ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 789, 2011-06-21 11:15

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: כיוון שהשר להגנת הסביבה נמצא עדיין בוועדת הפנים, אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר היום ולאחר מכן נחזור לסעיף הזה.

משה גפני: אנחנו עוסקים עכשיו בהצעת חוק השקעות משותפות בנאמנות (תיקון מס' 19) (פרסום תשקיף בעיתון), התשע"א-2011, הצעת החוק של חבר הכנסת ציון פיניאן, ראלב מג'אדלה, פניה קירשנבאום, שי חרמש, אמנון כהן ומשה גפני.

משה גפני: עד שנת 2009 הייתה חובה על פרסום תשקיף בעיתון.

משה גפני: בשנת 2009 הרשות לניירות ערך ביטלה את זה.

משה גפני: בעקבות שימוע שנערך בעניין, המשיכו את ההסדר הזה חצי שנה נוספת.

קריאה: ב-2010.

משה גפני: ב-2009.

משה גפני: המשיכו אחרי כן עד 2010.

משה גפני: לא משנה, זה היה עד לאחרונה וזה נמשך לאחר ההחלטה של הרשות לניירות ערך.

משה גפני: אז הוגשה הצעת חוק של חברי הכנסת והצעת החוק אומרת שצריך להמשיך ולפרסם את התשקיף.

שגית אפיק: כריכת תשקיף.

משה גפני: כן.

משה גפני: כריכת תשקיף.

משה גפני: יש עניין ויש גם הגיון בהצעת החוק הזאת מכיוון שאנחנו מדברים על כך שתהיה שקיפות רבה יותר של הנושא הזה.

משה גפני: בדיון בקריאה הראשונה חברי הכנסת התבטאו בעניין אבל אני רוצה לומר מה הרעיון המקורי של הצעת החוק הזאת.

משה גפני: הרעיון המקורי הוא לאפשר, מכיוון שאנחנו מדברים על כאלה שהם אינם משקיעים מתוחכמים, אלה לא חברות ציבוריות, ואגב, יש הצעה להרחיב את זה גם לחברות הציבוריות ואני אתייחס לזה בהמשך.

משה גפני: יש הבדל משמעותי בין המשקיעים שמשקיעים, במה שמדברת הצעת החוק, לבין החברות הציבוריות שלא מופיעות בהצעת החוק, שם מדובר על משקיעים מתוחכמים יותר שהם יכולים לדעת את זה גם בלי התשקיף בעיתון.

משה גפני: יש כאלה שהם משקיעים בקרנות נאמנות ואם זה לא מפורסם בעיתון, לא כל אחד יכול להגיע לאתר ולא כל אחד יכול להגיע לכל המידע בעניין הזה.

משה גפני: יש הגיון רב בהצעת החוק הזאת.

משה גפני: אני מבקש אם יש מתנגדים שהם יביעו את עמדתם עכשיו.

גאלב מג'אדלה: אני הבנתי שהיום לא תתקיים הצבעה.

משה גפני: יכול להיות שלא תתקיים.

משה גפני: הגיע לאוזניי שהייעוץ המשפטי מבקש לא לקיים הצבעה בעקבות התבטאות.

משה גפני: למה אתה מעלה את זה?

משה גפני: לאיזה צורך?

גאלב מג'אדלה: כי אני רוצה לדעת.

גאלב מג'אדלה: אני לא קונה חתול בשק.

משה גפני: אתה לא קונה שום חתול בשק.

משה גפני: אני בא לדיון ורוצה לדעת אם יש על הדיון הזה הצבעה.

מגלי והבה: הוא לא רוצה שיהיה דיון עקר, שידברו וידברו אבל בסוף לא תהיה הצבעה.

משה גפני: לא, הדיון לא יהיה דיון עקר.

גאלב מג'אדלה: אני הייתי יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה במשך שנתיים וחצי.

משה גפני: יושב ראש מצוין.

גאלב מג'אדלה: הנה, אתה אומר את זה.

גאלב מג'אדלה: באים לדיון ואני רוצה לדעת אם יש הצבעה או אין הצבעה.

גאלב מג'אדלה: אם אין הצבעה, למה ומדוע אין הצבעה?

גאלב מג'אדלה: מה הנימוקים כבדי המשקל שאני רוצה להתנגד להם, אם הם קיימים, ואם לא, אז תגיד לי שיש הצבעה ואז אני אדע שיש הצבעה.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני אגיד לך.

משה גפני: אני רוצה לקיים את הדיון הזה.

משה גפני: לדיון הזה יש משמעות רבה מאוד.

משה גפני: הדיון הוא בשום מקרה לא עקר.

משה גפני: בשום מקרה הוא לא עקר.

משה גפני: להחליט על ההצבעה או לא להחליט על ההצבעה, ההערכה שלי שלא נקיים את ההצבעה.

משה גפני: זאת ההערכה אבל נשמע את המתדיינים.

משה גפני: אני אנמק את הדברים.

משה גפני: בסדר, אנחנו נגיע לשלב הזה.

משה גפני: קודם כל נשמע את האנשים.

משה גפני: אתה רוצה מראש שנגיד שהחוק הזה בשל להצבעה?

גאלב מג'אדלה: דיון יכול להתקיים בארבע מהדורות עד שיגיע להצבעה.

גאלב מג'אדלה: זה לגיטימי וזה בסדר.

גאלב מג'אדלה: על אחת כמה וכמה כשיש נימוקים כבדי משקל, אבל אם יש נימוק, סיבה, בקשה ודרישה לא לקיים הצבעה, אני רוצה לדעת מה הנימוק הזה, מי הביא אותו לכאן ומדוע.

משה גפני: אני אגיד.

משה גפני: אני לא רוצה להגיד עכשיו אלא אני רוצה קודם לשמוע את המתדיינים.

ציון פיניאן: ראלב, בוא נשמע קודם את הדברים.

משה גפני: נשמע את המתדיינים.

משה גפני: ראלב, תאמין לי שאני צודק.

ציון פיניאן: ראלב, זה בסדר.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להיות משוכנע שאתה צודק.

גאלב מג'אדלה: לא מספיק שאתה יודע שאתה צודק.

גאלב מג'אדלה: אני צריך להיות משוכנע שאתה צודק.

גאלב מג'אדלה: לא כל אחד יבוא ויכניס הצעה.

משה גפני: לא.

משה גפני: אין כל אחד.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא עובדים אצל אף אחד, עם כל הכבוד.

משה גפני: זה נכון.

גאלב מג'אדלה: אני עובד רק אצל אחד, אצל האזרח.

גאלב מג'אדלה: חוץ ממנו, אני לא עובד אצל אף אחד.

ציון פיניאן: ובפריימריס.

גאלב מג'אדלה: הוא אזרח.

משה גפני: נכון, הוא אזרח.

משה גפני: ראלב, בוא נשאיר את זה להמשך.

משה גפני: מישהו מתנגד להצעת החוק הזאת?

עודד אופק: כן.

עודד אופק: איגוד מנהלי הקרנות.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: שם ותפקיד.

עודד אופק: עודד אופק, איגוד מנהלי הקרנות.

עודד אופק: אדוני וחברי הוועדה, אנחנו שלחנו לכם מכתב, לדעתי השלישי במספר, גם במהלך הקריאה הטרומית, גם במהלך ההכנה לקריאה הטרומית וגם עכשיו.

עודד אופק: אני רוצה לרכז את עיקר הנקודות שכן את רוב הדברים כבר כתבנו לכם במכתב.

