ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 779, 2011-06-13 13:35

ליה שמטוב: צהרים טובים.

ליה שמטוב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

ליה שמטוב: על סדר היום הפגיעה הכלכלית המתמשכת בדיירי ההוסטלים.

ליה שמטוב: רציתי להתחיל את הישיבה דווקא מהסוף, מהמכתב אותו קיבלו כל דיירי ההוסטלים עוד בינואר 2010 האומר ששכר הדירה בהוסטלים עולה משמונה אחוזים מהכנסת הדיירים לעשרה אחוזים.

ליה שמטוב: על זה כבר דיברנו, גם כתבנו מכתבים וקיימנו ישיבה בוועדת העלייה והקליטה אותה יזמתי.

ליה שמטוב: שר האוצר החליט בינתיים להקפיא את העלייה בשני אחוזים, כך שלא תהיה עלייה משמונה לעשרה אחוזים כי הם הבינו במה המדובר, ובינתיים הדיירים בהוסטלים משלמים שמונה אחוזים מהכנסתם כאשר עכשיו מדובר בתשלום אחיד בכל ההוסטלים.

ליה שמטוב: בזמנו היה מדובר על כך שישלמו שמונה אחוזים מההכנסה ובכל הוסטל שולם כפי שהתבקש.

ליה שמטוב: כלומר, היו כאלה ששילמו 120 שקלים, היו כאלה ששילמו 180 שקלים והיו כאלה ששילמו יותר.

ליה שמטוב: כאשר רצו להעלות את התשלום לעשרה אחוזים, לא מדובר על עלייה של חמישים או שישים שקלים אלא עלייה של מאות שקלים.

ליה שמטוב: כאמור, בינתיים הקפיאו את זה.

ליה שמטוב: הנושא השני הוא הדיור המוגן שהוא דיור ציבורי.

ליה שמטוב: משרד השיכון החליט להפוך להוסטלים וגם שם קיבלו כל הדיירים המתגוררים בדיור מוגן או בדיור ציבורי - שרצו לשפץ, לשדרג ולהפוך את המקום להוסטל – הודעות שעקב מתן שירותים נוספים ובגין השיפוצים, הם הופכים מדיור ציבורי להוסטל וכי הם ישלמו שמונה אחוזים ואחר כך תהיה עלייה שתגיע לעשרה אחוזים.

ליה שמטוב: כאן רציתי לבדוק האם הוסטלים שבנו בשנות ה-2000 וההוסטלים הישנים שהחליטו במשרד השיכון ביחד עם האוצר לקבוע שכר דירה אחיד, רציתי לראות מה הזכויות של הדיירים שגרים בהוסטלים ומה החובות שלהם.

ליה שמטוב: התחלתי לבדוק באתר של משרד השיכון.

ליה שמטוב: קודם כל עניין אותי הסכם בין משרד השיכון וחברה שזכתה בניהול איזשהו הוסטל, כי בניהול של הוסטל מנהלים את ההוסטלים לא רק החברות המשכנות כמו עמידר ועמיגור אלא יש גם את חברת שקמונה ועוד עמותות נוספות.

ליה שמטוב: רציתי לראות את ההסכם.

ליה שמטוב: להגיד לכם את האמת, לא מצאתי.

ליה שמטוב: כשנכנסים לאתר של משרד השיכון – אולי צריך להיכנס לאתר של משרד האוצר – כדי לראות את ההסכם בין משרד השיכון לחברה שזכאית לנהל איזשהו הוסטל, לא מצאתי.

ליה שמטוב: בנוסף לכך, החוזה בין משרד השיכון והדיירים, לא מצאתי שהוא הוא אחיד כפי שמבקשים לשלם את שכר הדירה.

ליה שמטוב: בחוזה בין משרד השיכון לדייר, חוץ מהסעיפים בחוזה, כתוב גם נספח ויש נספח א', נספח ב', נספח ג', נספח ד', אבל גם את זה לא ראיתי.

ליה שמטוב: מה אלה הנספחים האלה?

ליה שמטוב: על מה מדובר?

ליה שמטוב: אני חושבת שכל דייר צריך לדעת מה מחכה לו, מה הזכויות שלו, מה החובות שלו, מה מגיע לו, עבור מה הוא משלם את שכר הדירה וכולי.

ליה שמטוב: אני כבר לא מדברת על כך שכאשר רצו להעלות משמונה אחוזים לעשרה אחוזים, כתבו גם בעברית וגם ברוסית כדי שאנשים יבינו שהם צריכים לשלם כסף.

ליה שמטוב: במקרה הזה כן נהגו כך, אבל חוזה עליו חתום דייר, כאשר 97-98 אחוזים בהוסטלים הם עולים חדשים, אלה אנשים מבוגרים שלא יודעים עברית והחוזה הוא חוזה שכירות לא פשוט, אף אחד לא תרגם להם, לא הסביר להם, לא הסביר להם מה מחכה להם וגם אם כן הסבירו להם, אלה אנשים מבוגרים שבאמת לא כל כך זוכרים מה שאמרו להם.

ליה שמטוב: אם זה היה כתוב, הם היו יודעים מה צריך להיות, הם היו יודעים מה הזכויות שלהם, הם היו יודעים מה החובות שלהם וכולי.

ליה שמטוב: אני אתן לכם דוגמה.

ליה שמטוב: חוזה שנעשה בין משרד השיכון לעמותה למען הקשיש שמנהלת את ההוסטל בנצרת עילית.

ליה שמטוב: בחוזה כתוב: סל אחזקה שוטף של המשרד, נספח 1 לחוזה שבין המשרד למשכיר, אבל הוא לא מצורף.

ליה שמטוב: סל אחזקה שוטף וסל אחזקה שיטתי, נספח 1 ונספח 2 – לא מצורף.

ליה שמטוב: עד היום אני לא יודעת מה סל השירותים שצריכים לקבל הדיירים בהוסטל.

ליה שמטוב: אם אני לוקחת את הדוגמה של נצרת עילית, ומנהל החטיבה נמצא כאן, חברת עמידר מנהלת הוסטל בדיור מוגן אותו רוצים להפוך להוסטל.

ליה שמטוב: שקמונה מנהלת הוסטל ברחוב פסגות.

ליה שמטוב: דיור מוגן מנהל את ההוסטל ברחוב יזרעאל.

ליה שמטוב: אם זה דבר אחיד וכולם צריכים לקבל את אותם שירותים, אז קודם כל אני רוצה לדעת מה סל השירותים, איפה זה כתוב, איפה אפשר לראות את זה, מה הם מקבלים.

אורה דואק: זה מופיע בחוזה.

אורה דואק: בשלושת הבתים זה מסודר באותו חוזה.

ליה שמטוב: בסדר.

ליה שמטוב: אנחנו עכשיו נשמע מה זה כולל.

ליה שמטוב: זה בנושא ההוסטלים.

ליה שמטוב: אני כבר לא מדברת על דיור מוגן שרוצים להפוך להוסטל.

שרה צימרמן: אם את מדברת בשם דיירים, אני מסתכלת על זה בצורה אחת.

ליה שמטוב: אני מדברת כחברת כנסת.

שרה צימרמן: כחברת כנסת, אם את לא מוצאת דברים ורוצה לקבל חומר, אנחנו מדברים מספיק ויכולתי להעביר לך את כל החומר ואת כל החוזים.

שרה צימרמן: אם היית מכוונת אותי לשאלות, היינו נותנים לך את התשובות, כפי שאנחנו נותנים לך כל דבר.

שרה צימרמן: הבוקר מישהו התקשר בשמך וביקש את החוזים.

ליה שמטוב: אני קיבלתי אבל אני ראיתי נספח ריק לגמרי.

שרה צימרמן: איך ריק?

שמואל גרוסמן: נספח ד', בין עמידר ומשרד השיכון ובין עמיגור ומשרד השיכון.

שרה צימרמן: אתה מדבר על משהו אחר.

