ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 790, 2011-06-21 13:00

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעה לסדר היום (דיון מהיר) של חבר הכנסת מגלי והבה: הקצאת מגרשי בנייה לחיילים המשוחררים בני העדה הדרוזית.

משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן מחליף את היושב ראש בניהול הישיבה

ציון פיניאן: אנחנו ממשיכים את הישיבה.

ציון פיניאן: מגלי והבה, בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני רוצה לפתוח בהערה לפרוטוקול וגם ליושב ראש הוועדה.

מגלי והבה: ברגע שמתחייבים על סדר יום, צריך לעמוד בו.

מגלי והבה: מצד שני, משרדי הממשלה שזומנו לכאן, אני רוצה לדעת האם נציגי האוצר, השיכון והמשרדים השונים אכן נמצאים.

מגלי והבה: אם המטרה היא לדון בסוגיה או בהצעה לסדר רק בינינו לבין עצמנו, אני חושב שלא השגנו את המטרה.

ציון פיניאן: משרד האוצר נמצא כאן?

ציון פיניאן: משרד האוצר הוזמן.

ציון פיניאן: משרד הבינוי והשיכון?

ציון פיניאן: את נציג המינהל אני רואה.

ציון פיניאן: עמותת אל צדק לא נמצאת.

ציון פיניאן: אריק ברמי, ראש ועדה קרואה ינוח-ג'ת.

ציון פיניאן: ביאן קבלאן נמצא.

ציון פיניאן: משרד ראש הממשלה?

ציון פיניאן: משרד הפנים?

ציון פיניאן: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול שוועדת הכספים רואה בחומרה רבה את הזלזול של המשרדים הממשלתיים שהוזמנו לדיון, לא הגיעו ולא נוטלים חלק בנושא חשוב מאוד, במיוחד כאשר מדובר במגזר עם כל מה שקורא בנושא הקרקעות.

ציון פיניאן: ידידי, בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני רואה את זה בחומרה רבה ואני מבקש שיצא מכאן מכתב.

מגלי והבה: כל היום אני מחכה לתקציבים שלהם ומצביע, עוזר ומסייע, אבל אני רואה בהתנהלות הזאת זלזול בנו, בוועדה, ובאנשים שהוזמנו.

מגלי והבה: זה אמור במיוחד לגבי המשרדים שיודעים שגם הם לא עומדים במה שמתחייב מהם מבחינת החוק ולא באים לישיבות.

מגלי והבה: לבעיית הדיור.

מגלי והבה: אנחנו יודעים מה המצב במדינה וזה משליך על מגזר שלא מקבל את השוויון שמגיע לו לאורך כל השנים וכשאנחנו מדברים על החלוקה מבחינת המגרשים לחיילים המשוחררים, כשאנחנו מדברים על בעיות התכנון, כשאנחנו מדברים על הבעיות התקציביות, כל הסוגיות האלה, כשאני בא ומעלה אותן כאן, אני מפנה אותן לבעיה אחת ויחידה מבחינתנו והיא שרוב הישובים הדרוזים, לא נעשתה בהם חלוקת מגרשים לחיילים המשוחררים ובחלקם זה כבר 10 שנים ובחלקם 15 שנים.

מגלי והבה: כאשר אנחנו מדברים על החיילים המשתחררים, משרד השיכון, מדינת ישראל צריכה להקצות להם את המגרשים בהתאם למספרם.

מגלי והבה: ההצטברות הזאת של אי חלוקה במשך השנים האלה גרמה לפערים רציניים.

מגלי והבה: כשאני מדבר היום על 13 רשויות מתוכן שש או שבע רשויות בהן לא הייתה חלוקה של מגרשים במשך עשר שנים, זה אומר דרשני.

מגלי והבה: ראינו את הדוגמה קודם כאשר השר להגנת הסביבה בא ומתכנן תכנית של איכות סביבה בשווי מיליוני שקלים והוא לא לוקח בחשבון שיש גם אזרחים אחרים.

מגלי והבה: איך משרד השיכון או מי שאחראי על המינהל לא מקצה במשך כל הזמן הזה מגרשים כפי שהחוק מחייב אותו.

מגלי והבה: אנחנו מדברים היום על 780 יחידות שמתוכננות השנה לחלוקה וכשאני מדבר על יחידת דיור, זה לא מגרש לחייל אלא שניים או שלושה אנשים יכולים לבנות על אותה יחידת דיור, שזה קרוב ל-500 או .

מגלי והבה: אי אפשר לחלק אותם כי המחירים של המגרשים, אף אחד לא יכול לעמוד בהם.

מגלי והבה: נכון שממשלת ישראל קיבלה החלטה לסבסד את המחירים למגרשים ואושר תקציב לכך.

גבי וייסמן: אתה מדבר על הפיתוח.

מגלי והבה: כן.

מגלי והבה: אושר לכך תקציב של ארבעים מיליון שקלים אבל לצערי הרב נכון לרגע זה, גם הכסף הזה לא הועבר ליעדו.

מגלי והבה: מצד אחד אין הקצאת מגרשים ואין תקציב לפיתוח ומספר החיילים המשתחררים גדל.

מגלי והבה: אנחנו מגיעים לפערים שבסופו של דבר אין טיפול בסוגיית הזוגות הצעירים של המגזר הדרוזי והצ'רקסי.

מגלי והבה: העלינו את הסוגיה הזאת כדי שלוועדת הכספים יהיה SAY בנושא הזה.

מגלי והבה: צריך להורות על העברת התקציב שאושר באופן מיידי.

מגלי והבה: אושרו ארבעים מיליון שקלים, ואני שואל למה לא מעבירים את הסכום הזה.

ציון פיניאן: תכף נשמע איפה זה תקוע.

מגלי והבה: נושא ההקצאות והתכנון.

מגלי והבה: יושב כאן מנהל מחוז הצפון.