עודד אופק: הנקודה העקרונית והמהותית ביותר – ואת זאת אנחנו רוצים שתיקחו בחשבון וגם אמרנו את זה בדיון הקודם, אבל לא לקחו את זה לתשומת הלב, לדעתנו, מספיק – שהחוק הוא לא חוקתי, הוא פוגע בזכות לשוויון, הוא פוגע בזכות הקניין, שתי זכויות חוקתיות על חוקיות שצריך טעמים כבדי משקל כדי לפגוע בהן.

עודד אופק: הוא יוצר אפליה מול גורמים אחרים בתוך השוק וצריך לבחון את זה בכל מיני היבטים.

עודד אופק: לדעתנו אלו שאלות חוקתיות כבדות משקל שהוועדה חייבת לשקול לפני שהיא ממשיכה לקדם את הצעת החוק הזאת.

עודד אופק: אנחנו יודעים, דרך אגב, שחברי הוועדה דנו לא רק כאן.

עודד אופק: כלומר, חברי הוועדה דנו בנושא פרסום מודעות בעיתונים לא רק באינסטנציה בה אנחנו יושבים עכשיו אלא גם בוועדות אחרות ואנחנו יודעים שבמקומות אחרים בסופו של דבר לא חייבו מה שמבקשים לחייב עכשיו את מנהלי הקרנות.

ציון פיניאן: עד 2010 זה היה בסדר?

קריאה: אנחנו נסביר.

ציון פיניאן: למה עד 2010 לא הלכתם לשום גורם משפטי?

עודד אופק: אנחנו נסביר את כל הדברים.

עודד אופק: אפשר לשאול מדוע גם ב-1900 לא עשינו משהו, אבל בינתיים חלה קידמה.

ציון פיניאן: 2010 עדיין בקידמה.

ציון פיניאן: זה לא 1910.

עודד אופק: עדיין חלה קידמה וצריך גם לבחון מה הסיבות שבסופו של דבר מביאים דווקא עכשיו את הצעת החוק.

משה גפני: בואו נאשר לו לומר את הדברים ברצף.

משה גפני: אם אתה יכול לתמצת.

עודד אופק: אני עושה כל מאמץ אדוני, אבל בפעם הקודמת לא אפשרו לנו להשלים את הדברים.

פניה קירשנבאום: עכשיו מאפשרים.

עודד אופק: דבר אחד שאנחנו רוצים לומר זה שלדעתנו הצעת החוק לא משיגה את המטרות שלה.

עודד אופק: זה דבר ראשון.

עודד אופק: שתי מטרות הונחו ביסוד הצעת החוק כפי שהיא כתובה כרגע וגם בנוסח המקורי.

עודד אופק: האחת היא להבטיח מתן מידע מלא למשקיעים בקרנות, והשנייה היא לשמור על עיקרון הגילוי הנאות.

עודד אופק: אני רוצה קודם כל שכולם יבינו, לפחות חברי הוועדה שלא מצויים לפני התשקיפים בדרך כלל, שכיום התשקיף מחולק לשני חלקים החל מיולי 2010, תשקיף חלק א' ותשקיף חלק ב'.

עודד אופק: אני לא יודע מי מכם ראה פעם פרסום בעיתון לגבי תשקיף.

עודד אופק: היום בפועל תשקיף חלק א', הכריכה שלו, אינה כוללת נתונים כלשהם שיכולים לתת בידי משקיע לא מתוחכם – כך נקרא לו לצורך העניין – את הכלים לקבל החלטת השקעה.

עודד אופק: מה שהופיע בעבר, לפני כן, לפני 2010, היו נתונים לגבי שיעורי השקעה בנכסים מסוימים, היו נתונים לגבי התשואה מול הבנצ'מרקים, שאלה דברים שניתן לערוך השוואה האם כדאי לי לקנות את קרן הנאמנות או לא כדאי לי לקנות את קרן הנאמנות.

עודד אופק: היו נתונים לגבי חשיפה לנכסי בסיס.

עודד אופק: היום כל הנתונים והשיעורים האלה בכלל לא מופיעים בכריכת חלק א'.

עודד אופק: הנתונים היחידים שמופיעים בכריכת חלק א' – ואני מבטיח לכולם, לכל אחד מחברי הוועדה הנכבדים, שאם אניח לפניכם עכשיו את הכריכה שמבקשים לפרסם באמצעות הצעת החוק, אני לרגע לא מזלזל ביכולת שלכם להבין, אבל אני כן רוצה לראות אתכם כמו משקיע הלא מתוחכם במובן זה שלא תדעו מה זה גורמי סיכון ייחודיים, גורמי סיכון גיאוגרפיים, גורמי סיכון בהתאם למדיניות ההשקעות, מדיניות ההשקעה ונושאים נוספים שמופיעים בכריכה שלא יכולים לתת את הכלים בידי המשקיע הלא מתוחכם.

גאלב מג'אדלה: אז אנחנו נבקש שתפרסמו גם את א' וגם את ב'.

עודד אופק: הדרך היחידה של המשקיע הלא מתוחכם בסופו של דבר לרכוש את היחידה בקרן הנאמנות היא באמצעות מתווך פיננסי.

עודד אופק: יועץ השקעות בבנק לצורך העניין – ודרך אגב, היועצים בבנקים, כל רפורמת בכר שהוציאה את הייעוץ לבנקים התבססה על הנושא הזה שבסופו של דבר הוא ישמש המתווך הפיננסי של המשקיע הלא מתוחכם שרוצה לרכוש יחידה.

עודד אופק: הוא לא חותך את גזיר העיתון, רואה קרן איקס ואומר שהוא יקנה את הקרן הזאת כי אין לו את הכלים לקבל את ההחלטה אם להשקיע.

עודד אופק: ההפך אני אומר.

עודד אופק: יכול אפילו להיווצר מצב שאם אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שהפרסום הזה הוא שיגרום לאותם משקיעים לקנות את היחידות, זה עשוי להטעות אותם כי כל מה שהם יראו, הם יראו תשקיף של קרן כלשהי בלי נתוני השוואה.

עודד אופק: הם לא יוכלו לקבל החלטת השקעה אמיתית אלא באמצעות מתווך פיננסי.

עודד אופק: אגב, דבר אחד נוסף שחשוב להדגיש.

עודד אופק: קרן נאמנות, בשונה מחברה ציבורית – וצריך להבין את ההבחנות האלה – מפרסמת תשקיף חלק א' מדי שנה.

עודד אופק: כל שנה לכל קרן.

עודד אופק: לצורך העניין, מנהל קרן שיש לו מאה קרנות, יפרסם מאה תשקיפים.

עודד אופק: ראיתי במקום אחד שחבר הכנסת פיניאן ציין שהצעת החוק מתייחסת רק לפרסום של קרנות חדשות.

עודד אופק: כך היה באישור בקריאה הראשונה.

עודד אופק: לפי הצעת החוק זה מתייחס לפרסום של כל קרן, של כל תשקיף של קרן ומדובר בכל שנה שלא כמו בחברה ציבורית שמנפיקה רק כשהיא מנפיקה ניירות ערך.

משה גפני: ולכן אתם מתנגדים להצעת החוק.

עודד אופק: יש עוד סיבות.

עודד אופק: דרך אגב, היום המידע המלא הרלוונטי מצוי רק ברשת המקוונת.

עודד אופק: אין מקום אחר שניתן למצוא את זה בהיבט הזה.

משה גפני: כמה עוד נימוקים יש לך?

