על האוכלוסייה.

מגלי והבה: לאוכלוסייה אין מפלט, אין להם לאן לפנות.

מגלי והבה: תפקידנו כאן לקבל החלטה ברורה שתחייב את משרד הפנים לעצור את כל ההליכים המשפטיים.

אמנון כהן: הממונה על מחוז צפון במשרד הפנים, מר יוסי ברון, הוזמן לכאן ולא הגיע.

אמנון כהן: למעשה הוא אמור לענות תשובות.

מגלי והבה: זה זלזול בוועדה.

ציון סעד: אינני יודע מדוע הממונה על מחוז הצפון לא הגיע לישיבה.

דוד אוחיון: כפי שהציג כבוד חבר הכנסת והבה, זה סוגייה שאנשי התכנון במשרד הפנים צריכים להשיב עליה.

דוד אוחיון: אני מתחום האכיפה.

דוד אוחיון: אני מניח שאין בכוונתך שנימנע מאכיפה.

מגלי והבה: אני מבקש לא לשפוט ולהעניש מישהו פעם ראשונה, פעם שנייה ופעם שלישית.

מגלי והבה: כולם צריכים להיות אזרחים שווים.

מגלי והבה: ראיתי את אופן הפיקוח שלכם – יש כאן התנכלות ברורה.

מגלי והבה: אני לא מסתתר מאחורי הדברים שלי.

דוד אוחיון: חשבתי שתאמר שאנחנו יעילים ומקצועיים.

מגלי והבה: אתם לא יעילים ולא מקצועיים, לדעתי.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, צריך לפעול להקפאת הליכי הפיקוח, ושמשרד הפנים ייתן הסברים מדוע הוא לא מאשר את התוכנית.

מגלי והבה: זה דבר אחד.

מגלי והבה: כאשר אדם נשפט ומשלם את מלוא הקנס שהטיל עליו בית-המשפט, ונשפט עוד פעם ומשלם את הקנס, למה צריך לחזור אליו ולהביא אותו למשפט פעם נוספת, כל פעם בעילה אחרת או בדרך אחרת?

מגלי והבה: אנשי בית ג'ן נחקרים על שימוש חריג בבנייה.

מגלי והבה: הם בנו את הבניין, הכינו תוכנית לבנייה, עשו את כל המוטל עליהם ובמקום לחקור את משרד הפנים חוקרים את האנשים ומעמידים אותם לדין.

מגלי והבה: המהירות הזאת, כאילו המדינה בורחת, או הבית בורח – אדם נחקר ותוך שבוע מוגש כתב אישום.

מגלי והבה: איפה נשמע כדבר הזה?

מגלי והבה: מה עם הניטרליות של הפיקוח?

מגלי והבה: אני מבקש לומר, מבלי לפגוע באחרים כאן, אני יודע שבישובים על-יד בית ג'ן, שאף הם בונים ומפתחים אזורים, שם לא רק שלא מוגשים כתבי אישום אלא נותנים לאנשים לעשות כרצונם, ואני לא רוצה להזכיר שמות, רק השם שלהם הוא לא בית ג'ן אלא חוסן, לדוגמה.

מגלי והבה: יש כאן מדיניות שאני לא מצליח להבין.

מגלי והבה: הנושא החשוב מבחינתנו, שנצא היום בהחלטה שתחייב את שר הפנים להקפיא את ההליכים.

מגלי והבה: יש כאן את כל החומר שמוכיח שהאוכלוסייה שיושבת כאן לא אשמה במה שקורה שם אלא האשם במשרד הפנים.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת אריה ביבי, ביקשת להתייחס לנושא, בבקשה.

אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי, נכבדי העדה.

אריה ביבי: את בית ג'ן אני מכיר קצת.

אריה ביבי: כמעט בכל חודש אני נמצא שם לפחות פעם או פעמיים.

אריה ביבי: אני לא רוצה לחזור על הדברים שאמר חבר הכנסת מגלי והבה אלא באתי להוסיף.

אריה ביבי: אין לי טענות כלפי הפקחים.

אריה ביבי: כל אחד עושה את עבודתו.

אריה ביבי: אבל, אדוני היושב-ראש, יש לי טענות על כך שאנחנו יושבים כאן בוועדת הפנים והגנת הסביבה והייתי מצפה שלפחות המנכ"ל או הסמנכ"ל, מישהו בכיר ממשרד הפנים יהיה כאן.

אריה ביבי: אני לא מזלזל בכם, חס וחלילה, אתם אחלה חבר'ה, אבל אנחנו צריכים לדבר עם מישהו שיכול לקבל החלטה.

אריה ביבי: את תוכניות הבנייה בכל המגזר, ובפרט בבית ג'ן, אני מלווה כבר זמן רב.

אריה ביבי: אני מברך על היוזמה הזאת.

אריה ביבי: קיימנו כבר כמה ישיבות בנושא הזה, גם בנושא בית ג'ן וגם בנושא כפרים אחרים.

אריה ביבי: אי אפשר לפנות לאדם ולהגיד לו: אדון יקר, אתה תגור כאן, תוליד ילדים, תשלח אותם לצבא, תשלח אותם למשמר הגבול, תשלח אותם לשירות בתי-הסוהר, תשלח אותם לכיבוי-אש, לכל זרועות הביטחון – זה מותר, אבל כשמדברים על מתן דיור לאנשים אנחנו אומרים: עד כאן.

אריה ביבי: תבנה באופן בלתי חוקי, תבנה על הכביש.

אריה ביבי: אני מזמין אותך פעם אחת לצאת אתי לסיור בבית ג'ן ותראה שם שאין להם ברירה.

אריה ביבי: הם בונים על המדרכה.

אריה ביבי: ואז מה קורה?

אריה ביבי: קורה שאין כבישים, וניתקל בזה בעוד 5 או 10 שנים, לא יהיה שם אפילו מעבר בין הבתים.

אריה ביבי: חייבים לתת להם פתרון.

אריה ביבי: באו אנשי משרד הפנים בשנת 1997 ונתנו פתרון.

אריה ביבי: אבל כמה זמן אפשר להמתין?

אריה ביבי: 14 שנים חלפו מאז ועדיין לא מיישמים את התוכנית.

אריה ביבי: אציג עוד אנקדוטה אחת.

אריה ביבי: יש שם את קבר הנביא "בהא אלדין" שהוא בין הנביאים הראשיים לעדה הדרוזית.

אריה ביבי: שם עורכים טקס לחיילים דרוזים אחרי שהם מקבלים נשק מן הצבא.

סעיד ג'מאל: שם הם נשבעים אמונים למדינה.

אריה ביבי: לשם מגיעים כל הנכבדים, שם מבקרים תיירים.

אריה ביבי: זה מקום מתויר ממש.

אריה ביבי: האמן לי, אדוני, שאם זה היה קבר של קדוש יהודי היו מאפשרים לבנות שם חניון כפי שצריך.