מגלי והבה: בכוונה אני לא נכנס למספרים אבל אם ניקח למשל את הישוב בית ג'אן, משנת 1996 עד היום חילקו מגרש אחד - צר לי, אני מסתכל בעיני כל החברים שנמצאים כאן - לחייל שנמצא בעזה.

מגלי והבה: ישוב עם 11 אלף תושבים – ותכף תשמעו את ראש הישוב – לא קיבל ולו מגרש אחד בכל התקופה הזאת.

מגלי והבה: היום, כאשר אתה מדבר על הקצאה ותכנון, אין הקצאה ותכנון, כך שמגיעים למצב בו אין תשובה לחיילים המשוחררים.

מגלי והבה: אני הבאתי את בית ג'אן לדוגמה אבל אני יכול לדבר גם על ג'וליס שיושב ראש מועצת ג'וליס נמצא כאן.

מגלי והבה: אספתי את הנתונים האלה.

מגלי והבה: אם משרד האוצר לא כאן וגם משרד ראש הממשלה, אנחנו בבעיה.

מגלי והבה: אני מקווה שהדיון הזה והבקשות האלה לטיפול בסוגיה הזאת, להעלות אותה לסדר עדיפות כדי שנוכל לבוא עם בשורה ושינוי לאזרחים האלה, והם אזרחים נאמנים ושווים בחובות, אבל כשאנחנו מדברים על הזכויות, אנחנו עדיין רחוקים.

ציון פיניאן: תודה רבה.

ציון פיניאן: ראשי המועצות רוצים להתייחס?

ביאן קבלאן: ראש מועצת בית ג'אן.

ביאן קבלאן: בהמשך למה שהובהר על ידי חבר הכנסת מגלי והבה.

ביאן קבלאן: ליתר דיוק, לפני כחודשיים חולקו עוד ארבע חלקות.

ציון פיניאן: אתה אומר שעדיף שלא יחלקו, כי מדובר בארבע חלקות.

ביאן קבלאן: כן.

ביאן קבלאן: בנוסף לכך המגרשים גם נמצאים במקומות מאוד קשים.

ביאן קבלאן: אחד הזוכים איחר בשבוע.

ביאן קבלאן: הוא היה צריך לשלם 140 אלף שקלים, וזה ללא סבסוד, והוא לא הצליח לארגן את הכסף תוך שלושה חודשים ובעקבות כך אמרו לו שהוא איבד את הזכות שלו והפסיד גם את ה-10,000 שקלים שהוא שילם כערבות, כך שהוא ניזוק מכל הכיוונים.

ביאן קבלאן: הוא לקח הלוואה מהבנק וגם את ה-10,000 שקלים שאסף מהר מההורים ומהאחים ירדו לטמיון.

ביאן קבלאן: לגבי החלקות.

ביאן קבלאן: כבר מ-1994 ועד היום אין חלקה שאפשר לחלק אותה לתתי-חלקות ותמיד יש תירוצים של המינהל, של רשות שמורות הטבע, וברגע שאנחנו מתכננים להוסיף חלקה לתכנית המתאר, באים ומציעים חלופות לתושבים שיש להם קרקעות בשטח השמורה, יש להם עניין בקרקעות האלה ורוצים להחליף את הקרקעות האלה.

ביאן קבלאן: זה מטרפד את ההתקדמות שנים על גבי שנים.

ביאן קבלאן: לאחרונה הצלחנו יחד עם הרשות למנוע את החילופים בחלקה הזאת ולאשר אותה, אבל העניין לוקח זמן גם במשרד הפנים.

ביאן קבלאן: צריך להוסיף את זה לתוכנית המתאר שגם זה תהליך שלוקח מספר שנים.

ביאן קבלאן: לאור המצב שנוצר והעיכוב הרב במשך השנים, אנחנו פונים לעשות תהליכים מזורזים על מנת לאשר את זה.

ביאן קבלאן: יש כבר הצעות – ואני מאמין שכך גם בכפרים אחרים – ויש חלקות שצריך לזרז את הוספתן לתוכניות המתאר על מנת לקדם את פתרון הבעיה לחיילים שלא מוצאים את עצמם ולא יכולים להתפתח אלא נשארים תקועים.

ביאן קבלאן: אם המצב יישאר כך, בסופו של דבר כולנו נכה על חטא.

ביאן קבלאן: הפנייה היא שהוועדה תפנה למשרדים הנוגעים בדבר בבקשה לזרז את התהליכים במידת האפשר.

ביאן קבלאן: תודה.

ציון פיניאן: תודה רבה.

סלמאן הינו: ראש מועצת ג'וליס.

סלמאן הינו: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, אני מסכים עם כל מה שאמר ידידי חבר הכנסת מגלי והבה וכל מה שאמר ראש מועצת בית ג'אן.

סלמאן הינו: בדברים האלה בית ג'אן במצב כמו של ג'וליס, כמו של חורפיש, כמו של בוסנן וכל הישובים.

סלמאן הינו: הכול אותו הדבר.

סלמאן הינו: בג'וליס לפני 15 שנים הייתה השכונה האחרונה שהוקמה ואין מקומות.

סלמאן הינו: חילקו כמה מגרשים בשנת 2005-2006 אבל אני אקרא לזה באונס.

סלמאן הינו: חילקו את המגרשים אחרי שאנשים פלשו לאדמות כי לא היו מגרשים ובנו בנייה לא חוקית.

סלמאן הינו: אותם אנשים שילמו הרבה קנסות ואז עשו הסדר בין המינהל לבין משרד השיכון ושיווקו את אותם מגרשים לאותם אנשים שפלשו.