משה גפני: כל מה שכתבת במכתב?

עודד אופק: עוד שניים.

גאלב מג'אדלה: תראה לו את המכתב.

עודד אופק: כן אדוני, אבל חשוב להדגיש את הדברים.

עודד אופק: דבר נוסף ועדיין בנקודה הזאת.

עודד אופק: בכל מקרה, רשות ניירות ערך שהיא הגוף האמון על הפיקוח על מנהלי הקרנות ועל שמירה על טובתו של ציבור המשקיעים, גם היא ניצבה לפני הוועדה מספר פעמים בכל מיני הקשרים בדיונים שנערכו וגם ישב כאן שוני אלבק ונשאל לגבי התייחסות הרשות לנושא של ההצעה.

עודד אופק: הם אמרו חד משמעית בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים שטובת המשקיעים נשמרת גם במצב שבו לא מפרסמים את כל כריכת תשקיף חלק א'.

עודד אופק: זו עמדה שהיא מאוד חשובה וחייבים להתייחס אליה.

עודד אופק: דרך אגב, גם בהתאם להחלטת ועדת השרים לענייני חקיקה, אמרו שיקדמו את נוסח החקיקה הזה רק בכפוף לתיאום עם רשות ניירות ערך.

עודד אופק: כאמור, עמדת רשות ניירות ערך אינה מתיישבת עם העמדה שמתבטאת בהצעת החוק.

פניה קירשנבאום: רשות ניירות ערך תגיד את עמדתה.

עודד אופק: בסדר גמור.

עודד אופק: אני רק יכול להתייחס למסמכים.

משה גפני: כן.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: הנימוק השלישי, אני הבנתי שזה שוני אלבק.

עודד אופק: לא, זה היה הנימוק הראשון עדיין.

עודד אופק: אני עובר לנימוק השני, אדוני, התקדמנו.

גאלב מג'אדלה: הוא מבזבז זמן.

משה גפני: הוא לא מבזבז זמן.

משה גפני: מותר לו להגיד הכול.

גאלב מג'אדלה: הוא נתן לנו מכתב וקראנו אותו.

משה גפני: לא, אין דבר כזה.

משה גפני: עם כל הכבוד, הוא יאמר את הכול אבל אני מבקש שתאמר את זה בקצרה כי כולנו ראינו את המכתב שלך.

משה גפני: אמרת טיעון אחד שהוא לא חוקתי.

עודד אופק: הטיעון השני הוא המניע שבבסיס הצעת החוק.

גאלב מג'אדלה: הוא מפלה אותם.

משה גפני: הטיעון השני הוא הטיעון לגופו של עניין.

משה גפני: הטיעון השלישי הוא עמדתה של רשות ניירות ערך.

משה גפני: מה הנימוק הרביעי?

עודד אופק: עמדתה של הרשות לניירות ערך.

משה גפני: אם אני טועה, תגיד.

עודד אופק: אתה טועה אדוני.

משה גפני: אז תגיד מה.

עודד אופק: תן לי.

עודד אופק: עמדת הרשות מתייחסת לטיעון הראשון שלנו לגבי הסיבות שבבסיס הצעת החוק.

עודד אופק: אני רוצה להתייחס למניע האמיתי וזאת הסיבה השנייה שאנחנו רוצים להעלות.

עודד אופק: אמר כאן חבר הכנסת חרמש בישיבה קודמת שהמניע הוא לא גילוי נאות, המניע הוא לא שהכריכה הקדמית משכנעת אנשים להשקיע או לא להשקיע.

משה גפני: זאת לא הכוונה שלי בחתימה על הצעת החוק.

עודד אופק: אני רק מתייחס.

עודד אופק: חזקה עליו שהוא ידע מה הוא אומר כשהוא אמר את הדברים.

משה גפני: הוועדה דנה לגופו.

עודד אופק: זה בסדר.

עודד אופק: אני רק מתייחס לדברים שאני יודע לקרוא.

עודד אופק: באוזן המוזיקאלית שלי, זה מה ששמעתי וזה גם כתוב בפרוטוקול.

עודד אופק: חזקה שמה שהוא אומר, זה נכון.

עודד אופק: המניע, לפי מה שהוא אומר, זאת תמיכה בעיתונות הכלכלית.

עודד אופק: תמיכה בעיתונות הכלכלית בכל מקרה, כשיקול, זה יכול להיות שיקול פוליטי, שיקול מעניין, שיקול חשוב, שיקול ששווה דיון אבל לא כאן בפני הוועדה ולא על גבם של מנהלי הקרנות.

עודד אופק: אני מתייחס לזה כי בסופו של דבר מה שנעשה כאן, במידה שתאושר הצעת החוק, אם רוצים לדמות את זה, זה לקחת כסף מגוף פרטי אחד, שאלה מנהלי הקרנות, ולהעביר אותו לגוף פרטי אחר.

עודד אופק: להיטיב עם גוף פרטי אחר שפועל למען עצמו ולמען ביתו.

עודד אופק: זה כמובן מצב בעייתי מאוד.

עודד אופק: דרך אגב, אני רוצה להעלות נקודה אחת מאוד חשובה ולהדגיש אותה בנושא הזה של העיתונים.

עודד אופק: אם ניתן להתייחס לנקודה שהיא קריטית או חשובה באמת למשקיע סביר שהיה יכול להסתכל על נתונים וללמוד מהם אם להשקיע ביחידה בקרן נאמנות, אלה דווקא נתונים שהופיעו בעבר בעיתונים.

עודד אופק: העיתונים בעבר פרסמו את התשואה היומית, תשואה חודשית ונתונים נוספים שקשורים לקרנות על פני חמישה-שישה עמודים בעיתון.

עודד אופק: העיתונים על דעת עצמם צמצמו את הפרסומים האלה וחלקם לא מפרסמים את זה כלל יותר, את הנתונים היומיים, וחלקם מפרסמים את זה באופן מצומצם או במתכונת מצומצמת יומית וזאת למרות שזה נתון שבאמת יכול היה לעזור לבעלי היחידות לערוך השוואה בין יחידות בקרנות נאמנות.

עודד אופק: האבסורד בכל המצב הזה שדווקא לאותו גורם שלא דואג לטובתם של המשקיעים, כאשר זאת הטובה של המשקיעים, זאת הטובה האמיתית של המשקיעים והיכולת שלהם לבחור בין קרנות נאמנות, דווקא אותו גוף שפועל נגד טובת המשקיעים, מנסים לסייע לו להיחלץ ממצב כלכלי על גבם של מנהלי הקרנות.

עודד אופק: מבחינתנו ולהבנתנו אלה המניעים.

עודד אופק: נקודה שלישית ואחרונה.

עודד אופק: הנקודה השלישית היא נושא האפליה.

עודד אופק: התייחסנו לזה.

משה גפני: אמרת את זה.

עודד אופק: לא, אמרנו את זה כנקודה ואני רוצה שנייה אחת להרחיב.

עודד אופק: זה לא ייקח הרבה זמן.

עודד אופק: האפליה באה לידי ביטוי בעובדה שגופים מקבילים למנהלי הקרנות לא נדרשים לפרסם את כריכת התשקיף ואני רוצה דווקא להקצין.

עודד אופק: לא שאני אומר שצריך להחיל עליהם הוראה קשה יותר אלא אני אומר שצריך להחיל על מנהלי הקרנות בדיוק את אותו כלל שמחילים על אחרים.

עודד אופק: חברות ציבוריות לא נדרשות לפרסם את כריכת התשקיף שלהן בעיתונים.