שרה צימרמן: יש את החוזים הגדולים, הסכמי הניהול בין משרד הבינוי והשיכון לבין עמידר שמפעילה 45 אלף יחידות דיור בכל הארץ ובין משרד השיכון לעמיגור.

ליה שמטוב: ובין שקמונה ובין העמותה למען הקשיש.

שרה צימרמן: לא, על זה אני רוצה לדבר.

שרה צימרמן: אלה החוזים הגדולים.

שרה צימרמן: הרוב שאנחנו מנהלים זה דיור ציבורי וזה לא הדיור המוגן.

שרה צימרמן: נעזוב לרגע את הדיור המוגן.

שרה צימרמן: עם עמידר חתמו בתחילת 2004 ועם עמיגור חתמנו לפני כחצי שנה.

שרה צימרמן: עבדנו על החוזה שנים וזה חוזה מקרו ענק שמדבר על מערכות היחסים בינינו לבין עמידר.

שרה צימרמן: חסר שם נספח אחד שהוא נספח אמנת השירות שרק בימים אלה סיימנו אותו.

שמואל גרוסמן: זה דבר בסיסי.

שמואל גרוסמן: עד 2011 אין אמנת שירות.

שרה צימרמן: ברגע שאנחנו מאשרים אותו, זה ממש בימים אלה, נצרף אותו לחוזה החדש של עמיגור ולחוזה של עמידר.

שרה צימרמן: נעביר לכם אותו בשמחה.

שרה צימרמן: אלה החוזים הגדולים בינינו לבין שתי החברות האלה וחברה שלישית, שקמונה, על הדיור הציבורי.

שרה צימרמן: מכאן אני עוברת לדיור המוגן.

שרה צימרמן: יש נישה מסוימת בתוך הדיור הציבורי כאשר באה המדינה ואמרה שזה לא עובר אוטומטית לעמידר ועמיגור כמו שעברו כל עשרות אלפי יחידות הדיור במקור.

ליה שמטוב: מכרז.

שרה צימרמן: לפי אזורים גיאוגרפיים בארץ, כאן עמידר תעבוד וכאן עמיגור תעבוד, אלא אמרו שהדיור המוגן שתחילתו בימי שרנסקי, אז בנו מאה מבנים כאלה, בנו והסבו, ימכרזו את זה ולמה יוכלו להשתתף רק עמידר ועמיגור?

שרה צימרמן: אנחנו רוצים שיפעילו את זה יותר טוב ממה שעמידר ועמיגור עושות ועשו מכרזים ולמכרזים ניגשו מי שניגשו.

שרה צימרמן: לא ניגשו ממש גופים פרטיים כי הגופים הפרטיים רוצים מחירים בעננים.

שרה צימרמן: פשוט לא יאומנו ההפרשים בין דמי ניהול שמבקשת חברה ממשלתית.

ליה שמטוב: שרה, כבר זכו.

ליה שמטוב: אנחנו כבר אחרי כן.

שרה צימרמן: לכן יש לך בתוך החברות האלה גם כאלה שהן עמותה לקשיש ומט"ב שאלה עמותות שמתעסקות עם קשישים והן מנהלות.

ליה שמטוב: איפה החוזה בין המדינה לבין העמותה?

שרה צימרמן: בכל מכרז שאנחנו מוציאים – הרי אנחנו עושים מכרזים ואין יותר מסודר מזה – חייב להיות בפנים חוזה בינינו לבינם ובינם לבין הדייר.

שרה צימרמן: הכול נמצא בתוך החוברת.

שרה צימרמן: יש שם את מה שהחברה מתחייבת לתת לדיירים מבחינת אחזקה ומבחינה חברתית, ויש שם את מערכת היחסים בינינו.

ליה שמטוב: יפה.

ליה שמטוב: אלה אותם חוזים?

שרה צימרמן: אותם חוזים.

שרה צימרמן: יש קצת הבדלים עם השנים כי אנחנו כל פעם מעדכנים פה ושם כל מיני דברים, אבל באופן עקרוני אלה אותם חוזים.

ליה שמטוב: בסדר.

ליה שמטוב: אלה אותם חוזים.

שרה צימרמן: אין לי בעיה להעביר אותם.

ליה שמטוב: אפשר לראות אותם.

ליה שמטוב: אם אלה אותם חוזים, אפשר לקרוא את החוזה בין משרד השיכון לעמידר או לעמיגור, ולדעת שזה כללי.

שרה צימרמן: נכון.

ליה שמטוב: בסדר.

שרה צימרמן: לגבי השפה.

שרה צימרמן: את מעלה נקודה נכונה.

שרה צימרמן: יש משהו בזה.

שרה צימרמן: גם החוזים שלנו בדיור הציבורי, הרי יש אוכלוסייה ענקית שהיא לאו דווקא קוראת עברית, אבל זאת סוגיה שאנחנו עד היום באמת לא עשינו.

שרה צימרמן: יש פה בעיה משפטית מסוימת.

שרה צימרמן: זאת אומרת, אם אנחנו באמת רוצים לתרגם את החוזה לרוסית, זה חייב להיות בצורה משפטית כי אפשר לעשות תרגומים שונים ולא בטוח שזאת בדיוק הכוונה.

שרה צימרמן: נכון, לא עשינו את זה עד היום.

שרה צימרמן: נקודה למחשבה.

אורה דואק: נתייחס לזה.

אורה דואק: צריך שזה יהיה ממש לא תלוי.

אורה דואק: אני צריכה לבדוק את זה ואני אקח את זה על עצמי.

ליה שמטוב: אני לא חושבת שזאת תורה מסיני.

אורה דואק: זה צריך להיות ממש מסודר.

שרה צימרמן: לא ניקח סתם מישהו שיעשה את זה.

שרה צימרמן: ברור שלא.

ליה שמטוב: אלה עורכי דין שמבינים ושהם יכולים לעשות זאת.

שרה צימרמן: בסדר.

שרה צימרמן: אגב, כשאנחנו מוציאים למשל ברושורים ודברים כאלה לדיירים, אנחנו כן עושים את זה בשפות ולא רק ברוסית אלא גם באמהרית.

ליה שמטוב: אני לא מדברת עכשיו על דיור ציבורי אלא אני מדברת על הוסטלים ודיור מוגן.

שרה צימרמן: מבחינת מה שאת אומרת שצריך שהדייר יבין מה החוזה אתו, את צודקת.

שרה צימרמן: ניקח לתשומת לבנו לתרגם את זה.

ליה שמטוב: איך אפשר לדעת מה סל השירותים שצריכים הדיירים לקבל?

שרה צימרמן: יש כאן בתוך החוזה עמודים שלמים שאומרים מה הם צריכים לקבל ואחזקה.

שרה צימרמן: כמעט הכול קיים.

שרה צימרמן: אני חושבת שבן אדם שמשכיר דירה באופן פרטי לא נותן אחוז אחד מהפירוט כאן.

שרה צימרמן: אחזקה של המבנה, אחזקה שוטפת, סלים מבחינה חברתית.

ליה שמטוב: לא.

ליה שמטוב: את מדברת על סל אחזקה שיטתית, אבל זה כאשר החברה מתחייבת להחזיק את הבניין.

ליה שמטוב: אני שואלת איפה כתוב מה סל השירותים שהדייר מקבל.

שרה צימרמן: בחוזה בין הדייר לבין החברה זה באמת כתוב בצורה יותר מתומצתת.

שרה צימרמן: בדרך כלל חוזים כתובים כך.

שרה צימרמן: המשכיר יבצע על חשבונו את כל תיקוני בדק הבית, הרכוש המשותף, תיקונים יסודיים בדירות כולל סיוד, זיפות הגג, החלפת דוד שמש במידת הצורך ואת כל התיקונים במתקנים המשרתים את כלל השוכרים במבנה, תיקון הנזקים שייגרמו ליחידת דיור שלא באשמת השוכר.