סלמאן הינו: בשנת 2009 הצלחנו יחד עם המינהל לאתר כמה מגרשים של המינהל ולחלק אותם כאשר היה מדובר ב-13 מגרשים אבל לצערי אחד הצליח לבנות, לקבל היתר אותו קיבל בדרך לא דרך, אבל כל היתר לא מצליחים להוציא היתר כי יש אנשים פרטיים שמתנגדים לבנייה שם כי האדמות שהמינהל חילק הן לא של מינהל מקרקעי ישראל נטו אלא הן בשותפות עם אנשים פרטיים שלא עשו חלוקה.

סלמאן הינו: יכול להיות שהאנשים הפרטיים מחזיקים בחלק מהאדמה, אבל לא עשו חלוקה.

סלמאן הינו: אני מבקש מהוועדה המכובדת לפנות למינהל מקרקעי ישראל.

סלמאן הינו: בג'וליס כל האדמות הן בשותפות מלאה עם אנשים פרטיים ואין אדמות מינהל מקרקעי ישראל נטו.

סלמאן הינו: מינהל מקרקעי ישראל, שהוא בעלות במדינת ישראל, מתבקש לעשות חלוקה עם המדינה.

סלמאן הינו: האזרח הפשוט לא יכול לעשות כלום.

סלמאן הינו: אותו חייל משוחרר שהלך ושילם מאה אלף שקלים עבור חלקת האדמה, מגרש של ו-, על מנת לבנות שתי יחידות דיור על אותו מגרש, במשך שנתיים לא מצליח להוציא היתר כי האדמה בשותפות עם אנשים פרטיים.

סלמאן הינו: את זה צריך לפתור.

סלמאן הינו: בקשר לשכונת החיילים המשוחררים שמשרד השיכון מקדם שנים רבות ולא מצליח כי שוב קיימת אותה בעיה, יש שותפות עם אנשים פרטיים.

סלמאן הינו: מינהל מקרקעי ישראל הוא הבעלים יחד עם הפרטיים וצריך לעשות חלוקה.

סלמאן הינו: במשך שנתיים וחצי קידמתי הרבה ישיבות עם האנשים הפרטיים ביחד עם משרד השיכון והיו סיכומים אבל אחרי שהיו סיכומים, הם לא מקובלים על משרד השיכון הסיכומים האלה והוא חוזר בו מהם.

סלמאן הינו: הוא הוציא פרוטוקול על כך שהוא חוזר בו מהם.

סלמאן הינו: האנשים הפרטיים אומרים שהם מוכנים להחליף, הם מוכנים לחלק והם מוכנים למכור אבל הדברים לא מתקדמים.

סלמאן הינו: אנחנו מאוד מבקשים לקבל תשובות בנושא הזה.

סלמאן הינו: לגבי אותו נושא עליו דיבר ידידי ראש מועצת בית ג'אן.

סלמאן הינו: שני מגרשים שחילק אותם משרד השיכון במשך שנתיים, אחד הצליח לבנות ואחד לא מצליח לבנות כי אותה בעיה קיימת גם לגביו.

סלמאן הינו: ידידי חבר הכנסת מגלי והבה מכיר את זה, את סמיר סובח.

מגלי והבה: כן.

סלמאן הינו: הוא לקח את המגרש שלו אבל לא היו לו מאה אלף שקלים לשלם ולכן לקח הלוואות אבל אחרי יומיים בא משרד השיכון – למרות שהיה שבוע לפני תום המועד והיו לו חמישים אחוז מהכסף – אמר לו שצריך לתת מאה אחוזים של הכסף ולקח לו את הזכות לבנות על המגרש שלו.

סלמאן הינו: גם את הכסף שהוא שם כפיקדון לא החזירו לו .

סלמאן הינו: אנחנו בבעיה הזאת יום-יום וכראשי רשויות לא יודעים לתת תשובות לאזרחים שלנו.

סלמאן הינו: אני לא רוצה לדבר על ההתייחסות של כל משרדי הממשלה שאני רואה אותה בחומרה רבה.

סלמאן הינו: גם ידידי ביאן מסכים אתי ואנחנו נקיים ישיבה בפורום של ראשי הרשויות הדרוזיות לגבי ההתייחסות הזאת של משרדי הממשלה שנציגיה לא הגיעו לכאן.

ציון פיניאן: זה לא רק לגבי הדרוזים אלא גם לגבי היהודים.

סלמאן הינו: זה חמור מאוד.

ציון פיניאן: אתה לא לבד.

סלמאן הינו: אני לא מדבר על הזלזול בוועדה.

ציון פיניאן: אני עוד אדבר על הזלזול שלהם בוועדה.

סלמאן הינו: אני מדבר על הזלזול בנו כי יש סעיף ספציפי לרשויות הדרוזיות ואני מדגיש את זה.

סלמאן הינו: זה חמור מאוד.

סלמאן הינו: תודה.

ציון פיניאן: תודה רבה.

ציון פיניאן: נציג משרד השיכון.

ציון פיניאן: שם ותפקיד.

לייב קיבליצקי: שלום.

לייב קיבליצקי: שמי לייב קיבליצקי ואני סגן מנהל חטיבה טכנית, מחוז חיפה, משרד הבינוי והשיכון.

לייב קיבליצקי: אנחנו משתדלים כמה שיותר לשווק, אבל מחוסר אישור של התב"עות ובגלל שהקרקעות מעורבות בין מינהל מקרקעי ישראל ואנשים פרטיים, זה מקשה עלינו.

לייב קיבליצקי: אנשים שזאת קרקע פרטית שלהם באים אלינו בדרישות מיוחדות ואנחנו מקיימים דיונים במשך הרבה שנים.

לייב קיבליצקי: אם אני אתייחס לג'וליס, ניסינו איכשהו לקדם את התב"ע כאשר מדובר על כמאתיים יחידות דיור כאשר חלק מהקרקע הוא של בן אדם פרטי והוא לא כל כך מסכים.

ציון פיניאן: מי לא מסכים?