עודד אופק: אני רוצה לתת דוגמה ונתתי את הדוגמה גם במכתב ואני רוצה שזה יודגש בפני כולם.

עודד אופק: חברה ציבורית שמשקיעה בנפט ואומרת לצורך העניין שהיא מצאה נפט בהרצליה, שזה דבר שנשמע על פניו לא הגיוני, צריכה לרשום על גבי כריכת התשקיף שהיא מפרסמת כמובן באינטרנט את הסיכונים שקיימים בהשקעה שלה אבל הפרסום לגבי התשקיף יהיה רק הפניה לאינטרנט.

עודד אופק: זה לצורך העניין חברה שמנפיקה חוב.

עודד אופק: היא מנפיקה איגרות חוב.

עודד אופק: היא חייבת כסף לציבור.

עודד אופק: מנהל הקרן לא חייב כסף לציבור.

עודד אופק: אילו הוא היה צריך להחיל כלל מחמיר, הכלל המחמיר דווקא היה צריך לחול על אותם תאגידים ציבוריים ולא על מנהלי הקרנות.

עודד אופק: דווקא במצב הזה באים ומחילים כלל קשה יותר על מנהלי הקרנות.

עודד אופק: דבר אחד נוסף ואחרון בהקשר של השוויון והפגיעה בזכויות.

עודד אופק: צריך לקחת בחשבון שההוצאה השנתית למנהלי קרנות היא הוצאה שהיא לא חסרת משמעות.

עודד אופק: זאת הוצאה של שבעה-שמונה מיליון שקלים לשנה לעיתונים שנלקחים מכיסם של מנהלי הקרנות ועוברים בעצם לכיסם של העיתונים.

עודד אופק: צריך לקחת את זה בחשבון, שזה שיקול קנייני משמעותי.

עודד אופק: לסיכום אני רק רוצה לומר מה שכתבנו במכתב ואנחנו מפצירים בכם, בחברי ועדת הכספים, למשוך את ידיכם מההצעה הזאת.

עודד אופק: לדעתנו זאת הצעה רעה.

עודד אופק: אולי הכוונה שלה במקור הייתה טובה, אבל זאת הצעה שבסופו של דבר התוצאה שלה היא לא טובה.

עודד אופק: בעינינו היא לא חוקתית, היא פוגעת בזכויות חוקתיות מהותיות של מנהלי הקרנות וכמובן היא לא משיגה את מטרותיה כפי שהונחו בהצעת החוק וכפי שהסברתי.

עודד אופק: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אתה יודע להגיד – אני חושב שזאת שאלה מיותרת ואתה בטח לא תענה לי - על כמה כסף מדובר?

עודד אופק: כרקע אמרתי.

משה גפני: על איזה סדרי גודל אנחנו מדברים?

משה גפני: כמה זה יהיה בשנה לקרן נאמנות?

גאלב מג'אדלה: הוא אמר.

גאלב מג'אדלה: שבעה-שמונה מיליון שקלים.

עודד אופק: אמרתי.

עודד אופק: כל קרן מפרסמת מודעה.

משה גפני: כמה כסף?

עודד אופק: אני אומר.

עודד אופק: מודעה יכולה לעלות בין 4,000 ל-6,000 שקלים למודעה.

משה גפני: לשנה.

עודד אופק: לקרן אחת.

עודד אופק: כל מנהל קרן מנהל מספר קרנות כל שנה.

משה גפני: הוא מנהל מספר קרנות, אז הוא מנהל מספר קרנות.

משה גפני: אנחנו מדברים על סדרי גודל של בין 4,000 ל-6,000 שקלים למודעה.

ציון פיניאן: לשלוח את היועצים המשפטיים לכאן עולה יותר יקר.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: אני מכבד את זה.

משה גפני: אני מבקש שתענה לי ואני תכף אגיד לך גם מדוע.

משה גפני: אני יושב ראש הוועדה ואני רוצה שיהיה רשום בפרוטוקול.

משה גפני: בקריאה הראשונה הצעת החוק היא של חברי הכנסת המציעים.

משה גפני: לקריאה השנייה והשלישית, זה כבר חוק של הוועדה ואני מייצג בעניין הזה את הוועדה ועכשיו זאת האחריות שלנו, של ועדה כוועדה ולא של חברי כנסת.

משה גפני: לכן מה שאמר שי חרמש בפרוטוקול הקודם ומה שאמרה רונית תירוש בפרוטוקול הקודם, איננו רלוונטי כבר לענייננו.

משה גפני: עכשיו הוועדה צריכה לשקול לגופו של עניין.

משה גפני: בין יתר הדברים - כיוון שאתה מעלה את הנושא החוקתי, אני רוצה להיות מדויק בעניין הזה – אנחנו נדבר על האפליה, האם יש בזה אפליה ולכן זה לא חוקתי, ואנחנו נדבר גם על המידתיות.

משה גפני: לכן החשיבות של מה שאתה עונה לי על כמה כסף מדובר, האם מדובר על מיליארד שקלים, על מיליון שקלים, על 10,000 שקלים או על 4,000 שקלים.

משה גפני: יש לזה חשיבות עצומה.

משה גפני: ככל הנראה אתם תרצו להעמיד את זה בביקורת שיפוטית ואני לא רוצה להיכשל בזה, אם אנחנו מאשרים את החוק.

משה גפני: לכן אני שואל אותך וענית לי שמדובר על מודעה שהיא בין 4,000 ל-6,000 שקלים.

עודד אופק: מדובר על בין שבעה עד שמונה מיליון שקלים לתעשיית הקרנות בשנה.

משה גפני: חבל שאני לא עורך דין.

משה גפני: אני בסך הכול שאלתי שאלה וקיבלתי תשובה.

משה גפני: אני מבקש שלא תוסיף יותר כי אין לך רשות דיבור.

משה גפני: אל תרוץ אתי פתאום למיליונים.

משה גפני: אתה הבנת מה שאני שואל, תפסת את זה מאוחר מדיי.

עודד אופק: לא.

עודד אופק: זה לא קשור.

משה גפני: אין לך רשות דיבור.

משה גפני: אני שאלתי וקיבלתי תשובה.

משה גפני: שאלתי כמה עולה מודעה לקרן נאמנות לשנה.

משה גפני: אמרת לי בין 4,000 ל-6,000 שקלים.

משה גפני: זאת תשובה מקצועית.

משה גפני: בסך הכול הכללי זה יכול להיות מיליונים או מיליארדים, זה לא רלוונטי.

משה גפני: אנחנו לא מדברים כאן על תקציב המדינה ולא מדברים על תקציב כולל.

משה גפני: על כמה כסף מדובר מול מנהל קרן הנאמנות, אם אנחנו מעבירים את החוק הזה בקריאה השנייה והשלישית?

משה גפני: קיבלתי תשובה.

משה גפני: לגבי הנושא הזה, ואני חוזר ואומר שמה שנאמר בישיבה הקודמת – ואגב, לא השתתפתי בה בגלל שהייתי צריך להופיע באיזשהו מקום אבל עברתי על הפרוטוקול – זאת עמדתם של חברי הכנסת.

משה גפני: לא שאלתי אותם, לא תחקרתי אותם כי זה כבר לא רלוונטי מבחינתי.

משה גפני: עכשיו אנחנו דנים על חוק של הוועדה ובחוק של הוועדה העמדה שלי היא – זה לא שאנחנו הולכים לפרנס עיתונים, זה לא שחברי הכנסת לא יכולים לעשות את השיקול הזה ואני לא נכנס בכלל לעניין הזה.