שרה צימרמן: כן יהיה המשכיר אחראי לתיקון מערכת החימום והמים.

שרה צימרמן: מבלי לגרוע, יעשו את התיקונים ועבודות התחזוקה.

ליה שמטוב: יפה.

ליה שמטוב: דייר שגר בדיור ציבורי, עבור כל מה שאת עכשיו הקראת, משלם היום בין שבעים למאה שקלים.

ליה שמטוב: שוב אני שואלת אותך למה דייר שגר בהוסטל צריך לשלם שמונה אחוזים ובעוד כמה חודשים עשרה אחוזים מהכנסתו, שזה 400 שקלים, שזה 500 שקלים, עבור דירה קטנה של עשרים מטרים או של .

ליה שמטוב: אני רוצה הסבר איפה זה כתוב ולמה הוא צריך לשלם 500 שקלים ומישהו אחר צריך לשלם שבעים שקלים.

אורה דואק: אני מציעה לך לראות את הבית המשודרג למשל בתל אביב.

אורה דואק: הייתי שם לאחרונה.

אורה דואק: לא להכיר את המקום.

אורה דואק: הבית נמצא בלב יפו העזובה, הלא נחמדה, ואת רואה שם שטחים וכל המועדון פשוט לתפארת.

אורה דואק: מרפסות לרווחת האנשים ואנשים נהנים.

אורה דואק: אני הייתי שם והסתובבתי חצי יום במקום הזה.

אורה דואק: הדירות בפנים גם הן שודרגו.

אורה דואק: כלומר, היטיבו עם האנשים.

אורה דואק: הם חיו במבנים מאוד מאוד זנוחים.

אורה דואק: יש שם אם בית שמלווה אותם יום-יום, יש שם כונן, יש שם מט"זית שמטפלת בזקנים, ולזה יש ביטוי ויש עלויות.

ליה שמטוב: אני מסכימה אתך אבל איפה זה כתוב בחוזה?

אורה דואק: זה כתוב.

ליה שמטוב: איפה זה כתוב?

אורה דואק: מה שמגיע להם?

ליה שמטוב: מה מגיע להם?

אורה דואק: הנה.

אורה דואק: אני מפנה אותך לנספח מספר 18, מודל ההפעלה החברתית, שירותי רווחה לדיור מוגן.

אורה דואק: כוח אדם.

אורה דואק: אם בית - מאה אחוזי משרה, רכז חברתי – חמישים אחוזי משרה, עובד סוציאלי – שלושים ושלושה אחוזי משרה, השלמה לאם בית במשרה מלאה, הפעלה חברתית, המועדון יהיה פתוח לדיירים מינימום עשרים שעות, ניתן לפרוס שעות פתיחה גם לימי שישי, חוגים בהיקף של 15 שעות שבועיות, כיבוד, טיולים, שיעורים.

אורה דואק: הדברים פועלים.

אורה דואק: אי אפשר להגיד שאנחנו לא קידמנו אותם בצורה דרמטית לעומת החיים שלהם שם קודם.

אורה דואק: אני הייתי שם ודיברתי עם אנשים.

אורה דואק: אני חושבת שהם מאוד מרוצים.

ליה שמטוב: אני בטוחה שהם מרוצים לא רק בתל אביב.

ליה שמטוב: אי אפשר להשוות את מה שאת אומרת עם נניח מקום בנתיבות.

ליה שמטוב: את היית בנתיבות?

אורה דואק: הייתי בנתיבות.

ליה שמטוב: ממה עשויים המבנים שם?

אורה דואק: בנייה קלה, נכון.

ליה שמטוב: גם שם אתם מבקשים לשלם את עשרת האחוזים.

ליה שמטוב: אני עכשיו לא מדברת על איך נראה המבנה כי המבנה – מה ששרה כתבה לי שהשקיעו בדיור מוגן בבלוק 100 ו-101 סכום של 3,3 מיליון שקלים – זה לא מעניין אותי.

ליה שמטוב: זה לא מעניין אותי כי את זה הדייר צריך לקבל.

ליה שמטוב: צריכים לתחזק את הדיור הציבורי.

ליה שמטוב: זה שהמדיניות של הממשלה הייתה למכור את הדיור הציבורי, והיכן שיש יותר מחמישים אחוזים דיירים שגרים בשכירות וחמישים אחוזים גרים ברכישה, אי אפשר להיכנס לכניסת הבית ואני כבר לא מדברת על מרפסות.

ליה שמטוב: בבניינים האלה גם אני ביקרתי.

ליה שמטוב: משרד השיכון אומר שכאן הוא כבר לא מטפל כי הוא מכר את המקום.

ליה שמטוב: גם על זה אני לא מדברת.

ליה שמטוב: אני היום מדברת על כל הוסטל ודיור מוגן שלא מקבלים את אותם השירותים.

ליה שמטוב: את הטיולים לא מקבלים, המועדון רק קיים וכולי.

אורה דואק: אנחנו רוצים לדעת את העובדות כי לנו יש פיקוח גם הנדסי וגם רווחתי.

אורה דואק: כלומר, יש לנו ועדות שמתכנסות אחת לחצי שנה ויושבים בהן נציגים של משרד הקליטה, משרד השיכון, אימהות הבית.

אורה דואק: כולם יושבים ודנים בבעיות של הבית, גם בבעיות של הקשישים, מי צריך לעבור לסיעודי, איך אפשר לסייע לדיירים, איזה בעיות יש להוסטל מבחינה תחזוקתית וכולי.

אורה דואק: יש מפקחים שאנחנו מוציאים אותם לשטח אחת לחצי שנה ויותר.

אורה דואק: הם יוצאים לשטח והם עושים עבודת קודש.

אורה דואק: הם עוברים ועושים בדיקה מדגמית.

אורה דואק: אני מקבלת את הדוחות.

אורה דואק: הם עושים בדיקה מדגמית על המבנה, על הדירות, חוזרים ועושים בדיקה חוזרת שאכן החברה ביצעה ועמדה בהתחייבויות שלה.

אורה דואק: זאת אומרת, יש לנו בקרה ושליטה על מה שקורה.

ליה שמטוב: כן, אבל אין לכם בקרה על טיולים.

אורה דואק: למה?

ליה שמטוב: את לא אומרת לי את זה.

אורה דואק: רגע.

אורה דואק: זה מופיע.

אורה דואק: אני מקבלת פרוטוקולים ממסגרת של ועדות ניהול ואני עוקבת אחריהם.

אורה דואק: אני רואה אם יש שם היקף שעות מתאים.

אורה דואק: אנחנו עוקבים אחרי הדברים.

אורה דואק: יש לנו נציגה של המחוז שמלווה את זה ובודקת ומתריעה אם צריך.

אורה דואק: בסך הכול זה מתנהל בסדר גמור למעט מקרים חריגים דבר שקורה בכל מערכת.

ליה שמטוב: ניקח את הדוגמה של נצרת עילית.

אורה דואק: איזה נצרת עילית?

אורה דואק: אגב, העמותה מנוהלת יפה מאוד.

אורה דואק: את ראית את הבית?

ליה שמטוב: כן, ראיתי את הבית.

אורה דואק: בית נפלא.

ליה שמטוב: הבית הוא חדש והוא נפלא.

ליה שמטוב: המועדון כבר לא עובד שם ושם לא עושים טיולים.

אורה דואק: לגבי טיולים, אני אתקן אותך.

אורה דואק: במקרה של טיולים, אני יכולה לומר לך מהניסיון המצטבר שלי שמדובר בקשישים ולא תמיד הם רוצים להתארגן לטיול וקשה לדחוף אותם לכך.

גדעון בן ישראל: באמת?

גדעון בן ישראל: איזה תיאור אתם מתארים.

גדעון בן ישראל: הם לא מעוניינים בטיולים?

גדעון בן ישראל: אני יושב ראש הסתדרות הגמלאים.

גדעון בן ישראל: איזה טיפול זה?