לייב קיבליצקי: הבן אדם הפרטי שזאת הקרקע שלו.

לייב קיבליצקי: ברגע שהוא לא מסכים, אנחנו עושים איחוד וחלוקה ללא הסכמה, אבל ללא הסכמה אומר שזה מקשה עלינו לקדם את התב"ע.

לייב קיבליצקי: לכן אנחנו תקועים עם התב"ע הזאת.

לייב קיבליצקי: בג'וליס בשנת 2006 מכרנו 22 יחידות דיור, בשנת 2010 עוד שלוש יחידות דיור.

לייב קיבליצקי: בעצם אין לנו מה להציע לתושבים לקנייה.

לייב קיבליצקי: אם אני אתייחס לבית ג'אן, שם הייתה לנו תב"ע ב-1990 ומשהו, אנחנו חילקנו את התב"ע ונותרו שם מספר מגרשים שמכרנו לא מזמן, שלושה או ארבעה.

לייב קיבליצקי: ניסינו להכין תב"ע חדשה, אבל הקרקע לא כל כך מתאימה למגורים.

לייב קיבליצקי: צריך להיות הוגנים ולציין שמסביב לבית ג'אן יש קרקע לא פשוטה מבחינה גיאוגרפית, מה גם ששם נמצאת רשות הגנים וכל מיני דברים שמקשים על הבנייה.

לייב קיבליצקי: אני יכול לומר לכם בכנות שמשרד הבינוי והשיכון משתדל כמה שאפשר לבוא ולקדם את התב"עות.

ציון פיניאן: ההשתדלות ומבחן התוצאה שונים.

לייב קיבליצקי: זה נכון.

ציון פיניאן: להשתדל זה תמיד טוב.

ציון פיניאן: המילה להשתדל היא מילה טובה בעברית, אבל במבחן התוצאה, זאת בעיה.

לייב קיבליצקי: אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים להתיישר עם החוק.

לייב קיבליצקי: אנחנו לא יכולים לקחת את החוק לידינו ולומר שאנחנו כאן רוצים לבנות.

לייב קיבליצקי: בנוסף לכך יש עוד דבר.

לייב קיבליצקי: אוכלוסיית הדרוזים נמצאת במקומות מאוד גבוהים והקרקע היא מאוד מאוד בעייתית.

קריאה: לא יותר קשה מהכרמל.

לייב קיבליצקי: זה נכון.

ציון פיניאן: הערות ביניים, רק לחברי כנסת.

מגלי והבה: אני מתפלא עליך באותו הקשר עליו אתה מדבר.

מגלי והבה: רק כאשר נוגע לישובים הדרוזים, אז יש בעיה.

מגלי והבה: כשאני רואה את חורשים לידי, לב השמורה כל היום גדלה.

מגלי והבה: אני יכול לתת לך רשימה.

מגלי והבה: זה בדיוק הוויכוח והיית עד לוויכוח הקודם עם השר להגנת הסביבה.

מגלי והבה: אתם צריכים לצאת מהקופסא ולהתחיל לחשוב על האזרחים כאנשים שווים שמגיע להם לחיות ולקבל מה שמגיע להם ולא למצוא סיבה וכל הזמן להסביר למה לא נותנים.

מגלי והבה: אנחנו יודעים שבכל מקום כזה יש קרקע ואנחנו גם יודעים שאפשר להקצות את הקרקע הזאת.

מגלי והבה: אנחנו רואים את מספר הישובים והמצפים שהתפתחו בגליל ואתה רואה שאתה נתקע במקום ואותו חייל שבסדיר שלו שמר על הישובים האלה בצפון, כשהוא חוזר הביתה, אין לו היכן לגור.

מגלי והבה: זאת לא הערה אליך כפקיד שעושה את העבודה שלך, אבל זה בדיוק נושא המדיניות.

מגלי והבה: לחיילים אין היכן לגור ובמדינת ישראל מחכים שהעסק יתפוצץ בפרצוף של מישהו.

מגלי והבה: אזרחים שעושים את המוטל עליהם, מגיע להם לקבל את השוויון.

ציון פיניאן: תודה.

ציון פיניאן: גבי וייסמן, מנהל מחוז צפון, מינהל מקרקעי ישראל.

גבי וייסמן: אני אתייחס לכל הנקודות שהועלו כאן.

ציון פיניאן: תתייחס גם לארבעים מיליון השקלים ותאמר לנו היכן זה עומד.

גבי וייסמן: זה לא קשור אלינו.

ציון פיניאן: אלא למי?

גבי וייסמן: אליו.

גבי וייסמן: אני יכול לומר על זה מילה.

גבי וייסמן: בעיקרון, על פי החלטות הממשלה, מי שמפתח, משווק ומתכנן את השכונות לחיילים המשוחררים במגזר הדרוזי, זה משרד השיכון על פי הרשאות לתכנון שהוא מקבל מאתנו.

גבי וייסמן: אנחנו נכנסים אחרי הרשאה לתכנון בשלב הסופי, כאשר יש תב"ע בתוקף ומשווקים.

גבי וייסמן: זה התהליך שקורה.

גבי וייסמן: יש מיעוט קרקע למינהל, וזה לא סוד.

גבי וייסמן: באזור של הכפרים הדרוזים יש הרבה קרקע פרטית ומיעוט קרקע מינהל ואם יש קרקע מינהל היא או בבעלות משותפת או שהיא שמורת טבע וכן הלאה.

גבי וייסמן: התב"ע שמייצרים אותה, היא כשלעצמה יוצרת את החלוקה – בהסכמת בעלים או ללא הסכמת בעלים.

גבי וייסמן: כשהולכים להסכמת בעלים ולא מגיעים להסכמות, זה נתקע וזה מה שקרה בג'וליס.

גבי וייסמן: צריך ללכת ללא הסכמה, לדעתי, ושיגישו התנגדות.