משה גפני: אני מדבר על מצב שבו יש את הכריכה של התשקיף, אנחנו מדברים על אנשים לא מתוחכמים, אנשים שהם רואים את הדרך להשגת המטרה, מדיניות ההשקעות של הקרן, הם יודעים שמכאן הם צריכים ללכת למקום אחר, הם רואים את העיקרון של הדברים.

משה גפני: אלה לא חברות ציבוריות ששם יש אנשים מתוחכמים שיודעים ללכת לאתר האינטרנט והם הולכים אליו.

משה גפני: אנחנו מדברים על אנשים פשוטים שחלקם בכלל אין להם אינטרנט.

משה גפני: חלקם הגדול רואה את מה שיש בעיתונים אמר כאן

משה גפני: חבר הכנסת לשעבר חיים אורון כשהיה כאן הדיון לגבי העובדה שהעיתונים מפרסמים את מצב הבורסה בשישה עמודים.

משה גפני: זה על חשבון העיתונים ואני חושב שהם צריכים להמשיך לפרסם את זה.

משה גפני: כאשר הרשות לניירות ערך הגיעה לכאן וביקשה לבטל את זה, אנחנו לא נתנו לה והיא משכה את זה בחזרה והעיתונים ממשיכים לפרסם את זה.

משה גפני: אנחנו לא אפשרנו לרשות לניירות ערך ולא קיבלנו את עמדתה וכשלא קיבלנו את עמדתה, ישב כאן היועץ המשפטי של הרשות לניירות ערך והוא משך את זה בחזרה.

משה גפני: עמדתה של הרשות לניירות ערך, כפי שהובאה לידי ביטוי על ידי היועץ המשפטי שלה, זאת עמדת הרשות לניירות ערך.

משה גפני: הם קיבלו החלטה שאת הכריכה בקרנות הנאמנות לא יפרסמו יותר בעיתון.

משה גפני: לאחר שהיה שימוע, הם האריכו את זה בעוד חצי שנה.

משה גפני: חברי הוועדה, החברים שהציעו את הצעת החוק, לא מקבלים את עמדתה של הרשות לניירות ערך.

משה גפני: מבחינת ההיררכיה של מי שקובע במדינת ישראל, זאת לא הרשות המבצעת אלא הרשות המחוקקת.

משה גפני: הרשות המבצעת, במקרה הזה הרשות לניירות ערך, קיבלה החלטה ואני מכבד את זה.

משה גפני: אני לא מתעלם ממה שהם אומרים ואני לוקח את זה ככתבו וכלשונו, ואנחנו מקיימים את הדיון והם ישמעו מה שאנחנו אומרים להם.

משה גפני: ברגע שנקבל את החוק, אם אכן הוא יתקבל בקריאה שנייה ושלישית, הרשות לניירות ערך תהיה חייבת על פי החוק להתייצב מאחורי החוק הזה.

משה גפני: לכן כל הטיעונים של לא חוקתי, אני סבור אחרת.

משה גפני: לגבי הנושא של מידתי, זה מידתי.

משה גפני: לגבי הנושא של עמדתה הנחרצת וחד משמעית, לא מפחידה אותנו.

משה גפני: הרבה פעמים מגיע לכאן משרד האוצר ומביע עמדה נחרצת שצריך להעלות את מחיר הדלק, אז אנחנו לא מקבלים את עמדתו ובסופו של דבר אנחנו מחליטים.

משה גפני: זאת תמונת המצב גם לגבי העניין הזה.

משה גפני: אמרתי את דבריי ואני מבקש לשמוע אם יש עוד מתנגדים.

עודד אופק: אני מבקש מילה אחת.

משה גפני: לגבי המיליונים?

משה גפני: אל תזכיר את זה.

עודד אופק: אין לי שום כוונה להזכיר את המיליונים.

משה גפני: בבקשה.

עודד אופק: במילה אחת בסוף אני אזכיר משהו קטן.

עודד אופק: מה שאני כן רוצה לומר זה שאני לא מתכוון להתווכח על הדרך בה הרשות המחוקקת מתנהלת.

עודד אופק: אני רוצה לומר דבר אחד.

עודד אופק: מנסים לקדם כאן חוק שבהצעת החוק נרשם מה המטרות שלו.

עודד אופק: המטרות האלה לא יושגו באמצעות הצעת החוק הזאת.

עודד אופק: נקודה.

עודד אופק: זה מנקר את העיניים ודגל מתנוסס מעל זה ואני אסביר גם למה.

משה גפני: מה מתנוסס?

עודד אופק: דגל.

עודד אופק: זה מפקודה בלתי חוקית בעליל.

משה גפני: לא יודע.

משה גפני: אני מכיר את דגל התורה.

משה גפני: למה אתה מתכוון?

עודד אופק: אני מתכוון שבסופו של דבר אם אנחנו לוקחים את הדברים כפי שאתם אומרים שמבקשים להגיע לאותם משקיעים, המשקיעים, כשהם יראו את הכריכה הזאת, לא יבינו דבר.

עודד אופק: את ההפניה לאיפה הם יכולים למצוא את הנתונים יש להם גם כך בפרסום שחל היום.

עודד אופק: הנתונים הנוספים, בלי שהם התייעצו עם יועץ השקעות, בלי שהם התייעצו עם גורם מומחה, הם לא יבינו מזה דבר.

משה גפני: אני חולק עליך.

עודד אופק: דבר אחד נוסף.

משה גפני: אתה רוצה להשתלט כאן על הכול?

משה גפני: אני רק רוצה שתדע שרשות המסים הביאה לכאן את הדיווח המקוון, ואתם מדברים על זה כל הזמן, אני התנגדתי לכך בתוקף ובחלק הצלחתי ובחלק לא הצלחתי.

משה גפני: בסופו של דבר ההתנגדות שלי לדיווח המקוון עוברת כחוט השני ואתה יכול לקרוא בפרוטוקולים מה אני אמרתי לגבי הדיווח המקוון.

משה גפני: יש ציבור גדול שהדיווח המקוון יוצר לו בעיה אמיתית וגם עכשיו אני סבור כך.

משה גפני: דרך אגב, ייאמר לזכותם או לחובתם שכאשר הגיע לכאן חוק ששינסקי, חוק המיסוי על הנפט והגז, שם רשות המסים לא ביקשה דיווח מקוון כי שם מדובר על אנשים מאוד עניים, מנהלי חברות הנפט וחברות הגז.

משה גפני: אתם הם פחדו להתחיל.

משה גפני: עם מי הם תמיד מתחילים?

משה גפני: עם בעל המכולת הקטן שאין לו את האינטרנט, הוא עמל לפרנסתו ואומרים לו שהוא יביא דיווח מקוון.

משה גפני: התנגדתי לזה ובחלק מהמקרים – בחוק ההסדרים – הוצאתי סעיפים של דיווח מקוון ואני אומר את זה גם עכשיו.

משה גפני: יש אנשים שרוצים להשקיע בקרנות נאמנות.

משה גפני: המציאות הזאת שזה מתפרסם בעיתון, ואת העיתון הם קוראים, ומה שכתוב שם באתרים, הם לא יודעים.

משה גפני: צריך להמשיך לספק לו את זה.

משה גפני: יש עוד התנגדויות?

משה גפני: אני מאוד מודה לך.

משה גפני: דרך אגב, אם אני אצטרך , אני אקח אותך.

עודד אופק: אדוני, רק עוד מילה אחת.