אורה דואק: לפעמים קורה שיש כאלה שלא מעוניינים.

ליה שמטוב: לפעמים קורה.

אורה דואק: הנה, הם עושים נופש במלון חוף התמרים בחודש ספטמבר, טיולים פעמיים-שלוש בשנה, ימי כיף במסגרת הפרויקט קפה אירופה.

אורה דואק: אלה דברים שהם מבצעים.

אליעזר טולדנו: זה בגולן 10?

אורה דואק: כן.

אורה דואק: בארבל.

ליה שמטוב: אני מדברת עכשיו על יזרעאל.

אורה דואק: אני מבטיחה לתת לך תשובה כי אני מכירה את טלי שטרית באופן אישי ואני הייתי בהוסטל.

ליה שמטוב: היא חברה גם שלי.

אורה דואק: הם עושים עבודה טובה עד כמה שאני יודעת.

ליה שמטוב: נצרת עילית, זאת הדוגמה הכי טובה כי שם העמותה למען הקשיש מנהלת את ההוסטל, עמידר מנהל את ההוסטל ושקמונה מנהלת את ההוסטל.

ליה שמטוב: אם אתם תיכנסו ותראו מה באמת מקבלים הדיירים, זה שונה לחלוטין.

ליה שמטוב: תיכנסו להוסטל ברחוב גולן 10 ותראו ששם משקיעים מעל ומעבר.

אליעזר טולדנו: זה לפרוטוקול.

ליה שמטוב: מצד שני אנחנו נדבר על דיור מוגן.

קריאה: עמידר הכי טובים?

ליה שמטוב: לא, לא אמרתי.

אליעזר טולדנו: היא אמרה שהמקום מנוהל בצורה מצוינת.

ליה שמטוב: אני ביקרתי בכל ההוסטלים בנצרת עילית.

ליה שמטוב: מי שמתגורר בהוסטל ביזרעאל, יש לו חברים ברחוב הגולן 10.

ליה שמטוב: הוא מגיע לשם והוא רואה שמשחקים טניס, נכון?

אליעזר טולדנו: בין היתר.

אליעזר טולדנו: שח-מט, מחשבים וכולי.

ליה שמטוב: אם אני משלמת את השמונה אחוזים והם משלמים את שמונת האחוזים, למה אצלנו אין דבר כזה ושם הוא כן קיים?

ליה שמטוב: אם זה אחיד, זה צריך להיות אחיד לכולם.

ליה שמטוב: כאן מדובר על אוכלוסייה מבוגרת שצריכה לשלם היום 400 ו-500 שקלים עבור כוך.

צחי דוד: אין סכומים כאלה.

ליה שמטוב: אין סכומים כאלה?

צחי דוד: אין.

ליה שמטוב: כמה מקבל היום זוג קשיש עם השלמת הכנסה?

ליה שמטוב: 3,700 שקלים?

ליה שמטוב: 3,800 שקלים?

אורה דואק: תלוי בגיל.

ליה שמטוב: מה גיל הקשישים שמתגוררים בהוסטלים?

אורה דואק: מעל שמונים מקבלים 4,000 שקלים לזוג.

ליה שמטוב: כמה זה שמונה אחוזים מ-4,000 שקלים?

ליה שמטוב: זה 320 שקלים?

ליה שמטוב: אם חס וחלילה הם מקבלים עוד איזושהי פנסיה נוספת, כמה זה יוצא?

ליה שמטוב: זה לא 400 שקלים?

ליה שמטוב: זה לא 500 שקלים?

צחי דוד: קצבת זקנה.

צחי דוד: מי שיש לו הכנסות נוספות, זה סביר.

צחי דוד: מקצבת זקנה שמונה אחוזים, זה סביר לחלוטין.

ליה שמטוב: נכה המלחמה מקבל 5,000 שקלים.

צחי דוד: רנטות מגרמניה הנאצית.

ליה שמטוב: נכה מלחמה מקבל את הקצבה ממשרד הביטחון.

שרה צימרמן: לא, הם לא נחשבים.

ליה שמטוב: נכה מלחמה מקבל ממשרד הביטחון.

ליה שמטוב: היום הוא משלם שמונה אחוזים.

צחי דוד: לדעתי זה מחוץ לחישוב.

צחי דוד: אני לא בטוח.

שרה צימרמן: נרדפי הנאצים, זה לא בחשבון.

ליה שמטוב: אתם מדברים על רנטה מגרמניה.

צחי דוד: נכון.

ליה שמטוב: רנטה מגרמניה, תשאירו בצד.

ליה שמטוב: היום אדם בודד מקבל פנסיה מרוסיה בסכום של אלף שקלים.

ליה שמטוב: אם מדובר בזוג, הם מקבלים אלפיים שקלים.

ליה שמטוב: מאלפיים השקלים לוקחים היום את שמונת האחוזים.

ליה שמטוב: זה 160 שקלים.

ליה שמטוב: 160 ועוד 300 ומשהו שקלים, אתה מגיע ל-400 שקלים.

צחי דוד: אנחנו מדברים על שמונה אחוזים מתוך קצבת הזקנה ואז זה לא עובר את ה-300-350 שקלים.

צחי דוד: זה לא מגיע ל-400 שקלים.

אורה דואק: וזה הרוב.

ליה שמטוב: בסדר, אבל כשאני צריכה לשלם ואני מקבלת את השובר ל-500 שקלים, ל-400 שקלים, למה זה לא בדיוק?

צחי דוד: גם בדיור הציבורי יש דיפרנציאליות בין אנשים מסוימים.

צחי דוד: את מדברת על קבוצה מאוד קטנה, ותיקה מאוד שמשלמת שבעים שקלים.

צחי דוד: הרוב בדיור הציבורי משלמים סכומים הרבה יותר נמוכים.

ליה שמטוב: מי שמתקיים מקצבת ביטוח לאומי?

צחי דוד: אני לא זוכר את כל הכללים של הדיור הציבורי כרגע.

ליה שמטוב: אלי, כמה משלמים היום שכר דירה מי שמקבל השלמת הכנסה?

אליעזר טולדנו: בממוצע שמונים-תשעים שקלים.

אליעזר טולדנו: ממוצע.

ליה שמטוב: ואם יש גינון, עוד 20-30 שקלים עבור הגינון.

אליעזר טולדנו: עוד 25 שקלים לגינון.

אליעזר טולדנו: את שוכחת שבדיור הציבורי שעושים לו תיקון בבית, מחייבים אותו ואחר כך גובים ממנו.

אליעזר טולדנו: כשעושים עבודה ברכוש המשותף, גם אם הוא נמצא שם, מחייבים גם אותו כי זה חוק הרכוש המשותף, חוק הבתים המשותפים, ועוד כהנה וכהנה.

אליעזר טולדנו: כאן למשל 100-101, שם ביקרנו יחד,או את ביקרת אחרי הפגישה אתי, על החשמל בבניין הם כבר לא משלמים והם לא ישלמו.

ליה שמטוב: אבל עדיין אין חשמל.

אליעזר טולדנו: למה?

אליעזר טולדנו: יש.

ליה שמטוב: ממתי?

אליעזר טולדנו: יש.

אליעזר טולדנו: הנה, אני אראה לך תמונות.

אליעזר טולדנו: צילמתי.

אליעזר טולדנו: אתמול הייתי שם.

אליעזר טולדנו: התכוננתי לדיון.

אליעזר טולדנו: על השירותים עושים בגינון הם לא משלמים ולא ישלמו.

אליעזר טולדנו: על הבעיות התחזוקתיות שיש ויהיו, הם לא משלמים ולא ישלמו.

שמואל גרוסמן: מה עם הסל החברתי?

אליעזר טולדנו: על כל הסל החברתי שעכשיו סוף כל סוף איישנו ומתחילים לעבוד ובונים יחסי אמון, וייתנו להם את כל השירות, הם לא משלמים אגורה.