גבי וייסמן: אני לא יודע אם אחר כך כשיעלו על הקרקע לא נמצא אלימות בשטח.

גבי וייסמן: היו"ר משה גפני שב לנהל את הישיבה

גבי וייסמן: אני אמשיך.

גבי וייסמן: בנושא פלישות.

גבי וייסמן: ציין כאן ראש המועצה של ג'וליס שפלשו למגרשים.

גבי וייסמן: יש ישובים שהפלישות נעשות בצורה מאורגנת.

גבי וייסמן: איך שמשרד השיכון מסיים לבצע תשתיות, המגרשים נתפסים על ידי התושבים.

גבי וייסמן: בחלק מהישובים זה מאורגן.

מגלי והבה: אתה מוכן לומר לנו מה מספר הפולשים עליו אתה מדבר?

מגלי והבה: תענה עניינית.

מגלי והבה: עכשיו אתה הופך אותנו לפולשים למגרשים.

מגלי והבה: אין מגרשים אבל אתה אומר שפולשים למגרשים?

מגלי והבה: קצת הבנת הנקרא.

מגלי והבה: אני חי בישובים ולא באתי מניו-יורק.

מגלי והבה: אני בתוך הישובים שלי.

מגלי והבה: ישוב כמו בית ג'אן, כל המגרשים שחולקו חולקו לפי החוק לפני עשר שנים ומאז חייל אחד קיבל מגרש אחד.

מגלי והבה: כל המגרשים עליהם אתה מדבר לא קיימים.

מגלי והבה: אתה הופך בעיה של כמה פולשים שאפשר להעניש אותם לבעיית הכלל?

אמין כמאל זהר: שודדי אדמות אנחנו.

מגלי והבה: באמת.

מגלי והבה: תתייחס עניינית ותאמר למה בבית ג'אן אין מגרשים, למה בירקא אין מגרשים, למה בג'וליס אין מגרשים, למה בכיס רסמיה אי אפשר לחלק, למה בפקיעין אי אפשר לחלק והרשימה עוד ארוכה.

גבי וייסמן: בכיס רסמיה כן מחלקים, גם בפקיעין חילקו וגם בבית ג'אן חילקו יותר ממגרש אחד.

מגלי והבה: אתה מוכן להגיד לי מתי בפעם האחרונה חילקו?

מגלי והבה: משתמע כאן כאילו אני משמיץ את המינהל או משמיץ את משרדי הממשלה.

מגלי והבה: תגיד לנו מתי פעם אחרונה חולק מגרש בבית ג'אן.

מגלי והבה: נמצא כאן יושב ראש המועצה, נמצא כאן חבר כנסת ונמצאים עוד אזרחים.

מגלי והבה: תן לנו תשובה ותגיד לנו מתי חולק מגרש בפעם האחרונה.

מגלי והבה: אני לא רוצה להישמע כאילו אני מקטר ובוכה, אבל תגיד לנו עניינית.

גבי וייסמן: בבית ג'אן, בשנת 2010 שווקו שלושה מגרשים.

מגלי והבה: ל-11 אלף תושבים.

גבי וייסמן: זה על פי התב"ע.

גבי וייסמן: בבית ג'אן יש מספר מגרשים שפלשו אליהם ואי אפשר לשווק אותם.

גבי וייסמן: אחד המגרשים שכן שווק, שהתושב רצה לבנות, מסתבר שהשכן שלו עשה דרך גישה למגרש שלו והוא לא יכול לבנות.

מגלי והבה: פחות מאצבעות היד.

מגלי והבה: חמישה.

גבי וייסמן: אני לא רוצה למנות בכל ישוב, אבל יש לנו את זה בכל ישוב.

גבי וייסמן: אמרתי גם שיש לנו מיעוט קרקע כי אין למינהל קרקע והוא לא יודע מהיכן להביא אותה.

גבי וייסמן: אם מוסדות התכנון יאשרו לעשות שכונות שהן לא צמודות דופן, מה שהיום הן לא מאשרות וזה בכלל לא במגרש שלנו אלא במשרד הפנים ובמועצה הארצית לתכנון ובנייה, יש על מה לדבר כי שם יש קרקע, יותר רחוק מהכפר.

גבי וייסמן: לגבי המחירים.

גבי וייסמן: יש מחיר קרקע.

ציון פיניאן: אני מתנצל, לא הייתי בתחילת הישיבה, אבל מה אתה רוצה בדיון המהיר?

מגלי והבה: אני רוצה שני דברים.

מגלי והבה: ראשית, לפי התמונה הכללית המתבהרת אין חלוקת מגרשים לחיילים המשוחררים ויש מקומות שלא מחלקים מגרשים כבר עשר שנים.

משה גפני: למה אין חלוקה?

מגלי והבה: זה מה שהם מנסים להסביר.

מגלי והבה: לא הקצו קרקע, משרד השיכון לא קבע שהוא מקים שכונות לחיילים המשוחררים בהתאם לחוק, מספר החיילים המשוחררים גדל והפער בין החלוקה שהייתה לאחרונה הוא גדול.

משה גפני: תודה.

משה גפני: תמשיך.

גבי וייסמן: מחירי קרקע ומחירי פיתוח.

גבי וייסמן: כל אזרח שרוכש מגרש, משלם פעם אחת עבור הקרקע ופעם שנייה עבור הפיתוח.

גבי וייסמן: מחירי הקרקע במגזר הדרוזי, למעט הישובים שעל הכרמל שהם ללא אזור עדיפות לאומית, כולם נמצאים באזור עדיפות לאומית, בין קו עימות שם הקרקע היא אפס עד אזור עדיפות לאומית א' על פי שתי הנחות:

גבי וייסמן: גם אזור עדיפות ב' שמורידים אותם בהנחת גליל לאזור עדיפות לאומית א'.