אריה ביבי: מאחורי הקבר הזה יש כמה דונמים אך מינהל מקרקעי ישראל אומר: רק רגע, זה מקום ירוק, אסור לגעת בו.

אריה ביבי: באמת, נו, כאלה קטנוניים נהיינו?

אריה ביבי: היום כתבתי מכתב למר ירון ביבי, מנהל מינהל מקרקעי ישראל והטחתי בו את כל הדברים הללו.

אריה ביבי: לא רציתי להעלות את זה כאן כי זה נושא אחר.

אריה ביבי: גם במגזר הדרוזי וגם במגזר הערבי יש בעיות.

אריה ביבי: צריך לקבוע מפתח לכל ישוב: הילודה היא כזאת, האוכלוסייה גדלה בשיעור כזה – אנחנו נקצה כך וכך.

אריה ביבי: וצריך דבר אחד נוסף, להתחיל ללמד גם אותם לגור בבתים רבי-קומות.

אריה ביבי: האמן לי, אפשר גם את זה לעשות, גם לחסוך אדמה וגם לספק להם מגורים.

אריה ביבי: החבר'ה הצעירים הללו מעורים בנו, יש להם מזגן וחשמל והכול, כמו לצעירים יהודים.

אריה ביבי: האמן לי, אם היית אומר לצעיר מבית ג'ן לבנות במגרש שלו רבי-קומות הוא היה בונה.

אריה ביבי: תן להם גם כן.

אמנון כהן: אני נותן.

אריה ביבי: בבקשה, אתה יושב-ראש הוועדה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת נפאע, בבקשה.

סעיד נפאע: ראשית, אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לברכות.

סעיד נפאע: אני מאחל לך הצלחה.

סעיד נפאע: אני מבקש להתמקד בכמה נקודות כדי להבליט את החומרה בבעיה שעליה אנו דנים.

סעיד נפאע: מוסכם על כולנו שתוכניות המתאר והעיכובים בהכנת התוכניות נדון ונדוש כבר אלף פעמים בוועדה הזאת.

סעיד נפאע: אני מקווה רק שלא נתחיל לשמוע עכשיו מנציגי משרד הפנים למה ואיך, למה זה מתעכב.

סעיד נפאע: עובדה שזה מתעכב.

סעיד נפאע: אבל יש עובדה אחרת שכבוד היושב-ראש וחבר הכנסת מגלי והבה בוודאי מכירים אותה היטב, ואני מקווה שגם חבר הכנסת אריה ביבי.

סעיד נפאע: הכפר בית ג'ן משנת 2000 ועד היום לא קיבל ולו מגרש אחד לבנייה מטעם מינהל מקרקעי ישראל.

סעיד נפאע: הכפר הזה משיא מדי שנה 100 זוגות, אז יש לנו 1,000 זוגות לפחות.

סעיד נפאע: לחלק מהם יש אדמות פרטיות שעליהן הם יכולים להקים בית ולחלק האחר למעשה אין לאן ללכת.

סעיד נפאע: אז "נטפלים" לאדמות החקלאיות שיש להם, לאדמות שמחוץ לתוכנית המתאר, כי אין להם ברירה אלא לגור.

סעיד נפאע: זה נתון אחד.

סעיד נפאע: רק השנה הואיל בטובו מינהל מקרקעי ישראל סוף-סוף להקצות חלקה - -

ביאן קבלאן: 4 חלקות.

סעיד נפאע: - - 4 חלקות של כמה דונמים כדי לחלק את המגרשים הללו.

סעיד נפאע: אבל זה כבר 10 שנים אחרי המועד הרלוונטי.

סעיד נפאע: הנקודה השנייה שאני מבקש להתמקד בה, אדוני היושב-ראש, יש מה שנקרא עבירה מתמשכת: אדם מתחיל לבנות, מוציאים לו צו שיפוטי ואז למעשה בכל יום שהוא מוסיף אבן הוא עובר עוד עבירה: מחר הוא עובר עבירה, ומחרתיים הוא עובר עבירה, ועוד עבירה, ועוד עבירה, ואז מוגשת נגדו שרשרת של כתבי אישום.

סעיד נפאע: אבל החמור מכול, קרו מקרים שבשל כל מיני סיבות אנשי הפיקוח על הבנייה לא עלו על עבירה של בנייה בלתי חוקית.

סעיד נפאע: אז איזה פטנט הם מצאו?

סעיד נפאע: פטנט של עבירת שימוש חורג, והזכיר אותה גם חבר הכנסת מגלי והבה.

סעיד נפאע: כל יום שאתה יושב בדירה ללא היתר אתה למעשה משתמש בדירה הזאת שימוש חורג.

סעיד נפאע: זאת עבירה על חוקי התכנון והבנייה והפרי הוא כתב אישום, מגישים כתב אישום, סוחטים אותך עד הסוף בעשרות אלפי שקלים.

סעיד נפאע: במקרה אחד בבית ג'ן זה הגיע עד 120,000 שקל ואף ל-300,000 שקל, וכמה צעירים נכנסו לבית-כלא ונדרשו לשלם 450,000-470,000 שקל, וזה רק לפני כמה חודשים כתוצאה מן המצב הזה.

סעיד נפאע: לכן אני סבור שאנחנו צריכים להקדיש את כל תשומת הלב בדיון הזה לעניין שנקרא שימוש חורג ולבקש להקפיא את ההליכים בינתיים.

סעיד נפאע: אנחנו יכולים להמליץ על הקפאת ההליכים עד אשר תיפתר הבעיה הזאת, שכפי שנאמר על-ידי קודמיי האשם לא כולו בנו אלא 95% מן האשם נמצא למעשה בפתחי רשויות התכנון השונות.

סעיד נפאע: לכן אם נגיע לפחות להמלצה בכיוון הזה, שבינתיים יקפיאו את ההליכים ויסירו את החרב החדה הזאת מעל צווארי האנשים, אני חושב שנוכל לצעוד צעד חשוב מאוד.

סעיד נפאע: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: נשמע כמה נציגים מבין המוזמנים.

אריה ביבי: עוד משפט אחד, כבוד היושב-ראש.

אריה ביבי: בזמנו הצעתי, גם למינהל מקרקעי ישראל וגם למשרד הפנים, להגיד: מה שיש עד עכשיו – הכול "מולבן", ומעכשיו אנחנו מתחילים.

אריה ביבי: צריך לחשוב על זה.

שפיק חמזה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קהל נכבד, אני בקי מאוד בנושא התכנון והבנייה בבית ג'ן ואני רוצה להתייחס בקיצור להליכים של תוכנית המתאר הכללית של בית ג'ן.

שפיק חמזה: המועצה המקומית בית ג'ן הוקמה בשנת 1964.

שפיק חמזה: בשנת 1965 הוועדה לתכנון ובנייה מרכז גליל התחילה להכין תוכנית לבית ג'ן ללא ידיעת המועצה המקומית.