ליה שמטוב: מה כלול בסל חברתי אם מתקלקל משהו בדירה?

אליעזר טולדנו: 100 ו-101 נניח?

ליה שמטוב: הוסטל.

אליעזר טולדנו: אנחנו מתקנים, אנחנו משלמים והדייר רק אומר תודה.

אליעזר טולדנו: לא מחייבים אותו.

ליה שמטוב: זה לא בכל ההוסטלים.

אליעזר טולדנו: גולן 10, 100 ו-101.

ליה שמטוב: אני מצטערת, אבל תבקרו ביזרעאל, שם כל דבר קטן שנשבר בדירה, האנשים משלמים חמישים שקלים, מאה שקלים, ומחפשים מישהו שיבוא לתקן להם כי אב הבית עושה רק את הדברים הגלובאליים.

אורה דואק: לא כל דבר.

אורה דואק: יש הגדרות.

אליעזר טולדנו: כל ההחזקה השוטפת שכרגע מציינת חברת הכנסת ליה שמטוב, אתמול קיבלתי דוח מאם הבית, כל התיקונים – חשמל, צנרת, נזילות, צביעה, תיקוני טיח ועוד ועוד, רשימה כזו גדולה – אב הבית עושה את זה.

אליעזר טולדנו: הוא מתקן, יש לו חומרים מאתנו, כלים מאתנו, משכורת הוא מקבל מאתנו, ואומרים תודה רבה.

אליעזר טולדנו: לאט לאט זה הולך ועובר.

אליעזר טולדנו: אם מישהו יגיד לי לא, עכשיו אני נוסע אתו לנצרת.

אורה דואק: באופן שוטף מתקנים.

אליעזר טולדנו: צריך לבדוק לגבי יזרעאל.

ליה שמטוב: לא מתקנים.

ליה שמטוב: אני בדקתי את נצרת עילית.

שרה צימרמן: יש שם שלושה.

שרה צימרמן: במי מהם ראית שגובה על כל דבר כסף?

אליעזר טולדנו: היא אמרה.

אליעזר טולדנו: יזרעאל.

ליה שמטוב: ביזרעאל.

ליה שמטוב: תבדקו ביזרעאל.

שרה צימרמן: והחברה שם היא?

שרה צימרמן: מי מנהל את המקום?

אורה דואק: זאת עמותה.

ליה שמטוב: עמותה.

שרה צימרמן: צריך לבדוק.

ליה שמטוב: אני נתתי דוגמה אחת.

ליה שמטוב: אני לא יכולה לבדוק.

ליה שמטוב: אני לא יודעת כמה הוסטלים יש בכל המדינה ואיזה חברות מנהלות אותם.

שרה צימרמן: את רואה, זיפות הגג והחלפת דוד חשמל ושמש במידת הצורך.

שרה צימרמן: את זה החברה עושה.

אורה דואק: פיקוח כזה יש לנו, כמו שאין לנו על דברים אחרים.

אורה דואק: בכל משרד השיכון אין פיקוח כמו שיש כאן.

אורה דואק: לא צף לנו אף פעם דבר כזה.

ליה שמטוב: לא צף, אז לא צף גם שאת אומרת שעכשיו חשבנו לתרגם לרוסית.

ליה שמטוב: את יודעת כמה מכתבים כבר קיבלתם?

ליה שמטוב: את יודעת כמה פניות היו?

ליה שמטוב: את יודעת כמה דיירים פונים לאם הבית ולאב הבית, לעמידר ולעמיגור ולכולם ואומרים שהם לא מבינים?

ליה שמטוב: הם אומרים שהם רוצים לדעת.

ליה שמטוב: אומרים להם שהם לא צריכים לדעת שום דבר, טוב שאתם גרים כאן ושיש לכם את המקום לגור בו.

ליה שמטוב: כך עונים להם.

ליה שמטוב: שרה, במכתב שכתבת לי נאמר ש"כיום מתקיימות פעילויות חברתיות שוטפות כמו הרצאות, טיולים, חוגים, מסיבות במועדון קרן אור".

ליה שמטוב: על ידי מי?

ליה שמטוב: מי עושה את זה?

ליה שמטוב: בשביל זה צריך לשלם כסף כשעמידר לא עשתה את זה?

שרה צימרמן: אני עניתי שיש כל מיני פעולות חברתיות.

אליעזר טולדנו: בקרן אור ב-100 ו-101?

שרה צימרמן: כן.

אליעזר טולדנו: יש כרגע עמותה שאנחנו התקשרנו אתה ומנכ"לית העמותה ישבה אצלי ואני אצלה.

אליעזר טולדנו: התקשרנו עם העמותה בחוזה פנימי והיא מפעילה את כל הנושא החברתי.

אליעזר טולדנו: למה?

אליעזר טולדנו: כי אנחנו עכשיו איישנו את הצוות.

אליעזר טולדנו: איישנו אם בית שנמצאת שם במשך 24 שעות והיא זמינה לדיירים והיא נותנת מענה לדיירים.

אליעזר טולדנו: איישנו מט"זית, איישנו אב בית שהוא איש אחזקה, איישנו עובדת סוציאלית, איישנו מנקה שמנקה את כל הכניסות כפי ששאלתם בדיון הקודם ועושה זאת לעילא ולעילא, והעסק מתחיל לעבוד.

אליעזר טולדנו: אני מאמין שעד סוף השנה יהיה אמון בין הצוות הזה לבין הדיירים וזה יעבוד כמו בגולן 10.

אליעזר טולדנו: אני התחייבתי אצלי במשרד לגברתי שכרגע היא היושבת ראש ש-100 ו-101 יהיה ברמה של גולן 10.

אליעזר טולדנו: זה משהו שהחטיבה מנהלת.

אליעזר טולדנו: זה ייקח זמן אבל זה יהיה.

אליעזר טולדנו: כל הנושא החברתי, טיולים ופעילות חברתית, כרגע נעשה במועדון הקיים של העמותה.

אליעזר טולדנו: אם בעתיד יהיה גם מועדון פנימי שלנו, זה יהיה בונוס נוסף.

ליה שמטוב: רבותיי, הכול טוב ויפה כשכותבים שיש את המט"זית, שיש את אם הבית ויש את הכול, אבל אם אנחנו כבר מדברים על דיור מוגן בבלוק 100 ו-101 שהופך להוסטל, כל השירותים האלה האנשים היו מקבלים בלי לשלם אגורה.

ליה שמטוב: מה שחדש זה הניקיון וכמו שטולה אמר שעכשיו חיברו לחשמל, אלה הדברים החדשים שלא היו שם.

ליה שמטוב: במועדון תמיד היו מקבלים את ההרצאות, את הטיולים וכל מה שהעמותה הייתה מבצעת.

ליה שמטוב: עובדת סוציאלית הייתה מביעה מהעירייה כל יום שני וחמישי והייתה מטפלת בהם.

ליה שמטוב: את כל הדברים האלה הם היו מקבלים לפני שאתם העליתם את שכר הדירה בדיור המוגן בבלוק 100 ו-101.

ליה שמטוב: עבור הגינון שילמו אבל לא קיבלו את הגינון אלא טיפחו לבד את הגינון.

ליה שמטוב: עכשיו אתם כותבים שאתם שדרגתם את זה.

ליה שמטוב: לא היה צריך לשדרג אם אנשים שילמו כל השנים עבור הגינון.

ליה שמטוב: הם שילמו אבל לא עשו שם שום דבר.

ליה שמטוב: שולחים להם מכתב ששכר הדירה יהיה בדיוק כמו בהוסטלים אחרים וכותבים שמחודש מאי יחייבו אותם.

ליה שמטוב: אנחנו עושים כאן בכנסת ישיבה, מסכמים שבינתיים לא מחייבים אותם, הם הולכים הביתה ועמידר אחרי כמה ימים – זה לא מאי אלא לפני כן – מחייבת אותם בשמונה אחוזים.

ליה שמטוב: אני מתחילה לקבל את התלונות, מטלפנת לעמידר ושם אומרים לי – טעינו ואנחנו נחזיר להם ואכן החזירו להם.

ליה שמטוב: אני רוצה לשמוע איך אתם הייתם מרגישים אם היו אומרים לכם שהחלטת הוועדה, משרד השיכון ומשרד האוצר היא שבינתיים מקפיאים אבל זה לא כך.

ליה שמטוב: איך אתם הייתם מרגישים?

ליה שמטוב: אחרי כן, כשכבר אומרים שיש טעות ומחזירים את הכסף, באים לשם ומבקשים שיחתמו על החוזים ושיחתמו על החוזים עם שמונת האחוזים.

ליה שמטוב: אומרים להם שאם הם לא יחתמו, הם בחוץ.

ליה שמטוב: למה?

אליעזר טולדנו: כבר אמרו על העניין הזה של בחוץ שאין דבר כזה.

ליה שמטוב: אין דבר כזה?

ליה שמטוב: אני אראה לך מכתב מ שכותב שאם אתם לא תחתמו.

ליה שמטוב: יש לי את המכתב כאן אותו כותב ולא כותבים אותו פקידי עמידר.

ליה שמטוב: כותב את המכתב והוא אומר אתם בחוץ.

ליה שמטוב: זה כאן אצלי.

שרה צימרמן: הוא צריך לחתום.

ליה שמטוב: הוא לא צריך לחתום.

שרה צימרמן: למה?

ליה שמטוב: הוא לא צריך לחתום על שמונה אחוזים עד שהוא לא קיבל את כל השירותים.

ליה שמטוב: הוא לא צריך לחתום.

ליה שמטוב: הוא לא צריך לחתום על משהו שיהיה בעתיד.

ליה שמטוב: תעשו את זה ואחר כך תגבו את הכסף ולא להפך.

ליה שמטוב: בהוסטל כשאנשים חתמו על חוזה, נכנסו להוסטל וראו שיש מועדון, יש את חדר הביטחון, יש את המעלית שאם הייתי גר בדיור ציבורי היו משלמים, אבל כאן זה כולל את המעלית.

ליה שמטוב: הם ראו שיש כאן את החוגים, אם בית וכולי.

ליה שמטוב: בבלוקים האלה אנשים קיבלו את כל השירותים להם היו זקוקים בשבעים שקלים שהם שילמו.

ליה שמטוב: אתם באתם ואמרתם שהחל מה-1 ביוני 2011 יחברו לחצני מצוקה.

ליה שמטוב: היו להם לחצני מצוקה מקהילה תומכת.

ליה שמטוב: למה הם צריכים את עמידר או עמיגור כשאתם אומרים 500 שקלים ובתוך זה יש להם את לחצן המצוקה?

ליה שמטוב: למה?

ליה שמטוב: החברה נתנה להם בשבעים שקלים שהם שילמו קודם.

ליה שמטוב: בתחזוקה של הבית בסכום של שלושה מיליון שקלים, אתם חייבים לעשות את זה.

שרה צימרמן: אני מתחילה להצטער שעשינו את זה.

שרה צימרמן: אולי טעינו.

ליה שמטוב: במה אתם טעיתם?

ליה שמטוב: טעיתם בכך שעשיתם את השיפוצים?

ליה שמטוב: טעיתם בכך שעשיתם את החלפת האבן בכניסות?

ליה שמטוב: טעיתם בכך שהחלפתם מסתורי כביסה?

ליה שמטוב: בזה טעיתם?

ליה שמטוב: אתם צריכים לעשות את זה לכל בית בדיור הציבורי.

צחי דוד: הטענה שלך שהכל כבר היה שם, אולי חוץ מהשיפוץ החיצוני.

ליה שמטוב: הכול היה שם.

ליה שמטוב: כל השירותים היו שם.

ליה שמטוב: מקלט יש במתחם, המועדון קיים במתחם, הכול קיים.

שרה צימרמן: זה נראה אותו הדבר כמו שזה היה נראה קודם?

שרה צימרמן: אני רואה את התמונות.

שרה צימרמן: כך נראה דיור ציבורי?

שרה צימרמן: לא כך.

ליה שמטוב: את מדברת על שיפוץ חיצוני.

ליה שמטוב: אני רוצה שתראי את השיפוץ הזה בעוד כמה שנים.

ליה שמטוב: את השיפוץ החיצוני ראיתי לפני חמש שנים וזה בדיוק היה כך והיום אי אפשר היה להיכנס לפני השיפוץ.

שרה צימרמן: אבל בבתים האלה תהיה להם אחזקה שוטפת כל הזמן, איש אחזקה שצמוד לבניין.

שרה צימרמן: זה לא בדיור הציבורי.

ליה שמטוב: איש אחזקה שצמוד לבניין זה משהו חדש.

ליה שמטוב: החשמל זה משהו חדש.

שרה צימרמן: נכון.

אורה דואק: ספרינקלרים לכיבוי אש.

ליה שמטוב: מה את אומרת?

ליה שמטוב: זה צריך להיות.

שרה צימרמן: אבל עשו מאמץ.

ליה שמטוב: מה זה עשו מאמץ?

ליה שמטוב: אתם ראיתם בכלל איך עשו את זה?

ליה שמטוב: אתם ראיתם איך אנשים סבלו?

ליה שמטוב: אתם לא ראיתם איך אנשים סבלו כשעשו את הספרינקלרים.

ליה שמטוב: אתם לא היית שם, אבל אני כן הייתי שם ואני כן ראיתי.

אליעזר טולדנו: הייתי שם.

ליה שמטוב: זה שהיום עשיתם את השיפוץ החיצוני, זה שהיום הבאתם אם בית, מט"זית ועובדת סוציאלית, אלה לא דברים חדשים שהאנשים האלה לא קיבלו קודם לכן.

ליה שמטוב: אתם היום חייבתם אותם בחמישים שקלים נוספים, בכסף שעבורו הם עדיין לא קיבלו שום דבר חדש.

ליה שמטוב: האנשים האלה שואלים האם לקחו מהם עוד חמישים שקלים כדי לשלם משכורת למט"זית, כדי לשלם משכורת לאם בית?

שרה צימרמן: הבעיה היא העיתוי?

שרה צימרמן: שהתחילו לקחת כסף לפני שזה היה?

שרה צימרמן: גם היום כשזה יהיה, זה אומר כסף.

ליה שמטוב: הבעיה היא המכתב הראשון, הבעיה היא חיוב בטעות, הבעיה היא חיוב בהדרגה אחרי שצרחתי.

ליה שמטוב: זאת הבעיה בבניינים 100 ו-101.

ליה שמטוב: אני לא יודעת איך זה במקומות אחרים ויכול להיות ששם זה עוד יותר גרוע.

ליה שמטוב: לא בדקתי אבל אני מתארת לעצמי שאם בנצרת עילית יש בעיות כאלה, הן קיימות בכל הארץ.

אליעזר טולדנו: ו-101, קודם כל זה היה דיור ציבורי.

גדעון בן ישראל: אני מבקש להתייחס כי אני חייב ללכת.

גדעון בן ישראל: רציתי לומר רק כמה מלים.

גדעון בן ישראל: אני נדהם מהגישה שלכם.

גדעון בן ישראל: אתם כאילו יושבים שם ותפקידכם להגן על כל הקיים מבלי לרצות ללכת לקראת מה שטוענת חברת הכנסת ליה שמטוב.

גדעון בן ישראל: אתם גופים ציבוריים, אתם עמידר ועמיגור, ומה זאת אומרת?

גדעון בן ישראל: אתם הייתם מעצמכם חייבים לעשות את כל זה והנה אני רואה סוללה שלמה שכולה מתגייסת.

גדעון בן ישראל: כהסתדרות הגמלאים בישראל אני מבקש שתבדקו את הדברים שאומרת חברת הכנסת שמטוב ותראו מה אתם מוכנים לתקן ולא תגנו על הקיים כאילו הכול אידיאלי.

גדעון בן ישראל: אני יודע עד כמה שזה לא אידיאלי בשטח, בעיקר כאשר מדובר על הפריפריה.

גדעון בן ישראל: אנא מכם, קחו את הדברים האלה לתשומת לבכם.

גדעון בן ישראל: אני מתנצל על שאני חייב ללכת.

גדעון בן ישראל: לא חשבתי שהדיון יימשך עד עתה.

ליה שמטוב: זה בסדר.

ליה שמטוב: התחלנו באיחור.

גדעון בן ישראל: את הדברים האלה רציתי לומר.

גדעון בן ישראל: שיהיה ברור שאנחנו נותנים גיבוי מלא למה שאמרה חברת הכנסת שמטוב מתוך הניסיון שלנו עם הקשישים בכל הארץ.

אליעזר טולדנו: את שני הבניינים ב-100 ו-101 שראית העברנו מרמה של דיור ציבורי לרמה של דיור מוגן, מה שנקרא דיור גיל הזהב משודרג.

אליעזר טולדנו: אכן נעשו שם עבודות בסכום של 3.4 מיליון שקלים, גם בדירות פנימה וגם בחוץ.

אליעזר טולדנו: נעשה שם שדרוג גדול מאוד של הגינון ואני מבין מה אמרת ולמה התייחסת שהכל היה אמור להינתן מראש אבל אני לא בטוח שברמה הזאת.

אליעזר טולדנו: אני לגמרי לא בטוח.

אליעזר טולדנו: עשו שם בתוך הבתים ספרינקלרים שנותנים איזשהו מענה אם חלילה יש שריפה.

אליעזר טולדנו: התחילו לעשות לחצני מצוקה מסוג חדש.

אליעזר טולדנו: הם עדיין לא נתנו לעשות אבל הם ייתנו.

אליעזר טולדנו: הביאו צוות חברתי שיתחיל לעבוד צמוד.

אליעזר טולדנו: אז נכון שיש עובדת סוציאלית שמגיעה מהעירייה, אבל האנשים האלה יהיו שם כל הזמן לטובת הדיירים.

אליעזר טולדנו: עובדה, הדיירים כבר מבקשים את אב הבית שיבוא ויתקן והוא עושה את זה.

אליעזר טולדנו: הם מבקשים את אם הבית שתבוא לדירות ומשוחחים אתה ומקבלים עזרה.

אליעזר טולדנו: הם יתחילו לקבל שירותים חברתיים ואני חושב גם שכשאני אומר שזה יגיע לרמה של גולן 10 – ואת ציינת שגולן 10 הוא ברמה מאוד גבוהה – אז יש למה לצפות.

אליעזר טולדנו: כלומר, כל המעטפת אמורה לתמוך, לעזור ולסייע לאותם אנשים.

אליעזר טולדנו: אתם נתפסים כאן בדיון הזה לאותו מכתב שיצא וכאילו הוא חזות הכול.

אליעזר טולדנו: אתם נתפסים לפעימה שעלתה חמישים שקלים וכרגע בלמו את העליות הבאות, גם בזכותך.

ליה שמטוב: אני לא יודעת.

ליה שמטוב: אני לא יודעת מה יהיה מחר.

אליעזר טולדנו: כרגע הפעימות הבאות בדיון עם משרד השיכון.

אליעזר טולדנו: לפחות מנכ"ל עמידר אומר לי שזה נבחן עד סוף השנה הזאת והסכומים הם גם לא מה שמציינים כאן.

אליעזר טולדנו: הממוצע של דירה שמשלמים היום אחרי העלייה של הפעימה הוא 130 שקלים.

ליה שמטוב: לא.

ליה שמטוב: 150 שקלים.

אליעזר טולדנו: ליתר דיוק, 136 שקלים.

אליעזר טולדנו: הנה, הדוח מאתמול כאן אצלי.

אליעזר טולדנו: 136 שקלים.

ליה שמטוב: 152 שקלים.

ליה שמטוב: יש לי את השוברים.

אליעזר טולדנו: בסדר, בואי אני אראה לך שוברים של 136 שקלים.

אליעזר טולדנו: הנה השוברים.

אליעזר טולדנו: יש גם פחות.

אליעזר טולדנו: אני אומר שוב שהם גם לא ישלמו על חשמל שהם היו משלמים, הם לא ישלמו על אחזקה שהם היו משלמים, הם יקבלו רמת אחזקה גבוהה ביותר, הם יקבלו רמה חברתית.

אליעזר טולדנו: אני חושב שהכיוון הוא חיובי.

אליעזר טולדנו: אנחנו באים לקראתם אבל אנחנו נמצאים בשלב שנחמד לתקוף אותו כי זה רק התחיל ורק הסתיים השיפוץ ורק הסתיימו העבודות.

אליעזר טולדנו: עד סוף השנה זה ייראה אחרת לגמרי.

אליעזר טולדנו: אני מזמין אותך ואת תראי איך הדיירים ידברו.

אליעזר טולדנו: זה ייראה אחרת.

ליה שמטוב: כשרואים שזה אחרת, וכל אחד רוצה לחיות ברמה טובה ולהרגיש שהוא לא חי בזבל, שוב, בסוף השנה כאשר רואים שיש דברים חדשים, על זה אין מה להתווכח.

ליה שמטוב: כל דבר שהם קיבלו עד היום, היה להם ובפעימה הזאת גם העליתם בחמישים השקלים ובטח שזה מרגיז את האנשים.

אליעזר טולדנו: לא, לא הייתה להם אם בית צמודה.

אליעזר טולדנו: לא הייתה להם מט"זית צמודה.

אליעזר טולדנו: לא הייתה להם עובדת סוציאלית צמודה.

אליעזר טולדנו: לא הייתה להם אחזקה צמודה.

אליעזר טולדנו: לא היה להם שדרוג.

אליעזר טולדנו: יש עובדות, או שחור או לבן.

אליעזר טולדנו: לא היה להם את כל זה.

אליעזר טולדנו: היה בעמותה שנתנה שירותים.

ליה שמטוב: אבל זה בתוך המתחם.

אליעזר טולדנו: לא טוב שבנו צוות כזה?

ליה שמטוב: אני לא אומרת טוב או לא טוב.

ליה שמטוב: לא טוב איך שהתחלתם.

ליה שמטוב: זאת הבעיה.

ליה שמטוב: היום ב-100 וב-101, אני מאוד מבקשת, בינתיים להפסיק את עליית שכר הדירה.

ליה שמטוב: את זה אני אומרת למשרד השיכון, להפסיק את העלייה הזאת.

שרה צימרמן: על שמונת האחוזים אין חילוקי דעות.

שרה צימרמן: את רק מדברת על הפעימות.

ליה שמטוב: אם בעוד חודשיים אתם לוקחים עוד חמישים שקלים ובעוד חודשיים עוד חמישים שקלים, בשלושת החודשים יש שמונה אחוזים.

שרה צימרמן: לגבי נצרת עילית, מה שאמרנו גם לך בהזדמנויות אחרות, אנחנו נשב ונחליט ואת תדעי מה החלטנו.

שרה צימרמן: אם ההוסטל הזה אכן שונה מהוסטלים אחרים ומקבלים בו פחות, אנחנו נראה מה לעשות.

שרה צימרמן: יש לך הבטחה כזאת מברוש ויש לך הבטחה ממני.

ליה שמטוב: איך שאמרת שתשבו על זה, הייתה עלייה של חמישים שקלים.

ליה שמטוב: בוועדת העלייה והקליטה אמרו להקפיא, אבל בטעות חייבו אותם.

ליה שמטוב: שוב, היום התאספנו גם כדי שהאוצר ישמע.

ליה שמטוב: אומר נציג האוצר שאין דבר כזה 400-500 שקלים, אבל אני אומרת שיש.