גבי וייסמן: בנוסף לזה כל חייל דרוזי משלם אך ורק 65 אחוזים אחרי ההנחות הקודמות.

משה גפני: 65 אחוזים ממה?

גבי וייסמן: מהמחיר הנקוב אחרי הנחות אזור עדיפות לאומית.

משה גפני: על הקרקע

גבי וייסמן: על הקרקע.

גבי וייסמן: כלומר, הקרקע היקרה ביותר במגזר הדרוזי, למעט יישובי הכרמל, היא בסביבות ה-30-40 אלף שקלים.

מגלי והבה: אדוני.

משה גפני: רגע.

משה גפני: מגלי, תן לו להמשיך.

גבי וייסמן: אני מדבר על הקרקע.

גבי וייסמן: עכשיו יש את נושא הפיתוח.

גבי וייסמן: נושא הפיתוח מגיע בעלות ריאלית לסדר גודל של כ-200 אלף שקלים ויש מקומות שם זה יותר.

גבי וייסמן: יש סבסוד של עד מאה אלף שקלים, בקו עימות יש סבסוד של חמישים אחוזים.

גבי וייסמן: החלטת הממשלה האחרונה לתת ארבעים מיליון שקלים – הסכום עוד לא נכנס כדי שאפשר יהיה להעמיס אותו על השיווק הקרוב.

גבי וייסמן: במידה שישוחרר הכסף ויהיה אפשר לקדם את השיווק, כל המלאי ישווק.

גבי וייסמן: יש לנו בקיסרה 88 מגרשים, בסמיע יש לנו 30 מגרשים, בירקא יש לנו מספר מגרשים וכן הלאה וכן הלאה.

גבי וייסמן: גם בכרמל יש מגרשים.

גבי וייסמן: כל זמן שהכסף הזה לא משוחרר להוצאות הפיתוח, זה גורם לעומס כלכלי.

משה גפני: יש החלטת ממשלה על ארבעים מיליון שקלים?

גבי וייסמן: כן.

משה גפני: אז למה הכסף לא משוחרר?

משה גפני: מי נמצא כאן מהאוצר?

מגלי והבה: לא הגיעו, לא האוצר ולא משרד ראש הממשלה.

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: מה אתה מציע לעשות?

משה גפני: לעצור את הדיון?

מגלי והבה: כן, בבקשה.

מגלי והבה: תעצור.

מגלי והבה: אין לי בעיה.

מגלי והבה: גם הדיווחים שאני שומע כאן, אני מבקש שיבוא שר השיכון או מישהו מטעמו וייתן לנו נתונים מדויקים.

מגלי והבה: בסך הכול, ספרתי את המגרשים המתוכננים, שחולקו ופלשו אליהם, משנת 1995 – יושב כאן ראש רשות ואני יושב באותו ישוב – חולק מגרש אחד.

ציון פיניאן: אם יהיה דיון שני, אני מבקש גם את יושב ראש המינהל.

מגלי והבה: בבקשה.

מגלי והבה: תזמין גם את יושב ראש המינהל.

מגלי והבה: לג'וליס ובית ג'אן, והם חלק מהישובים, יש בעיה אקוטית.

מגלי והבה: חברי פיניאן מסתובב בישובים האלה ורואה.

מגלי והבה: עשרות חיילים, אין להם היכן לגור ועוד מעט זה יתפוצץ לנו בפנים, ואין תשובה.

מגלי והבה: כל הסיפור שפלשו למגרש פה או שם, זאת לא התייחסות רצינית.

משה גפני: אולי בכל זאת אתה יודע לעזור לנו - אנחנו מגששים כעיוור באפלה – ולומר למה הכסף לא עבר?

גבי וייסמן: אין לי מושג.

גבי וייסמן: שוב, אנחנו משווקים אחרי שמשרד השיכון, שהוא הגורם על פי החלטת הממשלה, מפתח.

משה גפני: מי נמצא כאן ממשרד השיכון?

לייב קיבליצקי: אני.

משה גפני: אמרת קודם למה הכסף לא מגיע?

לייב קיבליצקי: ההחלטה של הממשלה יצאה לא מזמן.

לייב קיבליצקי: ההחלטה הזאת צריכה להקל על המגזר הדרוזי כדי שהוא יקבל עוד יותר סובסידיות.

מגלי והבה: ההחלטה התקבלה בינואר.

משה גפני: אתה יכול לענות לשאלה שלי?

משה גפני: אם אתה לא יכול, אז לא.

לייב קיבליצקי: לא, אני לא יכול.

לייב קיבליצקי: אנחנו מסרנו למשרד האוצר ומשרד האוצר צריך לתת הוראה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אין כאן אף אחד ממשרד האוצר.

משה גפני: מי ממשרד האוצר צריך לענות על זה?

משה גפני: אתם יודעים?

רן רידניק: אני מניח שזה רפרנט שיכון.

אשרה רודב: יש רפרנט שיכון.

אשרה רודב: צחי.

אשרה רודב: הוא לא נמצא.

משה גפני: בהמשך הישיבה יש פנייה של שיכון?

ציון פיניאן: כן.

משה גפני: מי הולך להסביר את הפנייה על השיכון?

רן רידניק: אני.

משה גפני: אתה יודע לענות על השאלה שלי?

רן רידניק: לא.

משה גפני: אני לא מביא את הפנייה של משרד השיכון.

משה גפני: אין לך מה להסביר על זה.

משה גפני: אני עוצר כאן את הישיבה.

משה גפני: באמת, ההתנהגות של משרד האוצר עולה לי כבר על העצבים.

משה גפני: אני אקיים דיון על זה.

משה גפני: את הפנייה של השיכון, להוריד מסדר היום.

משה גפני: צריך להיות כאן רפרנט של האוצר.

משה גפני: מנהל המחוז של מינהל מקרקעי ישראל טוען שהייתה החלטת ממשלה והוא לא יודע לענות למה הכסף לא עבר.