משה גפני: לא.

משה גפני: עם כל הכבוד, אנחנו צריכים לחזור לדיון אחר.

משה גפני: הרשות לניירות ערך, בבקשה.

משה גפני: אני מתנצל שדיברתי בקול על הרשות לניירות ערך.

משה גפני: אני לא מפחד מהם, כי אין לי ניירות ערך.

עודד אופק: ברור שזה היה עלי.

משה גפני: ממש לא.

קריאה: יש לך, אבל אתה לא יודע.

קריאה: קופות גמל וכולי, זה הכול קופות גמל.

משה גפני: אפילו את זה אני לא יודע כי אני רק קורא עיתון ואין לי אינטרנט.

דניאל אילון: כל הדברים שנשמעו כאן, אכן נכונים.

דניאל אילון: אמת ויציב אמר יושב ראש הוועדה שככל שהסמכות הקבועה בחוק נתונה בידיה של הרשות, היא מפעילה לפי מיטב הבנתה המקצועית, אבל אם ייקבע בחוק בישראל יחויב בתשקיף כפי היה קבוע בעבר ועד לפני מספר שנים ביחס לציבור ---

משה גפני: עד מתי?

משה גפני: בסוף, אחרי ההארכה.

דניאל אילון: אתה מדבר על מה שהיה היסטורית לגבי החברות.

משה גפני: לא החברות.

משה גפני: לגבי הקרנות.

משה גפני: עד מתי?

דניאל אילון: החוק של השקעות משותפות בנאמנות אמר מאז ומתמיד שהפרסום הוא רק פרסום מפנה וקטן.

דניאל אילון: ההנחיה של הרשות מכוח הוראה מקצועית שלה הרחיבה אותה ובחוק זה לא היה כתוב.

דניאל אילון: איפה זה כן היה כתוב בחוק?

דניאל אילון: זה היה ביחס לחברות הציבוריות.

דניאל אילון: זאת אומרת, זה לא דבר שהוא יכול להיות בעולם.

דניאל אילון: אני רוצה לחזור על העמדה המקצועית של הרשות השנייה כאן בוועדה והיא גם השמיעה את זה בפני ועדת שרים לחקיקה.

דניאל אילון: זה לא נכון שהחלטת ועדת שרים לחקיקה לא התקבלה אחרי שהיא שמעה אותנו, כי היא שמעה אותנו ולא קיבלה את עמדתנו.

דניאל אילון: גם הם לא קיבלו את עמדתנו אבל אני עדיין חוזרת על העמדה.

דניאל אילון: לעמדת רשות ניירות ערך הפרסום בעיתונים אינו נדרש מרגע שהדיווח האינטרנטי הופנם בציבור והדיווח האינטרנטי קיים ביחס לחברות הציבוריות מאז 2003 וביחס לציבור מנהלי הקרנות מאז 2005.

דניאל אילון: כלומר, היה תהליך הפנמה ארוך.

דניאל אילון: לכן הציבור רגיל לקבל את מירב המידע הרלוונטי לקבלת החלטה במגנה.

דניאל אילון: בהינתן זה חשבנו שבמונחי עלות תועלת לא נכון להשית על בעלי היחידות את העלות של הפרסום בעיתונים ואני חושבת שמוטעה לראות את האלפים הבודדים שעכשיו נפגעו כי ראשית כל קודם כל צריך בוודאי להכפיל פי שתיים כי אלה שתי מודעות, ומעבר לזה, זה בראייה של קרן וקרן היא אינה אישיות משפטיות נפרדת.

דניאל אילון: זה חוזה.

דניאל אילון: זה חשבון בנק.

דניאל אילון: מי שצריך להסתכל עליו, זה מנהל הקרן.

דניאל אילון: מנהל הקרן בדרך כלל מנהל מספר רק של קרנות כי הוא צריך לבדל אותן ולכן מדובר לדעתי – התעשייה תגיד יותר טוב ממני – במאות אלפי שקלים לפחות לגבי מנהל קרן, אבל אני לא יודעת להגיד את הנתונים המספריים ואת זה התעשייה צריכה לספק.

דניאל אילון: לכן זה לא מספר שהוא בטל בשישים.

דניאל אילון: מעבר לזה, אנחנו סבורים שמעבר להשתת העלות הבלתי נדרשת בעינינו על בעלי היחידות, אנחנו מסכימים עם הטענה שאומרת שיש כאן איזושהי אשליה כאילו המפורסם בכריכת התשקיף, במיוחד לאחר הרפורמה שעשינו בתשקיפים, בהם הכריכה היא רק של חלק א' של התשקיף וחלק א' של התשקיף נותן נתונים די יבשים על הקרן ולא הנתונים הבשרניים שבאמת אמורים לחולל קבלת החלטה מושכלת, וזה יכול להטעות ולהסיח את הדעת מהדבר המרכזי.

דניאל אילון: אנחנו כן היינו רוצים שהציבור שמקבל את ההחלטה לבדו או באמצעות מתווכים יעשה את זה על בסיס ראייה של התשקיף כולו, של התשואות, של מחירי היחידות.

משה גפני: אבל זה מראה לו את העקרונות.

משה גפני: הוא יכול ללכת לזה.

משה גפני: בסדר, אני מכבד את ההחלטה שלכם ואני חולק עליה.

דניאל אילון: זאת עמדתנו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מרים אילני, משרד המשפטים.

מרים אילני: אני רוצה לומר באופן מאוד קצר שמה שהטריד אותנו אחרי הדיון הקודם זה בעצם שהציגו כאן תכלית אחרת.

מרים אילני: אם הוועדה באה ואומרת שהיא חוזרת בה והתכלית היא שונה והתכלת היא הגנה על ציבור המשקיעים, כפי שהוסבר כאן, ולא התכלית של הגנה על העיתונות הכתובה, תכלית שלא הובאה בחשבון במסגרת הדיון בוועדת שרים וגם אנחנו לא בחנו אותה אצלנו, אז הדיון הוא דיון אחר.

מרים אילני: אני מתקשה לומר שיש כאן בעיה חוקתית כשהנימוק הוא נימוק של הגנה על ציבור המשקיעים.

מרים אילני: אם הנימוק הוא אחר, יש קשיים חוקתיים.

משה גפני: אני אמרתי את עמדת הוועדה.

משה גפני: זאת עמדת הוועדה.

משה גפני: ועדת השרים לחקיקה תומכת.

אחמד טיבי: מה עמדת הוועדה?

אחמד טיבי: לא הייתי כאן.

משה גפני: עמדת הוועדה היא שצריך להגן על ציבור המשקיעים הלא מתוחכמים.

יצחק וקנין: מי שאין לו אינטרנט, מה הוא יעשה?

משה גפני: אגב, למשרד המשפטים יש עמדה האם יש הבדל בין קרנות הנאמנות לבין החברות הציבוריות?

מרים אילני: אנחנו חושבים שיש מקום לאבחן בנושא הזה.

משה גפני: גם אני חושב כך.

משה גפני: אני מתנצל שאני חושב כמו משרד המשפטים.

מרים אילני: הציבור הזה פחות מתוחכם ויש מקום לאבחנה.

מרים אילני: אני אומרת שהעמדה המקצועית שלנו בוועדת שרים לא התקבלה, אבל עמדה של ועדת השרים היא שאם הנימוק הוא כפי שאדוני אומר, שזה הנימוק של הוועדה, אנחנו לא חושבים שאפשר להגיד שיש כשלים חוקתיים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לעניין?

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, חלק מהנימה של השמצה נשמעה כאן ולפני כן וגם בדברים שנאמרו ביומיים האחרונים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא באים להגן כיוזמי הצעת החוק – ציון, אני וחברים נוספים – על העיתונים ואנחנו לא רוצים לפרסם עיתון כלשהו.

גאלב מג'אדלה: להשמיץ זה דבר קל.

גאלב מג'אדלה: אנחנו באים להגן על האזרח הפשוט.

גאלב מג'אדלה: תקן אותי כי יכול להיות שהתבלבלתי קצת.

משה גפני: לא התבלבלת.

משה גפני: אמרת דברים נכונים.

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה שאנחנו נחסוך לך כמה מיליוני שקלים לטובת הקרן?

גאלב מג'אדלה: תפחיתו משכר המנהלים שמנהלים הרבה קרנות ונוסעים במכוניות מפוארות.

יצחק וקנין: אתה יודע איזה דיון היה לי בוועדת האתיקה היום?

יצחק וקנין: פשוט קטסטרופה לשמוע מה שהקרנות עושות בכסף ולאן הכסף הולך.

קריאה: מה עושים?

יצחק וקנין: כמה כסף הולך.

יצחק וקנין: קרנות הפנסיה וכל מיני קרנות.

עודד אופק: זה לא אותו הדבר.

יצחק וקנין: זאת אותה יד.

גאלב מג'אדלה: לחבר כנסת מותר להפריע לי.

משה גפני: כן, נכון.

ציון פיניאן: בימים אלה נשלח אליך מכתב לגבי החיסכון בקרנות ותסתכל מה גובה דמי הניהול.

גאלב מג'אדלה: הגיע הזמן שתבינו שיש בבית הזה אנשים שלא שוכחים שהיו 24 שנים מתחת לקו העוני.

גאלב מג'אדלה: הגיע הזמן שתבינו שהקרנות האלה הן לא שלכם אלא הן של האזרח.

גאלב מג'אדלה: אתה מגן על המנהלים אבל אני מגן על האזרח.

גאלב מג'אדלה: תפחיתו בשכר, תפחיתו ברכבים, תפחיתו בתנאים הנלווים.

גאלב מג'אדלה: תראו לנו כמה הפחתם ואחר כך נשקול לגופו של עניין כל מיני הוצאות שאנחנו מציעים לטובת האזרח.

גאלב מג'אדלה: תפסיקו להלך עלינו אימים ולדבר על אפליה.

גאלב מג'אדלה: אין שום אפליה.

גאלב מג'אדלה: מי שעוד לא הגענו אליו, אנחנו עוד נגיע אליו.

גאלב מג'אדלה: התחלנו אתכם.

גאלב מג'אדלה: מי שאנחנו מפלים אותו היום לטובה, יגיע גם התור שלו.

גאלב מג'אדלה: נגיע גם אליו לטובת האזרח.

גאלב מג'אדלה: שלא תחשבו שכל החכמה אצלכם ואתם רוצים להגן על האזרח כי אנחנו נגן על האזרח.

גאלב מג'אדלה: מה זה שיקולים פוליטיים?

גאלב מג'אדלה: מישהו אמר לך שאנחנו לא פוליטיים?

גאלב מג'אדלה: אני גאה בזה שאני נבחר ציבור פוליטי כדי להיות במרכז ההשפעה ולהשפיע לטובת האזרח מול בעלי ההון שרוצים לקחת הכול עבורם.

גאלב מג'אדלה: אני פוליטי.

גאלב מג'אדלה: הנה, אני אומר לך ואני מצהיר ומודיע שאני פוליטי.

גאלב מג'אדלה: מה זה שיקול פוליטי?

גאלב מג'אדלה: כל היום אנחנו עושים שיקולים פוליטיים.

גאלב מג'אדלה: ההצהרה של שי חרמש היא לא פוליטית?

גאלב מג'אדלה: אמרתי גם לו את זה.

גאלב מג'אדלה: שי עמית של וחבר שלי וההצהרה שלו פוליטית כמו שההצהרה שלי היא פוליטית.

גאלב מג'אדלה: זה בסדר.

גאלב מג'אדלה: הוא פוליטי ואני פוליטי וכל אחד בא מכיוון אחר.

גאלב מג'אדלה: הדבר האחרון בו אני רוצה לסיים.

גאלב מג'אדלה: אגב, אני בעד עיתונות חופשית, חופש ביטוי וכולי.

גאלב מג'אדלה: שמעתי גם שהעיתונים לא מפרסמים תשקיפים וגם נגיע אליהם כדי שהם יפרסמו.

גאלב מג'אדלה: שלא תהיינה אי הבנות.

גאלב מג'אדלה: לא נעשה הנחות לאף אחד.

גאלב מג'אדלה: כאן בוועדה היינו שמחים מאוד לשמוע נימוקים כבדי משקל אמיתיים.

גאלב מג'אדלה: הייתם באים בידיים נקיות ואומרות: אדוני היושב ראש, חברי הועדה, הנה תשקיף כאן, הנה כאן מצגת, אנחנו התייעלנו קודם כל במנהלים, במנכ"לים, בתנאים לטובת האזרח ולטובת הקרן ואנחנו באים עכשיו לבקש לעזור לנו להמשיך להפחית את ההוצאות.

גאלב מג'אדלה: הייתי מוכן לשקול אבל עם כל הכבוד, שמענו את הנימוקים שלך גם בפעם הקודמת בדיון שהתקיים כאן וסירבנו לקבל את עמדת רשות ניירות ערך, ובצדק.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא עובדים אצל אף גוף מהגופים הכלכליים האלה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

עודד אופק: אני רוצה תגובה מאוד קצרה אדוני, אם אפשר.

משה גפני: אני אאפשר לך, אבל שהתגובה תהיה מאוד קצרה ולא על המיליונים.

עודד אופק: לא על המיליונים.

משה גפני: עוד לא.

משה גפני: לא רצת בפריימריס לא הלכת למועצת גדולי תורה ואתה חושב שאתה יכול להתפרץ כאן בוועדה?

משה גפני: יש שתי דרכים להגיע לכאן ולהתפרץ באמצע.

משה גפני: ציון, בבקשה.

ציון פיניאן: תודה אדוני היושב ראש.

ציון פיניאן: ראשית, אני תומך בהצעה של היושב ראש לא להרחיב את הנושא לחברות ציבוריות.

ציון פיניאן: שנית, החוק כפי שנאמר בא להגן על ציבור המשקיעים כדי שלא ישקעו.

ציון פיניאן: אנחנו צריכים לתת להם את כל הדרכים כדי להגיע לתשקיף נכון ויש כאלה שלא עוסקים באינטרנט וזאת המגמה שלנו.

ציון פיניאן: שלישית, בנושא של התקשורת, כשבאים להגן על התקשורת, אני בסיעת הליכוד אחרון שצריך להגן על התקשורת הכתובה.

ציון פיניאן: לכן, שלא יאשימו אותנו בנושא הזה של התקשורת.

ציון פיניאן: מגמת ומטרת החוק היא להגן על ציבור המשקיעים בלבד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

יצחק וקנין: המזל ש"ביום ליום" אין מדור כלכלי, כך שאנחנו פטורים.

יצחק וקנין: גם ב"יתד נאמן" אני חושב שאין מדור כלכלי.

קריאה: דווקא יש.

משה גפני: אופק, בבקשה.

משה גפני: תגובה קצרה.

משה גפני: מיצינו את הדיון.

עודד אופק: שתי נקודות.

משה גפני: איך נקודה אחת הפכה לשתיים?

עודד אופק: שתי נקודות אבל קצרות שמתכנסות לאחת.

עודד אופק: נקודה ראשונה היא שהאמירה כאילו מנהלי קרנות נוסעים במכוניות וכולי, היא אמירה לא נכונה.

משה גפני: זה לא רלוונטי.

ציון פיניאן: הם לא הולכים ברגל.

משה גפני: זה סתם.

גאלב מג'אדלה: הם רוכבים על אופניים.

עודד אופק: אני רוצה שתדעו שתחת כל החקיקה הקיימת, גם הם כורעים תחת הנטל וניתן להתייחס גם אליהם במידה מסוימת ככאלה שנפגעים.

עודד אופק: דבר שני.

עודד אופק: אני מסכים עם האמירה שלך שאתם כחברי כנסת אמורים להגן אך ורק על האזרח ואתם מייצגים אך ורק את האזרחים.

משה גפני: לא.

משה גפני: לא אך ורק.

משה גפני: אנחנו צריכים לדאוג לכלכלת המדינה, אנחנו צריכים לדאוג לקרנות הנאמנות.

גאלב מג'אדלה: מהי המדינה?

גאלב מג'אדלה: המדינה היא אזרחיה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: היה נראה כאילו לא איכפת לנו מקרנות הנאמנות?

גאלב מג'אדלה: חס וחלילה.

משה גפני: איכפת לנו.

משה גפני: אנחנו רוצים שהם ירוויחו.

משה גפני: ודאי.

עודד אופק: הפרסום כפי שהוא מופיע בהצעת החוק של הכריכה, לא מגן על האזרח ולא משיג את המטרות לשמן מוצעת הצעת החוק.

עודד אופק: הוא מגן רק על העיתונים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני חולק עליך מכל וכל.

משה גפני: זה פשוט לא נכון.

משה גפני: אתה פשוט מתעלם ממני כאילו אני אוויר.

משה גפני: זאת המציאות.

משה גפני: הוא מתעלם ממני.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

משה גפני: אחמד טיבי, אתה רוצה להגיד משהו לפני שאני עובר לסיכום הדיון?

אחמד טיבי: יש הצבעה?

משה גפני: אתה רוצה שתהיה?

אחמד טיבי: אני מבקש התייעצות סיעתית.

משה גפני: אני אאפשר לך את ההתייעצות הסיעתית.

משה גפני: רבותיי, אני מבקש לסכם את הדיון כדלהלן.

משה גפני: אני חוזר ואומר, ולא יעזור, אי אפשר להגיד דברים אחרים ממה שנאמר כאן.

משה גפני: בקריאה השנייה והשלישית זה חוק של הוועדה.

משה גפני: כל הדברים שנאמרו בהצעת החוק וכל הדברים שנאמרו בדיונים הקודמים, אינם רלוונטיים לגבי מה שאני אעמיד להצבעה.

משה גפני: אני אעמיד להצבעה את הצעת החוק הזאת שמטרתה להגן על המשקיע הלא מתוחכם, הפשוט, להמשיך את ההסדר שהיה קיים במשך כל השנים.

משה גפני: אני סבור, כפי שאמר גם ציון פיניאן, שזה צריך להיות רק בקרנות הנאמנות ולא להרחיב את זה לחברות הציבוריות.

משה גפני: משל למה הדבר דומה, אמרתי, זה כמו שאנחנו עומדים בחוק למיסוי רווחי הנפט והגז מול בעל המכולת.

משה גפני: לגבי העמדה הפוליטית שהציג בטוב טעם חבר הכנסת ראלב מג'אדלה, אני מודה בהאשמה.

משה גפני: במשטר דמוקרטי, בניגוד למשטרים אחרים, מי שמנהל את החיים הציבוריים במדינת ישראל, אלה הפוליטיקאים לטוב וחס וחלילה להפך.

משה גפני: שיקול דעת של חבר כנסת נמדד בבחירות.

משה גפני: אם הציבור בוחר בו, הוא אומר את השיקולים הפוליטיים שלו.

משה גפני: אגב, פוליטיקה, גם בן אדם בבית, כשהוא מגיע הביתה ואשתו לא מכינה לו אוכל טוב, הוא אומר שזה טוב כי הוא לא רוצה לריב אתה.

משה גפני: גם זאת פוליטיקה.

משה גפני: כל החיים הם פוליטיים והשאלה רק אם מנצלים את זה לדברים טובים או חס וחלילה להפך.

משה גפני: במקרה הזה יש כוונות והכוונות הן כוונות טובות.

משה גפני: רוצים לעזור בעניין של המידע שאנשים לא ייפלו וידענו שאנשים נופלים.

משה גפני: לחלק הזה של מנהלי הקרנות אני לא מצטרף לחבר הכנסת ראלב מג'אדלה במקרה הנוכחי.

גאלב מג'אדלה: צריך אומץ לב.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אני לא אמיץ.

משה גפני: יש לי את האומץ שלך?

משה גפני: כשיהיה דיון על מנהלי הקרנות, נדון ואז יכול להיות שאני אקבל את עמדתך.

משה גפני: זה לא הדיון עכשיו.

משה גפני: אני מבקש לומר לחברי הוועדה כדלהלן.

משה גפני: מכיוון שעלתה כאן שאלה חוקתית על ידי היועץ המשפטי של הכנסת, על כל פנים הוא לא הטיל ספק ולא הטיל סימן שאלה בכל הדבר, אני ביקשתי ממני לבדוק את זה.

משה גפני: אני הרי מתאר לעצמי, קרנות הנאמנות הם לא אנשים שיחכו אלא בוודאי ילכו לביקורת שיפוטית.

משה גפני: אני מאוד מכבד את בית המשפט, בניגוד לאחרים שלא כל כך מכבדים אותו, לא בנושאים מצפוניים, דת ומדינה שבזה אני חולק עליו, יש לו עמדה שאני חולק עליה, אבל בנושאים הרגילים השגרתיים, היום יומיים, אני רוצה לעמוד בביקורת שיפוטית ולנצח.

משה גפני: לכן אנחנו יכולים להצביע עכשיו.

משה גפני: מיצינו את הדיון.

אחמד טיבי: ביקשתי שתהיה התייעצות סיעתית.

משה גפני: אני תכף אגיע לזה.

משה גפני: אני רוצה למצות גם את העניין הזה ולתת את הזמן ללשכה המשפטית.

גאלב מג'אדלה: אבל יש לנו יועצת משפטית.

משה גפני: בסדר, זה על דעת היועצת המשפטית.

משה גפני: שלא תהיה לך אי הבנה, אני לא אעשה נגד היועצת המשפטית ולא אעשה בניגוד לדעתה.

גאלב מג'אדלה: אם היועץ המשפטי העלה ספק, מן הראוי היה שילך לדרג גבוה יותר.

גאלב מג'אדלה: היועצת המשפטית לא מטילה ספק.

משה גפני: לכן אני מבקש לתת ללשכה המשפטית את הזמן הזה.

משה גפני: אם הייתה לי התלבטות בהתחלה כשאתה העלית את הדברים, היות שאחמד טיבי ביקש התייעצות סיעתית, אני גם נעתר לבקשה הזאת.

משה גפני: בישיבה הבאה, לאחר שנקבל את כל הפרטים, תהיה רק הצבעה.

משה גפני: אני מודה לכם רבותיי.

משה גפני: תודה רבה.