ליה שמטוב: זה קיים היום בלי עלייה של עשרה אחוזים.

צחי דוד: לא אמרתי שאין.

צחי דוד: אמרתי שאין 500 שקלים.

צחי דוד: מתוך קצבת זקנה, אין 500 שקלים.

ליה שמטוב: בסדר, אבל קצבת זקנה, קחו את קצבת הזקנה, את שמונת האחוזים ולא צריך לחייב את האנשים בגין ההכנסה הנוספת.

צחי דוד: זה מתוך סך הכול.

ליה שמטוב: הכנסה נוספת היא בגלל שהם נכים.

ליה שמטוב: לכן הם מקבלים את ההכנסה הנוספת.

ליה שמטוב: הם מקבלים את ההכנסה הנוספת בגין זה שהם וטרנים ובגלל זה צריך להעניש אותם?

צחי דוד: זה לא להעניש.

צחי דוד: שמונה אחוזים מההכנסה.

צחי דוד: זה התשלום.

ליה שמטוב: שמונה אחוזים מההכנסה, אז תשאירו כבר שמונה אחוזים מההכנסה ואל תעלו לעשרה אחוזים.

צחי דוד: זה הוקפא.

אליעזר טולדנו: זה כבר הוקפא.

ליה שמטוב: זה הוקפא עד נובמבר.

ליה שמטוב: אנחנו עוד מעט באוקטובר-נובמבר.

ליה שמטוב: בלי שזה מגיע לוועדה, בלי זה אנשים מקבלים את השוברים לשלם.

ליה שמטוב: זה לא מגיע לוועדה.

ליה שמטוב: המשרד רשאי להעלות את שכר הדירה מתי שהוא רוצה, כך כתוב בחוזה.

שרה צימרמן: בחוזה שלנו מול החברות את צודקת, אבל הודענו שאנחנו בשלב זה הקפאנו את עשרת האחוזים.

שרה צימרמן: זה לא יקרה יום אחד פתאום.

צחי דוד: השרים החליטו להקפיא.

צחי דוד: זה לא ביכולת שלנו לשנות.

שרה צימרמן: אנחנו הקפאנו את עשרת האחוזים.

שרה צימרמן: נקודה.

ליה שמטוב: נסכם את הדיון.

ליה שמטוב: הדבר הראשון הוא לתרגם את החוזים.

ליה שמטוב: כמה זמן זה לוקח?

ליה שמטוב: חודש?

שרה צימרמן: לא.

שרה צימרמן: עושה את זה וזה צריך להיות תרגום טוב.

ליה שמטוב: שלושה חודשים?

אליעזר טולדנו: עד דצמבר זה יהיה הגיוני.

אליעזר טולדנו: לא לפני ולא אחרי.

שרה צימרמן: אני לא רוצה להבטיח סתם.

אליעזר טולדנו: הרבה אנשים בודקים את זה.

אליעזר טולדנו: גם דוברי רוסית מיוחדים עוברים על זה.

שמואל גרוסמן: כל שיתרגם, גם אם הוא לא יתרגם ברמה של דוברי עברית, עדיין זה יהיה יותר טוב ממה שעכשיו כי כרגע הם לא מבינים כלום.

ליה שמטוב: לגבי דיירים חדשים, תבדקו אם בכל החברות משלמים עדיין שמונה אחוזים.

אורה דואק: אני קיבלתי מכל החברות דיווח והוצאנו הנחיה לזכות את הדיירים ואני מקבלת רשימה שמית שעוד היום הסתכלתי עליה.

אורה דואק: יש רשימה שכל חברה המציאה למשרד אישור כמה כל דייר, שמית, קיבל החזרים.

אורה דואק: זה סגור.

אורה דואק: קודם כל, לא היו כל כך הרבה אכלוסים.

ליה שמטוב: בסדר גמור.

ליה שמטוב: אם הקפיאו, אז הקפיאו לכולם.

אורה דואק: הקפיאו וזה באחריותנו.

ליה שמטוב: אנחנו דיברנו על תרגום החוזה.

ליה שמטוב: אני חושבת שבתוך שלושה חודשים אתם תוכלו לעשות את זה, לעשות לזה מכרז ולמצוא לכך.

ליה שמטוב: אני חושבת שאפשר לעשות את זה בשלושה חודשים.

ליה שמטוב: זה לא החזר משכנתא ששנתיים לא עשיתם כלום.

ליה שמטוב: את זה אפשר לעשות בזריזות.

ליה שמטוב: להקפיא את שכר הדירה בגולן 100 ו-101 עד שתשלימו את כל סל השירותים.

אליעזר טולדנו: זה הושלם אבל היא רוצה שזה יבוא לידי ביטוי.

ליה שמטוב: הוועדה מבקשת לעשות את הבדיקה בכל הארץ ולראות מה כן מקבלים ומה לא מקבלים.

ליה שמטוב: אחרי הבדיקה תראו שזה לא אחיד בכל ההוסטלים כי כל חברה מנהלת את ההוסטל באופן שונה לחלוטין.

ליה שמטוב: תבדקו מה עושה אב הבית בכל ההוסטלים.

ליה שמטוב: יש הוסטלים שם באמת הם רצים עבור כל תיקון ומשלמים את הכסף לבן אדם פרטי.

ליה שמטוב: דיברנו על המועדון בבלוק 100 ו-101 והסכמנו שבמקום מועדון ייעשו הדירות.

ליה שמטוב: דיברתי עם טולה ומתברר שאלה דירות בקומת קרקע ולא בקומה הראשונה.

ליה שמטוב: תבדקו את זה.

ליה שמטוב: אמרתי שאם זה בקומת קרקע - אליה צריך לרדת.

אליעזר טולדנו: האם לעשות מועדון בבלוק 101, כן או לא?

ליה שמטוב: תעשו את המועדון.

ליה שמטוב: גם כתבתי לך על כך.

שרה צימרמן: את אומרת שאם זה לרדת, אז כן לעשות.

ליה שמטוב: לי אמרו שזאת קומה ראשונה.

ליה שמטוב: קומה ראשונה, חבל שזה יהיה מועדון.

ליה שמטוב: קומה ראשונה טובה לאנשים מבוגרים.

ליה שמטוב: אם זה לרדת מדרגות ושם חשוך, אפשר לומר שזה מרתף.

אליעזר טולדנו: ירידה של שלוש מדרגות.

אליעזר טולדנו: אני אישית הצעתי שזה יהיה מועדון.

ליה שמטוב: תעשו מועדון.

שרה צימרמן: אני קניתי את ההצעה לעשות מזה דירות נוספות.

ליה שמטוב: כן, שמישהו יבדוק איך זה נראה.

ליה שמטוב: שמונת האחוזים ועשרת האחוזים, מה שאנשים משלמים, הם משלמים עבור חדר ביטחון כי אם חס וחלילה משהו קורה, יש להם לאן לרוץ אבל כאן אין להם אלא יש את המקלט במתחם.

ליה שמטוב: יש דברים שאי אפשר להשוות ואי אפשר להשוות את ההוסטלים של שנות ה-2000 להוסטל ביפו, שם אתה יוצא ישר לכביש ושם אתה צריך לשלם שמונה אחוזים ועשרה אחוזים וכאן אתה צריך לשלם שמונה אחוזים ועשרה אחוזים.

ליה שמטוב: אני מציעה לאוצר לבדוק טוב את השכר האחיד.

אליעזר טולדנו: אתמול לדוגמה עשינו להם, ל-100 ו-101, יום השתלמות עם נציגת פיקוד העורף, עם קצינה, עם הרצאה וכל נושא הביטחון.

אליעזר טולדנו: הבאנו אותם למקלט ועשינו את כל הפעילות הזאת שהם לא היו מקבלים במקום אחר.

ליה שמטוב: הוועדה מבקשת לתת את הדיווח תוך שלושה חודשים.

ליה שמטוב: תודה רבה.

ליה שמטוב: הישיבה נעולה.