משה גפני: אומר נציג משרד השיכון שאין לו תשובה.

משה גפני: משרד האוצר צריך להיות כאן בישיבה, מישהו מוסמך צריך לתת לי תשובה על זה ואז נדע להתקדם או לא להתקדם.

משה גפני: אני ביקשתי תשובה על זה והיה צריך להיות כאן רפרנט של משרד האוצר שידע לתת תשובה, ואז אנחנו יודעים להתקדם.

משה גפני: ללכת לראש הממשלה, ללכת לשר השיכון אבל כך אי אפשר לנהל את הוועדה.

משה גפני: אני עוצר את הדיון.

משה גפני: אנחנו נחליט מה אנחנו עושים כשיהיה רפרנט לנושא השיכון.

משה גפני: הרפרנט הוא צחי?

משה גפני: כשצחי יגיע אני אבקש תשובות.

משה גפני: אם הוא יגיע עוד היום, בבקשה, אז נשאל אותו עוד היום ואז נחליט מה אנחנו עושים.

משה גפני: נשמע למה הכסף לא עובר ואז נראה איך להתקדם עם זה.

משה גפני: אז נחליט אנחנו האם אנחנו הולכים לדיון עם שר האוצר, הולכים לדיון עם שר השיכון.

מגלי והבה: הבעיות הן רבות.

משה גפני: זה ממש פוגע בעבודת הכנסת.

מגלי והבה: זה חוזר על עצמו הרבה פעמים.

משה גפני: את הפנייה של השיכון נוריד.

משה גפני: מי שידע להסביר את הפנייה של השיכון, שידע לתת תשובה.

משה גפני: מי שלא יודע לתת תשובה, שלא יסביר את הפנייה של משרד השיכון.

משה גפני: צריך לבוא רפרנט.

משה גפני: דרך אגב, השלב הבא יהיה שאני לא מביא בכלל העברות.

משה גפני: דיברתי באגף התקציבים כמה אנשים ואנשים צריכים לבוא לישיבות.

משה גפני: ברשותך, אנחנו עוצרים כאן את הדיון ונמשיך אותו.

משה גפני: אני רוצה תשובות ממשרד האוצר.

מגלי והבה: גם ממשרד השיכון.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני יודע מה התהליך.

משה גפני: קודם כל צריך לראות אם החלטת הממשלה מבוצעת ואם היא לא מבוצעת, מדוע היא לא מבוצעת.

משה גפני: זה משמעותי מאוד כי זה משנה את המחירים.

משה גפני: מסבסדים את זה בארבעים מיליון שקלים.

משה גפני: אמר נציג משרד השיכון שברגע שיש לו את הכסף הזה, הוא יכול להעלות את רמת הסבסוד.

לייב קיבליצקי: לתת חמישים אלף שקלים.

משה גפני: אם אנחנו פותרים את הבעיה הזאת והאוצר מעביר את הכסף למשרד השיכון, אז מתחיל הדיון האמיתי האם המינהל מקצה את הקרקעות או לא מקצה את הקרקעות.

משה גפני: זה כבר דיון אחר ויכול להיות שנבקש את מנהל המינהל.

לייב קיבליצקי: אני יכול לציין עוד דבר אחד.

לייב קיבליצקי: כרגע במשרד הבינוי והשיכון יש לנו קרקעות או שיווק של כ-500 יחידות דיור שאנחנו יכולנו מיידית.

לייב קיבליצקי: אני לא מדבר על בית ג'אן ועל ג'וליס, שזה נושא מיוחד.

מגלי והבה: אלה אזרחי דרום לבנון.

לייב קיבליצקי: לא דרום לבנון.

לייב קיבליצקי: יגיד ראש המועצה שאנחנו מתייחסים, מבקרים ומשתדלים להיות אתו כמה שאפשר בסדר.

לייב קיבליצקי: הבעיה היא שאין לנו תב"עות מאושרות.

משה גפני: ראש המועצה, מה אתה אומר על זה?

ביאן קבלאן: אדוני, תב"עות מאושרות, זה לוקח שנים על גבי שנים.

ביאן קבלאן: גם משרד הפנים צריך להיות בוועדה.

ביאן קבלאן: הפנייה צריכה להיות גם אל משרד הפנים שיעשה תהליכים מזורזים לשכונות חיילים משוחררים.

רן רידניק: הרפרנט בקבינט הכלכלי.

רן רידניק: ייקח לו עוד עשרים דקות להגיע לכאן.

משה גפני: אם הוא יבוא לפני שנסיים את הישיבה, בסדר.

משה גפני: זאת התנהגות מתחת לכל ביקורת.

ביאן קבלאן: גם משרד השיכון אחראי על הגשת התוכנית.

משה גפני: נראה מי יותר חזק, הממשלה או ועדת הכספים.

משה גפני: שיתנהגו בנימוס.

משה גפני: בוא נעצור את הדיון.

משה גפני: סתם אני עכשיו אתחיל לדבר לא לעניין.

ביאן קבלאן: גם למשרד השיכון יש חלק בהכנת התוכנית.

משה גפני: משרד הפנים הוזמן?

משה גפני: יש פנייה של משרד הפנים?

משה גפני: מי שלא יבוא לדיונים, לא יהיו לו העברות.

משה גפני: זאת התנהגות מתחת לכל ביקורת.

משה גפני: אין פנייה של הפנים.

משה גפני: בסדר, כשיהיה.

משה גפני: לא להעביר שום פנייה של משרד הפנים עד שהוא לא מגיע לתת תשובות.

משה גפני: אם אין תב"עות מאושרות, זאת בעיה.

משה גפני: מה יהיה?

סלמאן הינו: אני רוצה להתייחס.

סלמאן הינו: בג'וליס יש תב"ע מאושרת.