שפיק חמזה: מי התווה את התוכנית?

שפיק חמזה: רשות שמורות הטבע ומשרד הפנים.

שפיק חמזה: רק אחרי 10 שנים המועצה המקומית השכילה לראות את התוכנית הזאת, תוכנית שהיתה אמורה לשרת את התושבים למשך עשרים שנים, עד שנת 1985.

שפיק חמזה: אולם התוכנית אושרה רק בשנת 1997, באיחור של 12 שנים.

שפיק חמזה: מאז שנת 1985 ועד היום אנחנו חיים במה שנקרא "רִיק תכנוני".

שפיק חמזה: למשרד הפנים ולרשויות התכנון אין מדיניות תכנון ולא נותנים פתרונות תכנון, דבר שמטבע הדברים הזמין בנייה בלתי חוקית.

שפיק חמזה: מדובר כאן בכ-1,300 תיקים בבית ג'ן.

שפיק חמזה: הבירוקרטיה של רשויות התכנון – המועצה המקומית עוד בשנת 1988 הגישה תוכניות מפורטות להרחבת התחום.

שפיק חמזה: מאז ועד היום הוגשו כ-8 תוכניות מפורטות, אך רשויות התכנון הפכו את כל התוכניות הללו ל"אות מתה" ובכך פגעו בכלל האוכלוסייה, ובעיקר בזוגות הצעירים ובחיילים המשוחררים.

שפיק חמזה: כפי שהזכיר חבר הכנסת נפאע, גם המדינה לא מקצה מגרשים לחיילים משוחררים ולזוגות צעירים.

שפיק חמזה: הכפר בית ג'ן, כמו כל ישוב במדינה, מביא ילדים לעולם ומתפתח.

שפיק חמזה: צריך לתת מענה ופתרון לעניין הריבוי הטבעי.

שפיק חמזה: אני רוצה לצטט כאן את מה שאמר כבוד ראש הממשלה בישיבת הממשלה מיום 24 במאי 2009.

שפיק חמזה: הוא אמר כך: "אין זה הוגן שלא לתת מענה לגידול הטבעי.

שפיק חמזה: הדרישה לעצירה מוחלטת של בנייה היא לא דבר שאפשר להצדיק אותו".

שפיק חמזה: נכון שאז היה מדובר בהתנחלויות, אבל זה נכון גם לבית ג'ן, לפחות מבחינת הצורך בשוויון.

שפיק חמזה: המועצה המקומית בית ג'ן והוועדה המקומית לתכנון ולבנייה לא חסכו מאמץ והגישו תוכניות מדי פעם, אך משום מה בדרך התוכניות הללו נתקעו באיזה מקום.

שפיק חמזה: אני אישית, לדוגמה – ואני לא רוצה לחזור על הדברים שאמר חבר הכנסת מגלי והבה – עוד בשנת 1994 הגשתי בקשה לקבלת היתר מכוח תוכנית 7683ג' שהיתה בשלבי הפקדה.

שפיק חמזה: יש לי אישור של משרד הפנים שהתוכנית נמצאת בשלבי הפקדה, אך עד היום אני מחכה.

שפיק חמזה: בשנת 1998 הגשתי עוד בקשה מכוח תוכנית אחרת, בקשר לאותו מקום, תוכנית 7653ג'.

שפיק חמזה: קיבלתי אז תשובה של ועדת התכנון, כדלקמן: "להשעות את ההחלטה עד שהתוכנית המפורטת 9257ג', שהוראותיה חלות על המקום, תקבל תוקף".

שפיק חמזה: אנחנו מחכים עד היום כדי לקבל תוקף.

שפיק חמזה: אדוני היושב-ראש, מצד אחד, לרשויות התכנון אין מדיניות תכנון, הן לא נותנות פתרונות תכנון, ומצד שני, הן משתמשות בכלים שיש להן כדי לפגוע באנשים, בהגשת כתבי אישום שרירותיים ובכל מיני שיטות.

שפיק חמזה: חברי הכנסת הסבירו את זה כבר ולא אחזור על הדברים.

שפיק חמזה: לאחרונה המועצה המקומית בית ג'ן, עם מינהל התכנון הארצי, עם מהנדס הוועדה המחוזית, עם רשות הטבע והגנים הלאומיים ועם הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה הכינו תוכנית כוללת שנותנת פתרון לכל בעיות התכנון והבנייה בבית ג'ן.

שפיק חמזה: התוכנית הזאת עומדת להיות מוגשת, וראש המועצה בוודאי יתייחס לזה.

שפיק חמזה: לכן אני חוזר ומבקש להתלות ולהקפיא את כל ההליכים נגד אנשי בית ג'ן עד שתאושר התוכנית הזאת, שאישורה תלוי במשרד הפנים, לא בתושבי בית ג'ן.

שפיק חמזה: רק הערה קטנה לאדון דוד אוחיון.

שפיק חמזה: ביקשתי ממנו פעמיים לקבל אותי לפגישה כדי שאוכל להסביר לו את העמדה שלי, אך הוא סרב לקבל אותי.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני.

אמנון כהן: ראש המועצה, מר ביאן קבלאן, בבקשה.

ביאן קבלאן: קודם כול, אדוני היושב-ראש, אני מאחל לך הצלחה בתפקיד.

ביאן קבלאן: אדוני היושב-ראש, בשנת 1997 אושרה תוכנית מתאר לבית ג'ן לאחר ארבעים ומשהו שנים, כאשר 12 שנים לקח לתוכנית עד שאושרה.

ביאן קבלאן: היא אושרה על-פי המצב שהיה קיים בזמנו בלא תוכניות עתידיות.

ביאן קבלאן: מאז ועד היום הישוב מתפתח.

ביאן קבלאן: בעידן הגלובלי בכל יום יש שינויים, אבל אצל הרשויות ואצל ועדות התכנון במשרד הפנים לדברים לוקח שנים רבות.

אמנון כהן: לאיזה מחוז אתם שייכים?

ביאן קבלאן: אנחנו שייכים למחוז הצפון.

ביאן קבלאן: לצערי המחוז מושבת כבר כחצי שנה כי המהנדס – שיהיה בריא, אנחנו מאחלים לו החלמה מהירה – חלה.

ביאן קבלאן: מה קורה כאשר ראש ממשלה, חלילה, חולה, או יושב-ראש ועדה חולה, או יושב-ראש הכנסת?

ביאן קבלאן: אין לו מחליף?

ביאן קבלאן: במחוז הצפון של משרד הפנים אף אחד לא מטפל, אף אחד לא מקדם שם שום עניין.

ביאן קבלאן: זה פוגע לא רק בבית ג'ן אלא בכל מחוז הצפון.

ביאן קבלאן: לאורך השנים נערכו פגישות רבות.

ביאן קבלאן: יש בידי סיכומים של כל הפגישות.

ביאן קבלאן: בשנתיים וחצי האחרונות קיימנו מרתון של ישיבות במשרד הפנים, אצל מי שהיה מנהל מינהל התכנון, מר שמאי אסיף, עם מהנדס הוועדה המקומית, עם המתכנן.

ביאן קבלאן: השקענו שעות רבות כדי לקדם את התוכנית, אך תמיד אנו נתקלים בקשיים, שצריך להשלים כאן ושם, צריך את האישורים לפתרונות הקצה של רשות הטבע והגנים הלאומיים.

ביאן קבלאן: גורמים רבים עוזרים למשרד הפנים לעכב את אישור התוכנית וכנראה הם עובדים בתיאום ובשיתוף פעולה מלא ועושים את זה בכוונה תחילה, כי כדי לממן את הוועדות המקומיות כדאי לפגוע באזרחים דרך בתי-המשפט.

ביאן קבלאן: באמצעות הקנסות שהאזרחים משלמים הם מורידים את העומס מן הקופה שלהם.

ביאן קבלאן: האזרח התמים הוא שמממן את הפעילות של הוועדות.

אמנון כהן: הגשת תוכנית להתרחבות, לצפי עתידי?

ביאן קבלאן: כן.

ביאן קבלאן: הגשנו תוכניות ונתבקשנו גם לערוך בדיקת היתכנות.

ביאן קבלאן: עשינו את כל שנדרש מאתנו.

ביאן קבלאן: שילמתי מיליון שקל למתכנן.

ביאן קבלאן: הוא לא עובד בהתנדבות, מיליון שקל שילמה המועצה ולא קיבלנו שקל אחד כעזרה מאף משרד ממשלתי, למרות שממשלת ישראל הקצתה תקציב למטרה הזאת.

אמנון כהן: איפה זה תקוע היום?

אמנון כהן: התוכנית קיבלה את אישור הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה?

ביאן קבלאן: התוכנית קיבלה את אישור הוועדה המקומית.

ביאן קבלאן: עכשיו היא במחוז.

אמנון כהן: כמה זמן התוכנית נמצאת כבר במחוז?

ביאן קבלאן: היא עוד לא במחוז, היא עוד לא הופקדה.

ביאן קבלאן: אנחנו קובעים ישיבה עם מהנדס המחוז ועם מהנדס הוועדה המקומית ותמיד יש להם תנאים חדשים להוסיף לנו, אז עלינו לחזור הביתה ולהתחיל לתקן לפי הדרישות שלהם.

ביאן קבלאן: כאשר אנחנו חוזרים שוב אחרי שתיקנו מוצאים לנו דברים מתחת לאדמה.

ביאן קבלאן: לא רק הכנסת, גם ממשלת ישראל צריכה לתת על כך את הדעת.

ביאן קבלאן: אצלנו בישוב, וגם בישובים הסמוכים יש זעם רב.

ביאן קבלאן: אנשים הפסיקו להאמין ברשויות התכנון, התחילו לבנות בלי לתכנן.

ביאן קבלאן: אנשים במשך 10 ו-15 שנים לא מקבלים אישור ואין להם סיכוי לקבל אישור, אז הם אומרים: בשביל מה אשלם למתכנן?

ביאן קבלאן: גם כך לא ייצא לי כלום, לא אקבל אישור.

ביאן קבלאן: עוזרים לאנשים לעבור על החוק בכוונה תחילה.

ביאן קבלאן: אנשי הוועדה המכובדת הזאת צריכים לתת על כך את הדעת ולחייב את רשויות התכנון לקחת את העניינים במלוא הרצינות, לזרז את התהליכים ולאשר את כל מה שצריך בטווח הזמן המיידי.

ביאן קבלאן: הבקשה השנייה שלנו היא הקפאת התביעות נגד התושבים.

ביאן קבלאן: הבתים שנבנו כולם נמצאים בתוך התכנון המוצע.

ביאן קבלאן: אני מתחייב שאין ולו בית אחד שנבנה ולא אושר בתחום הקו הכחול על-ידי מר שמאי אסיף.

ביאן קבלאן: כל המתחם, הקו הכחול שתוחם את הכפר, אושר.

ביאן קבלאן: צריך "להלבין" את התביעות ולתת הזדמנות לאנשים, במקביל לקידום של אישור התוכנית.

ביאן קבלאן: נושא לא פחות חשוב הוא שטחי השיפוט.

ביאן קבלאן: היום חלק מן התוכנית המאושרת מ-1997 נמצא מחוץ לשטח השיפוט של המועצה.

ביאן קבלאן: ואז מה קורה לאזרח?

ביאן קבלאן: חלק מן הכפר מטופל בוועדה המקומית וחלק מטופל בוועדה המחוזית, ותנאי העבודה של הוועדה המקומית ושל הוועדה המחוזית שונים ומשתנים וזה יוצר בעיות.

ביאן קבלאן: באשר לתוכניות להרחבת שטחי השיפוט – צריך להתאים אותן לישובים בהתאם לתוכניות המתאר.

ביאן קבלאן: זה באופן כללי.

ביאן קבלאן: לא ארחיב את הדיבור, אבל המגמה ברורה.

ביאן קבלאן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעביר לכם מסר.

ביאן קבלאן: אתמול התקיימה ישיבה של אנשים שלקחו יוזמה ורוצים לקדם את עצמם בכל דרך אפשרית כי נמאס להם להמתין.

ביאן קבלאן: מבחינת הרשויות, מבחינת מילוי החוק פקעה סבלנותם של האנשים.

ביאן קבלאן: לכן כל-כך חשוב שהעניין הזה יטופל כפי שצריך, כפי שמטופל בכל מקום אחר במדינה.

ביאן קבלאן: יש לי כאן הוכחות כמה זמן לוקח לטפל בתוכנית מתאר בישובים יהודים, 10% מפרק הזמן שזה נמשך אצלנו.

ביאן קבלאן: מה שבישוב אחר מתקדם תוך שנה, אצלנו מתקדם בתוך 10 שנים.

ביאן קבלאן: אצלנו משנת 2001 ועד שנת 2011 אנחנו עובדים על אותה תוכנית: תתקן כאן, תתקן שם, תתקן פה, תתקן שם.

ביאן קבלאן: אתה מתרוצץ, "שורף" זמן, מאבד הרבה משאבים, משקיע הרבה משאבים ושום דבר לא מתקדם.

ביאן קבלאן: תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: נציגי משרד הפנים, מי מכם רוצה לדבר קודם?

אמנון כהן: הייתי רוצה לשמוע את מנהל המחוז אבל נצטרך כנראה להביא אותו לכאן לישיבה נוספת.

ציון סעד: שלום לכולם.

ציון סעד: אני מנהל היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה (בפועל).

ציון סעד: כבוד היושב-ראש, דבר ראשון, נושא הדיון כפי שהוגדר לנו בזימון הוא התנהלות אגף הפיקוח על הבנייה של משרד הפנים במחוז צפון.

ציון סעד: לשם כך באופן טבעי הגיע מר דוד אוחיון והגעתי אנוכי, כי אנחנו אנשי פיקוח ועובדים בפיקוח.

ציון סעד: נושא הדיון לא הוגדר כתכנון, לא נכתב כאן תכנון.

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע על המדיניות של מנהל המחוז.

אמנון כהן: אתה נכנס לתמונה אחרי שמנהל המחוז מאשר או לא מאשר, אבל אם הוא לא מאשר הוא הופך את האזרחים לעבריינים, והאזרחים אומרים: תנו לנו קורת גג.

אמנון כהן: לכן צריך לשמוע על המדיניות שלו, למה התוכנית תקועה כבר 10 שנים.

אמנון כהן: הוא צריך להשיב לנו תשובה: המהנדס חולה, אין כסף להעסקת מהנדס נוסף, אז נוכל לפנות לשר הפנים ולהגיד: אדוני, יש כאן בעיה שצריך לפתור אותה.

אמנון כהן: ממך אני לא מבקש את זה.

ביאן קבלאן: סליחה, אדוני היושב-ראש, הממונה על המחוז לא שולט לא במהנדס ולא באף אחד.

אמנון כהן: שיגיד גם את זה.

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע.

ביאן קבלאן: אני אומר לך באחריות שאין לו יכולת לכפות על המהנדס לקדם את העניינים.

ביאן קבלאן: המהנדס, מר אלכס שפול, עושה מה שהוא רוצה.

ביאן קבלאן: הוא בעל הבית.

אמנון כהן: המהנדסים בארץ מוגדרים בתפקיד סטטוטורי.

אמנון כהן: אף אחד לא אומר להם מה לעשות.

אמנון כהן: אבל אני מצפה מכל מהנדס עיר ומכל מהנדס מחוז לעשות תפקידו כראוי ולתת פתרונות, לתכנן ולתת מענה לאזרחים, ולא להפוך אותם לעבריינים, שאז צריך לבוא הפיקוח.

אמנון כהן: אנשי הפיקוח עושים את עבודתם, אני מבין את זה.

אמנון כהן: מכיוון שרשויות התכנון והמהנדס ומנהל המחוז לא עושים את עבודתם כפי שצריך אז לאזרח אין ברירה והוא בונה ואז הפקח נכנס לתמונה.

שפיק חמזה: אדוני היושב-ראש, הפיקוח צריך לעשות את עבודתו בשוויוניות, לא בסלקטיביות.

ציון סעד: מר דוד אוחיון ואני עוסקים בפיקוח ולא בתכנון.

ציון סעד: אם אתם רוצים לקבל תשובות בנושא התכנון באופן טבעי עליכם לשמוע את הממונה על המחוז, כפי שאמרת, את יושב-ראש הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה שאחראי על השטח, וכולם מכירים את הוועדה מעלה נפתלי, וכמובן את מתכנן המחוז, ואם הוא לא נמצא אז מישהו אחר, ואת מינהל התכנון.

ציון סעד: אלה הגופים שצריכים לענות תשובות בנושא התכנון.

ציון סעד: מרב הטענות, מרב הנושאים שעלו כאן הם בנושא התכנון.

אמנון כהן: אתה הפיקוח.

אמנון כהן: דבֵר על הפיקוח.

ציון סעד: באשר לפיקוח, ידוע לכולם שאזור בית ג'ן הוא אזור של שמורת הטבע מירון.

ציון סעד: השטח הזה, מלבד הישוב בית ג'ן שיש לו שטח שיפוט, הוא שטח גלילי, שטח שאין עליו אחריות של ועדה מקומית.

סעיד נפאע: מדבריך משתמע כאילו כל שטח הישוב נמצא מחוץ.

סעיד נפאע: זה לא נכון.

ציון סעד: לא כך אמרתי.

סעיד נפאע: השטח הישן של הישוב הוא השטח היחיד שאיננו גלילי.

ציון סעד: לכל ישוב יש גבול שיפוט וגבול תכנון, כפי שידוע לכולם, הקו הכחול.

ציון סעד: בתוך הקו הכחול זה אחריות של הוועדה המקומית מעלה נפתלי.

ציון סעד: מחוץ לקו הכחול – על זה אני מדבר – אלה שטחים שכלולים במרחב התכנון המחוזי, דהיינו השטח הגלילי.

ציון סעד: בשטח הגלילי לוועדה המקומית אין say.

ציון סעד: המבנים שאתם הצגתם, רובם או כולם נבנו בשטח הגלילי, שאין בו ועדה מקומית לתכנון ולבנייה.

סעיד נפאע: אדוני היושב-ראש, אתה שומע?

סעיד נפאע: רוב המבנים שעליהם אנו דנים נבנו בשטח הגלילי.

סעיד נפאע: מה אחוז השטח הזה?

ציון סעד: לכן האחריות על הפיקוח היא של הוועדה המחוזית, ולכן נמצא כאן מר דוד אוחיון שאחראי על הפיקוח בעניין הזה.

ציון סעד: זה נקודה ראשונה, כדי שהדברים יהיו ברורים.

ציון סעד: דבר שני, הפיקוח המחוזי הוא שלוחה של היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה של משרד הפנים והוא עושה את תפקידו בהתאם לחוק התכנון והבנייה, נקודה.

ציון סעד: יש לנו סדר עדיפות בפיקוח על הבנייה של היחידה הארצית במשרד הפנים, ובמקום הראשון בסדר העדיפות נמצאים השטחים הגליליים, שעליהם אנו מדברים היום, כי אין שם ועדה מקומית לתכנון ובנייה שתנחה ותסדיר ותאכוף את החוק.

ציון סעד: האזור שעליו אנחנו מדברים הוא אזור של שטח גלילי ולכן הוועדה המחוזית תפקידה לאכוף ולפקח.

ציון סעד: זה התפקיד של מר דוד אוחיון, עבור זה הוא מקבל משכורת וזאת עבודתו, לא רק בבית ג'ן אלא בכל מחוז הצפון.

ציון סעד: דבר נוסף, אנשים שבונים ללא היתר, בכל המדינה ולא רק באזור שלכם, בין בבנייה ללא היתר ובין בשימוש שנעשה במבנה ללא היתר, הם עברייני בנייה, אין מה לעשות.

ציון סעד: כפי שאדם שנוהג שלא בהתאם לכללים הוא עבריין תנועה, אותו דבר כאן, הוא עבריין בנייה, ולא משנה אם הוא בנה מרפסת או בנה מבנה של 3 קומות, זה עבריין בנייה וזה עבריין בנייה.

ציון סעד: הפיקוח המחוזי מתוקף תפקידו יוצא לשטח ורואה שיש מבנים ללא היתר, קרי: שיש עברייני בנייה.

ציון סעד: מה עליו לעשות?

ציון סעד: האם הוא צריך לשים מסכה על הראש שלו, לחזור למשרדו ולומר: ראיתי מבנים ללא היתר, עצמתי עין והלכתי לביתי?

מגלי והבה: זה לא הבעיה שהוצגה כאן.

מגלי והבה: סליחה, אתה מנסה להיות דמגוג, ואני אומר לך את זה בלי כחל ושרק.

מגלי והבה: מדובר על אנשים שנשפטו על אותה עבירה פעם ראשונה, פעם שנייה ופעם שלישית, ואתה מסביר לי עכשיו איך מתייחסים לעבירה?

ציון סעד: אגיע לזה.

מגלי והבה: קודם זרקת הכול על התכנון.

מגלי והבה: עכשיו אתה מנסה להסביר לנו למה חוקי לשפוט אדם 4 פעמים על אותה עבירה ולהגיד לו אחר-כך שהבנייה שלו חריגה.

ציון סעד: נאמר שיש שם מבנים ללא היתר, או שימושים ללא היתר.

ציון סעד: תפקידו של הפיקוח לאכוף את החוק, בייחוד כאשר מדובר בשטחים גליליים, מכיוון שאין שם ועדה מקומית.

מגלי והבה: למרות שהם כלולים בתוכנית המתאר המוצעת שנתקבלה על-ידי הוועדה המקומית.

מגלי והבה: על זה עשיתם שיעורי בית ובאתם להגיד לנו מה מותר ומה אסור.

מגלי והבה: נכון?

ציון סעד: כרגע אין תוכנית מתאר מאושרת במקום, כידוע לך.

מגלי והבה: יש תוכנית מתאר שהופקדה בוועדה המקומית.

ציון סעד: אני לא נכנס לנושא התכנוני.

מגלי והבה: אתה לא חלק מן העניין?

מגלי והבה: אם אתה לא מבין את זה - - -

ציון סעד: אני מבין.

מגלי והבה: יש ועדה מקומית לתכנון ובנייה ששייכת לך, שייכת למשרד הפנים, וכל עשרות הבתים שאתה מדבר עליהם הם חלק מתוכנית מתאר שעומדת להיות מאושרת במחוז.

ציון סעד: האם הוועדה המקומית שאתה מדבר עליה יכולה היום על בסיס התוכנית שאתה מציין לתת היתרי בנייה?

ציון סעד: בבקשה, שייתנו היתרי בנייה.

מגלי והבה: אדוני, אתם לא עושים שיעורי בית.

מגלי והבה: מר שמאי אסיף אחראי.

ציון סעד: מכיוון שלא ניתן לתת היתרי בנייה על בסיס התוכנית – ואני לא בקי בנושא התכנון, אבל אם יש תוכנית שעל-פיה ניתן לתת היתרי בנייה, בבקשה, אין שום בעיה.

ציון סעד: אנחנו חוסמים?

ציון סעד: בוודאי שלא.

ציון סעד: אבל אם אין תוכנית כזאת המבנים הם עדיין בגדר מבנים ללא היתר או שימושים ללא היתר.

אמנון כהן: מה באשר לטיעון על השימושים החורגים, כביכול כל פעם בווריאציה שונה תוקפים את האנשים?

ציון סעד: זאת הנקודה האחרונה.

ציון סעד: כאשר יש מבנה ללא היתר ובית-המשפט גוזר על הנאשם צו כזה או אחר: צו הריסה, או צו אחר, וכמובן נותן לעבריין הבנייה שנה, חצי שנה או שנתיים להסדיר את המבנה שלו על מנת שיהיה היתר, באים המפקחים ואומרים: אדוני, הוּצא צו הריסה או צו מסוג אחר והיה עליך להרוס את המבנה, אך לא הרסת אותו.

אמנון כהן: הוא הגיש בקשה ולא קיבל תשובה.

אמנון כהן: מה לעשות?

ציון סעד: הוא לא יכול לקבל היתר בנייה כאשר אין תוכנית מאושרת.

סעיד נפאע: כאשר מוציאים צו הריסה בדרך כלל הצו הזה מוּתְלֶה: אם בתוך שנה לא תצליח להוציא היתר אז צו ההריסה ייכנס לתוקפו.

ציון סעד: כך אמרתי הרגע.

אמנון כהן: ומה קורה עם חלוף השנה?

אמנון כהן: אז המפקח בא אליו ואומר: איפה אתה עומד?

סעיד נפאע: בדיוק, זאת הנקודה.

אמנון כהן: אחרי שנה המפקח עושה את עבודתו, אין לו ברירה.

ציון סעד: באים אל אותו אדם, ולא משנה אם בבית ג'ן או בחורפיש או בתל-אביב.

אמנון כהן: הם טוענים שיש אפליות.

אמנון כהן: זה נכון?

ציון סעד: אנחנו הורסים גם גני אירועים.

ציון סעד: זאת אפליה?

מגלי והבה: אתה מדבר על גני אירועים.

מגלי והבה: אנחנו מדברים על בתים בצפון, בישוב הסמוך לבית ג'ן.

ציון סעד: אני לא מבין על מה אתה מדברים.

ציון סעד: מבחינתנו האכיפה שוויונית.

אמנון כהן: נעבור לשמוע את מר דוד אוחיון.

אמנון כהן: למה אתה פועל רק בבית ג'ן?

אמנון כהן: למה אתה לא פועל גם בכפר הסמוך?

דוד אוחיון: מדובר על הר מירון, שהוא מרחב תכנון מחוזי באותם חלקים שהמחוקק קבע לגביהם כי "כל שטח במחוז שאיננו מרחב תכנון מקומי יהא אף הוא מרחב תכנון מקומי, ולוועדה המחוזית של המחוז יהיו באותו שטח, בנוסף על סמכויותיה האחרות לפי חוק זה, כל הסמכויות שהיו לוועדה המקומית אילו הוכרז השטח כמרחב תכנון מקומי".

דוד אוחיון: כלומר, סעיף 12(א) נותן לנו סמכות לבצע פעולה של אכיפה אקטיבית נגד בנייה בלתי חוקית בייעוד קרקע חקלאי מוכרז כפי שקורה בשטח המדובר בבית ג'ן.

דוד אוחיון: אנחנו פועלים ללא משוא-פנים ובאופן שוויוני מול כל הבנייה הבלתי חוקית בהר מירון, כלומר גם סובב בית ג'ן, גם סובב חורפיש וגם פקיעין.

דוד אוחיון: במקרה המדובר הר מירון הוא שמורת טבע מוכרזת לכל דבר ועניין על-פי חוק מדינת ישראל.

דוד אוחיון: תוכנית ג/ 400 קבעה את זה במפורש, ולכן יש מגבלות בנייה קשות מאוד בהר מירון.

דוד אוחיון: אצטט את תמ"א 35: "שטח מוגן מפיתוח, תמ"מ 2, תיקון 9: תוכנית ג/ 400 מיועדת לשמורת טבע".

דוד אוחיון: תוכנית מתאר ארצית מספר 8: "הבנייה מצויה בתחום שמורת טבע מוכרזת".

דוד אוחיון: בתוכנית מתאר ארצית מספר 35 השטח מוגדר כ"בעל רגישות נופית סביבתית גבוהה, שטח לשימור משאבי מים".

דוד אוחיון: תמ"א 35 ממשיכה להגדיר את השטח כ"מרקם שימור משולב שמורות וגנים לאומיים".

דוד אוחיון: מדובר על אזור רגיש מאוד, שהבנייה הבלתי חוקית בעצם יוצרת עובדות בשטח ועומסים שלא תוכננו בשטח.

דוד אוחיון: זה החלק של 100,000 דונם של שמורת הטבע.

דוד אוחיון: הפעילות שלנו באותם חלקים, בהסתמך על סעיף 12(א) לחוק שעל-פיו אנו פועלים, נועדה למנוע ככל האפשר בנייה בלתי חוקית מחוץ לתוכניות מאושרות.

דוד אוחיון: ידועות לי התוכניות המאושרות בבית ג'ן.

דוד אוחיון: אושרה גם תוכנית בשנת 2001 שהכשירה את כל הגבעה ונתנה לגיטימציה לכל הבנייה הבלתי חוקית.

דוד אוחיון: אני יודע על תוכנית 18690 שהוועדה המחוזית קיבלה בדצמבר 2009 וסיימה את הטיפול בה בפברואר 2010 כאשר היא דחתה אותה על הסף.

מגלי והבה: אבל התוכנית עדיין לא הגיעה לוועדה המחוזית.

מגלי והבה: יש לי את הפרוטוקול.

דוד אוחיון: אתקן אותך, אדוני.

דוד אוחיון: אני בקי.

דוד אוחיון: אני כבר 10 שנים מנהל תחום הפיקוח במחוז צפון של משרד הפנים.

דוד אוחיון: אשמח לתת עדכון מדויק על הסוגייה הזאת.

דוד אוחיון: תוכנית 18690

דוד אוחיון: ג' של מחוז הצפון להרחבת הישוב בית ג'ן התקבלה במחוז ב-10 בדצמבר 2009.

דוד אוחיון: ב-22 בפברואר 2010 המחוז הודיע על סיום טיפול.

דוד אוחיון: מדוע?

דוד אוחיון: כי תושבי הכפר רצו הרחבה גם לכיוון מערב ולא רק לכיווני צפון, דרום ומזרח.

מגלי והבה: אבל יש אישורים של הממונים עליך.

דוד אוחיון: עודכנתי אתמול.

דוד אוחיון: לכן הוועדה המקומית מעלה נפתלי יזמה תוכנית שמספרה 4410 – אני אומר את זה לפורום הזה ברמת מידע, למרות שאני כרגע לא יכול להתייחס לכך – שהומלצה לרשות הטבע והגנים הלאומיים למתן חוות דעת ואישור.

דוד אוחיון: לאחר מכן התוכנית אמורה לעבור לוועדה המחוזית לתיקונים.

דוד אוחיון: צריך להבין שכעת אין לה סטטוס.

דוד אוחיון: אבל נכון, היא כוללת פתרונות בנייה לסובב בית ג'ן.

ביאן קבלאן: להקים ישוב חדש בשמורה בתנאים שהוא אמר, את הישוב חרשים – זה מותר, אבל לפתח את הישוב בית ג'ן ולהרחיב את תוכנית המתאר של הכפר הקיים – מאז קום המדינה אין תוכנית, זה לא ניתן.

דוד אוחיון: אדוני חבר הכנסת, מצאתי לנכון להציג את הנתון הנכון מבחינה תכנונית כי אין בישיבה הזאת ייצוג של תחום התכנון.

ציון סעד: למרות שאנחנו לא אנשי תכנון.

דוד אוחיון: קראתי את השאילתה שלך וכתבת שם שלאחרונה אושרה תוכנית.

דוד אוחיון: רציתי לבדוק איזו תוכנית אושרה לאחרונה, ומתברר שהתוכנית שאושרה לאחרונה היא בוועדה המקומית מעלה נפתלי, שהיושב-ראש שלה הוא מר בוחבוט.

מגלי והבה: ועדת התכנון והבנייה המקומית אישרה את התוכנית שפותרת את הבעיה וכוללת את כל הקו הכחול שאושר בישיבה אצל מר שמאי אסיף.

דוד אוחיון: אין על כך מחלוקת.

מגלי והבה: לשיטתך התוכנית הזאת מועברת עכשיו לוועדה המחוזית עם התיקונים שיוכנסו בה.

מגלי והבה: מה אתה צריך מהאוכלוסייה הזאת שנשפטה פעם ראשונה ופעם שנייה ופעם שלישית, ואתה עוד בא ומנסה להתנפל עליה?

מגלי והבה: על זה הדיון.

ביאן קבלאן: 11 שנים של תכנון ואין התקדמות.

אמנון כהן: אני חושש שנסיים את הדיון בלי תוצאות.

אמנון כהן: אתם רוצים כך – בבקשה.

אמנון כהן: תשלים עוד שני משפטים בהתייחסות לדברי חברי הכנסת, ואני עובר לסיכום.

אמנון כהן: שני משפטים, לא יותר.

קריאה: אני רוצה לדבר, בבקשה.

אמנון כהן: לא יהיו עוד דוברים היום.

דוד אוחיון: אגיד מה בית-המשפט העליון אמר בסוגייה הזאת.

אמנון כהן: עזוב את בית-המשפט העליון.

אמנון כהן: אני מבקש ממך להתייחס לבקשתו של חבר הכנסת מגלי והבה.

אמנון כהן: אם יש לך תשובה, תענה.

אמנון כהן: אם אין, אזום עוד דיון.

דוד אוחיון: האכיפה בכל מחוז הצפון מתבצעת באופן שוויוני, ללא משוא-פנים, בהתאם לחוקי התכנון והבנייה.

אמנון כהן: אני מבקש לסכם את הדיון.

אמנון כהן: הדיון לא הסתיים.

אמנון כהן: הדיון הזה הוא דיון מהיר שבו שומעים את הבעיה ואז מקבלים החלטה איך להמשיך את הטיפול, כלומר הטיפול בעניין לא מסתיים כרגע.

אמנון כהן: נסכם סיכום ביניים ואתאם נוסח גם עם המציע.

אמנון כהן: יש לנו תחושה שמדינת ישראל לא מקדמת תוכניות לטובת אזרחיה, גם כמענה לבעיות היום-יום וגם כמענה לטווח הארוך.

אמנון כהן: בדיון הבא נדבר על חוק תכנון ובנייה חדש.

אמנון כהן: אני מקווה מאוד שהרפורמה הזאת תיצור שינוי בתפיסה.

אמנון כהן: לא ייתכן שתוכנית "תתגלגל" 10 שנים ולא תבוא לכדי פתרון.

אמנון כהן: לא ייתכן גם שכל פעם מחדש יהיו הערות ובקשות חדשות לתיקון התוכניות.

אמנון כהן: כאשר מוגשת תוכנית צריך להיות טופס מוסדר, ויציינו בטופס אם היזם מילא את סעיפים א', ב', ג' ו-ד' ואם נותר לו להשלים עוד ארבעה סעיפים אחרונים, ובזה תם ונשלם.

אמנון כהן: לא צריך לערוך כל פעם עוד דיון ועוד פעם להשמיע הערות, עוד פעם דיון ועוד הערות, ובין כל דיון שמתקיים חולפים 3-6 חודשים.

אמנון כהן: את זה אנחנו הולכים להסדיר לטובתכם ולטובת כולם.

אמנון כהן: אבל לא ייתכן שאתם משלמים כל-כך הרבה כסף, מגישים תוכניות לוועדות התכנון ובסופו של דבר בגלל שחסר איזה פריט קטן נאלצים להמתין עוד 3 חודשים, ועוד 3 חודשים, וכך חולפות 10 שנים.

אמנון כהן: לא ייתכן דבר כזה.

אמנון כהן: את זה אנחנו עומדים, בעזרת השם, להסדיר.

אמנון כהן: אם תשתתפו בדיונים תראו שכל סעיף בהצעת חוק התכנון והבנייה הוא עולם ומלואו.

אמנון כהן: אנחנו הולכים לשנות את חוק התכנון והבנייה לטובת האזרחים שבניהם מתגייסים ועובדים.

אמנון כהן: לכן אנחנו מחויבים לכם ולכולם.

אמנון כהן: נושא שני, בכל מקרה אזום כאן דיון מעמיק עם כל אנשי התכנון והבנייה והאכיפה והפיקוח, בנוכחות מנכ"ל משרד הפנים החדש שנבחר.

אמנון כהן: הוא מנכ"ל חדש אך הוא ותיק ומכיר את העבודה.

אמנון כהן: אזום דיון ואבקש שתשתתף בו.

אמנון כהן: אני מבקש לבחון את הרמה הכוללת, וגם נושא בית ג'ן יבוא לידי ביטוי.

אמנון כהן: אכתוב למנכ"ל שיבוא אליי עם תשובות על הנושא שעלה כאן בדיון של ועדת הפנים והגנת הסביבה, עם המתכנן, המהנדס, האדריכל, כל אנשי משרד הפנים.

אמנון כהן: שיגיד לי מה הסטטוס היום, למה המדינה הופכת אזרחים טובים שרוצים לעמוד בסעיפי החוק לעבריינים בעל כורחם, וכל פעם מוגשות עתירות לבית-המשפט, והתושב ובני משפחתו חיים כל הזמן בחרדה ולא יודעים מה יהיה מחר, כי הפקח עושה את עבודתו.

אמנון כהן: אבל כאן רשויות התכנון לא מקבלות את ההחלטות הנכונות בזמן הנכון וזה גורם למועקה כל-כך קשה.

אמנון כהן: דיברתם על "הלבנת" מבנים.

אמנון כהן: איני יודע למי נתונה סמכות בנושא הזה.

אמנון כהן: אבקש באותו דיון שייערך, אם יש מקומות שבלאו הכי נכללים בתוך הקו הכחול שסימנה המועצה ושאושר על-ידי מר שמאי אסיף, ואמנם לא אישרו תב"ע נקודתית לאותו מבנה אבל הוא כבר נכלל במסגרת התוכנית הקיימת, אם אין כאן חריגה, לא בנו על הכביש או על מקום המיועד לטיפת חלב או לגן ילדים, אם אדם בנה אבל לא קיבל את האישור אז צריך להכשיר אותו.

אמנון כהן: אם יש בנייה על שטח ציבורי צריך למצוא דרך או לפָנות או לתת פיצוי כזה או אחר, אבל המצב הזה לא יכול להימשך.

אמנון כהן: אני רואה את האנשים, אני מתבונן בעיניהם.

אמנון כהן: הדבר הזה קשה לי מאוד.

אמנון כהן: לכן נערוך דיון המשך.

אמנון כהן: קודם כול נשמע את תשובתו של מנכ"ל משרד הפנים.

כאמל זויהד: אני מבקש שיוקפאו לעת עתה הדיונים בבתי-המשפט.

אמנון כהן: אין זה בסמכותי.

מגלי והבה: אדוני האחראי על הפיקוח.

מגלי והבה: כולנו הבנו את הבעיה.

מגלי והבה: יש קו כחול ועומדת להיות מאושרת תוכנית בוועדה המחוזית, תוכנית שעובדים עליה כעת.

מגלי והבה: אנו מבקשים ממך, עזוב את האנשים האלה שנשפטו לא רק פעם ראשונה וגם לא שנייה ושלישית אלא אתה ממשיך לחקור אותם ולטפל בהם.

מגלי והבה: אנחנו מבקשים להקפיא את הכול.

מגלי והבה: תן לנו שנה.

אמנון כהן: אני לא יכול לקבל אחריות על דברים שאין לנו סמכות להחליט בהם כוועדה.

מגלי והבה: אני מדבר כרגע אל איש הפיקוח.

מגלי והבה: הוא בא בטיעונים ואנחנו עונים לו.

אמנון כהן: יש מעליו עוד כמה מפקחים.

אמנון כהן: הוא לא יכול לעשות דברים מעין אלה, וגם אנחנו לא.

אמנון כהן: יש בתי-משפט.

כאמל זויהד: אדוני היושב-ראש, הוא זרוע מבצעת.

אמנון כהן: אם הוא לא יעשה את עבודתו, מחר יפטרו אותו.

כאמל זויהד: שיעשה את העבודה, אבל שזה יעבוד אחרת, לא כך.

אמנון כהן: עם כל הרגישות הראויה, מה שאפשר לעשות במסגרת החוק – לא יכולים להגיד לך להקפיא, לא יכולים להגיד לך כלום.

אמנון כהן: ברוח הרגישות, אם אתה רואה שאדם לא אשם אלא הרשויות אשמות תמצא את הדרך הנכונה, אבל אנחנו לא יכולים לסבך אותו בדבר הזה.

כאמל זויהד: אנחנו לא רוצים לסבך.

כאמל זויהד: אנחנו מדברים לשיטתו.

כאמל זויהד: לא ייתכן ולא יעלה על הדעת שמי שצריך להיות נתבע הוא התובע.

כאמל זויהד: הוא רשלן בעבודתו, הוא לא מבצע את עבודתו, לכן הוא צריך לשלם ולא האזרח שממלא את כל חובותיו.

אמנון כהן: יבוא לכאן מנכ"ל משרד הפנים ויענה לנו תשובות ויכשיר את העבודה שלהם ואז אנשי הפיקוח יהיו פטורים למעשה.

אמנון כהן: סיימנו את הדיון הזה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: הישיבה נעולה.

אמנון כהן: יהיה דיון המשך עם מנכ"ל משרד הפנים.