סלמאן הינו: בג'וליס, השכונה שהולכים לבנות הוא בתוך המתאר.

משה גפני: בג'וליס יש תב"ע מאושרת.

לייב קיבליצקי: לא.

לייב קיבליצקי: בג'וליס יש תב"ע שאנחנו הכנו אותה אבל מאחר שיש שם קרקעות פרטיות עם מינהל מקרקעי ישראל, לא הגענו עם בן אדם שהוא בעל קרקע פרטית להסכמות.

סלמאן הינו: הם לא רוצים להגיע.

לייב קיבליצקי: סלח לי, אתה לא יכול להגיד משפט כזה.

משה גפני: משרד השיכון אומר שאתה מדבר לא יפה.

לייב קיבליצקי: סליחה, אני מתנצל.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: אמרתי בבדיחה.

משה גפני: למה לפי דעתך הם לא רוצים להגיע להסכמה?

סלמאן הינו: אני הבאתי את הבן אדם הפרטי, ישבנו עם משרד השיכון בכמה ישיבות ובישיבה האחרונה אותו אדם פרטי הסכים.

סלמאן הינו: בסימון המגרשים היה אפילו סגן מנהלת המחוז ובישיבה הגיעו להסכמה על מספר מגרש שהאדם הפרטי לוקח.

סלמאן הינו: אחרי שבוע שאלתי את משרד השיכון מה קורה עם הפרוטוקול של הישיבה אותו הביאו לחתימה, ונאמר לי שהמשרד לא אישר.

סלמאן הינו: במלים האלה.

לייב קיבליצקי: אתה רוצה שאני אענה לך?

משה גפני: בוודאי.

משה גפני: הוא דיבר מאוד בנימוס.

לייב קיבליצקי: מאחר שזה נושא פרטי שישבו שם שלושה אנשים, אני לא יכול להתייחס לגופו של עניין.

לייב קיבליצקי: אני יכול לומר לך שאנחנו מוכנים לתת לך התייחסות בצורה ברורה וחדה תוך שבוע-שבועיים ולומר מה קרה שם.

לייב קיבליצקי: אני יודע שאנחנו מאוד מאוד רוצים לשווק את זה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לפי הערכתך, אדוני מנהל המחוז במינהל מקרקעי ישראל, התב"עות עליהן מדובר, בעוד כמה זמן זה הולך לקרות?

גבי וייסמן: אין לי מושג.

גבי וייסמן: זה לא בתחום שלנו.

משה גפני: משרד השיכון, אתה יודע?

לייב קיבליצקי: לא.

גבי וייסמן: התהליכים הם מאוד ארוכים במוסדות התכנון ואני חושב שצריך שגם ראשי הרשויות וכולם יירתמו לדחוף את משרד הפנים ואת כל הגורמים האחרים.

גבי וייסמן: כל הבעיות של שמורות הטבע מסביב, טופוגרפיה קשה, תשתיות על ותשתיות לראש שטח, הכול קשה שם וכולם צריכים להירתם לזה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בואו נסכם שאני מבקש משני ראשי הרשויות.

מגלי והבה: אלה לא רק הם אלא יש עוד.

מגלי והבה: הם מייצגים.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: אתם כאן.

משה גפני: אם אתם יכולים לתת לנו תזכיר.

משה גפני: אתם הרי מכירים את החוקים במדינה ואתם עומדים בראש רשות שלטונית.

משה גפני: תאמרו לנו מה לפי דעתכם קורה כרגע, מה לפי דעתכם צריך לעשות, מה המדינה צריכה לעשות, מה צריך לעשות המינהל, מה צריך לעשות משרד השיכון, מה צריך לעשות משרד הפנים, מה צריך לעשות משרד האוצר.

משה גפני: תנו לנו תזכיר.

משה גפני: אני מבקש שמשרד השיכון ייתן תשובה לגבי ג'וליס.

משה גפני: אתה אומר שבוע-שבועיים.

לייב קיבליצקי: לא.

לייב קיבליצקי: שבוע, זה קצת קשה.

משה גפני: אמרת שבוע-שבועיים.

לייב קיבליצקי: אני מבקש שבועיים.

משה גפני: שבועיים.

משה גפני: קיבלת שבועיים.

משה גפני: אני רוצה תשובה לוועדה מה קרה עם הקרקעות האלה.

משה גפני: הרי יש קושי עם הנושא של התב"עות.

משה גפני: כאן יש מצב שאפשר ואתם מעוניינים לבנות.

משה גפני: אנחנו רוצים בתוך שבועיים תשובה מנומקת למה העניין הזה לא מסתיים, או שתאמר לי בתוך שבועיים שהעניין כן הסתיים ואז אני אשבח את משרד השיכון בוועדה.

משה גפני: תוך שבועיים נקבל תשובה.

משה גפני: אני מבקש גם ממינהל מקרקעי ישראל – אני אמשיך את הישיבה הזאת יחד עם משרד הפנים שלא הגיע לכאן – מה התוכנית של המדינה.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה המדינה מתכוונת לעשות עם החיילים המשוחררים הדרוזים.

משה גפני: הכול יתנהל שם עם טופוגרפיה קשה ועם זה שתב"עות לא מאושרות לאורך ימים?

משה גפני: מה יהיה?

משה גפני: המדינה עומדת בפני מצב שבו היא עומדת חסרת אונים בגלל בירוקרטיה או בגלל טופוגרפיה?

משה גפני: זאת מדינה ששלחה טיל לחלל.

משה גפני: היא לא יודעת להתגבר על בניית דירות?

משה גפני: כאמור, אני אמשיך את הישיבה הזאת.

משה גפני: בינתיים אני לא אעשה העברות של משרד השיכון, עד שאני לא אקבל תשובה בעניין הזה ואני לא אעשה העברות של משרד הפנים עד שהם יתחילו להגיע לישיבות הוועדה מתי שצריך אותם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא.