ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 773, 2011-06-06 10:55

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק הבנקאות (תיקוני חקיקה), התשע"א-2011.

משה גפני: אני מקדם בברכה את החשבת הכללית החדשה של משרד האוצר, מיכל עבאדי-בויאנג'ו.

משה גפני: אני מאחל לך הצלחה בתפקיד.

משה גפני: התפקיד הוא תפקיד מאוד חשוב ומאוד רציני.

מאיר שטרית: האישה הראשונה בתפקיד.

משה גפני: כן, האישה הראשונה בתפקיד.

משה גפני: מהניסיון של העבר בעבודה שלך, אני משוכנע שבעזרת השם תצליחי ויהיה לך סיעתא דשמיא שזה מאוד חשוב.

משה גפני: במשרד האוצר צריך את זה הרבה מאוד.

מיכל עבאדי-בויאנג'ו: בכלל צריך את זה.

מיכל עבאדי-בויאנג'ו: כן.

משה גפני: צריך את זה בכלל, אבל במשרד האוצר בוודאי.

גדעון בן ישראל: ותוספת קצת חמלה.

משה גפני: יש לה.

משה גפני: תאמין לי שיש לה.

משה גפני: אני באמת מאחל לך הצלחה בתפקיד הזה שהוא תפקיד מאוד חשוב.

משה גפני: אנחנו מיד נכנסים לעבודה.

משה גפני: בישיבה הקודמת דיברנו על ריבוי הסעיפים של ניגוד העניינים ואני ביקשתי לצמצם את הסעיפים הללו.

משה גפני: אני מבקש לדעת מה נעשה עם זה.

מאיר שטרית: היושב ראש, אפשר לומר משהו?

משה גפני: כן, בבקשה.

מאיר שטרית: אני רוצה לדבר על החוק הזה באופן קיצוני, לפני שניכנס לסעיפיו.

מאיר שטרית: אני לא מסוגל להבין מדוע בנק ישראל והאוצר מתעקשים להעביר את החוק הזה.

מאיר שטרית: בעיניי זה ניסיון להלאמה של בנק לאומי ללא שום הצדקה.

משה גפני: אני לא הזמנתי אותו.

משה גפני: אני מתחיל להיות חשוד עכשיו.

משה גפני: שר האוצר לשעבר.

מאיר שטרית: כן, ואני עומד מאחורי דבריי.

מאיר שטרית: אין שום סיבה בעולם שהבנק הזה לא יתנהל בדיוק כמו יתר הבנקים בארץ, כמו בנק דיסקונט, כמו בנק הפועלים, כמו בנק איגוד, כמו הבנק בינלאומי, עם גרעין שליטה.

מאיר שטרית: למי שיש שליטה, שישלוט בבנק.

מאיר שטרית: אם לכם יש מה לומר לפסול מישהו, אתם צריכים לבוא ולומר לנו את הסיבות לפסילתו.

מאיר שטרית: בעיניי מתקבל רושם מאוד עגום לאור התנהלות הממשלה בעניין של בנק לאומי ומאוד פוגעני.

מאיר שטרית: כששלמה אליהו אומר שהוא חושב שלא משאירים אותו מכיוון שקוראים לו שלמה אליהו, הוא ספרדי, ואם היו קוראים לו מוסקוביץ היו משאירים אותו, עם כל הכבוד, הרי זה לא מתחת לשולחן.

מאיר שטרית: אם יש לך סיבה להגיד למה שלמה אליהו פסול, תגיד את זה על השולחן.

מאיר שטרית: אני לא נציגו של שלמה אליהו ואני יכול להוכיח את הדברים אחד לאחד.

משה גפני: חבר הכנסת שטרית, אנחנו עכשיו לא נמצאים בליגה.

משה גפני: אני אאפשר לך לומר את דבריך על ספרדי ואשכנזי ומה שאתה רוצה.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: אני מבקש שאף אחד לא יפריע לך אבל תעשה את זה בקצרה.

מאיר שטרית: ודאי.

מאיר שטרית: מאוד תכליתי.

מאיר שטרית: אני חושב שאין שום סיבה בעולם שהבנק הזה לא יתנהל כמו שמתנהלים בנקים אחרים.

משה גפני: אגב, שלמה אליהו הוא ספרדי?

מאיר שטרית: מסתבר.

מאיר שטרית: אם אני לא טועה, הוא עיראקי.

משה גפני: כן, הוא אמר לי.

משה גפני: עכשיו אני נזכר.

שי חרמש: בפולניה לא היו שמות כאלה.

משה גפני: כשמדברים על ספרדים, אל תתערב.

שי חרמש: אני מיעוט שמגן על עצמו.

מאיר שטרית: את זה הוא אמר בעיתונות.

מאיר שטרית: כך קראתי בעיתון שהוא אמר ואני חושב שהדבר הזה חמור כשלעצמו.

מאיר שטרית: האוצר החליט שהוא לא נותן לו מעל 9,9 אחוזים.

מאיר שטרית: לאוצר לא הייתה שום בעיה למכור לאיזה קרן ערטילאית מארצות הברית שרק מזל שהיא לא מימשה בסוף את המכירה כי לא היה להם כסף.

מאיר שטרית: שם זה היה כשר והכל היה בסדר.

מאיר שטרית: שלמה אליהו רוצה לקנות את הבנק, הוא היה מוכן לשלם כל מחיר שהיו מציעים לו, אבל לא, אסור, הוא פסול מלקנות את הבנק.

מאיר שטרית: תסבירו לי למה.

משה גפני: אני אסביר.

מאיר שטרית: תשובה מנומקת של בנק ישראל או של מישהו אחר.

מאיר שטרית: שיסבירו למה שלמה אליהו פסול מלשלוט בבנק בהחזיקו את רוב המניות.

מאיר שטרית: המדינה היום עושה כאן איזה תרגיל ואגב, הוא בניגוד לחוק הקיים היום.

מאיר שטרית: החוק הקיים היום אומר שמי שיש לו גרעין שליטה, הוא שולט.

מאיר שטרית: זה המצב היום בחוק.

דוד זקן: אין לו גרעין שליטה.

שי חרמש: צודק.

שי חרמש: אין לו גרעין שליטה.

דוד זקן: אין לו גרעין שליטה כי מונעים ממנו מלמנות דירקטורים בהשוואה לכוחו.

דוד זקן: הם מונעים ממנו לקנות מניות.

שי חרמש: לא.

שי חרמש: אין לו גרעין שליטה כי אין לו שליטה.

מאיר שטרית: אתה מספר לי?

מאיר שטרית: על זה בוכה הנביא.

משה גפני: את זה תעשו בישיבות סיעה.

משה גפני: דיאלוג בתוך קדימה.

מאיר שטרית: חרמש, בכמה מכרו אז לקרן שקנתה את בנק לאומי?

משה גפני: אתה לא עונה לו.

מאיר שטרית: 10 אחוזים מהמניות.

מאיר שטרית: זה כן גרעין שליטה?

מאיר שטרית: פעם זה גרעין שליטה ופעם זה לא גרעין שליטה.

מאיר שטרית: הוא מחזיק 9,9 אחוזים, אז זה לא גרעין שליטה.

מאיר שטרית: ההוא עם עשרה אחוזים, זה כן גרעין שליטה.

מאיר שטרית: אז מה הנכון?

מאיר שטרית: אני חושב שבחוק הקיים היום, אגב, זה נכון שאין לו היום שליטה, אבל אני לא מדבר על שלמה אליהו אלא יכול לבוא מישהו אחר.

מאיר שטרית: מי שיאסוף את המניות הכי גדולות בציבור, שיהיה בעל השליטה בבנק כמו בנוהל עסקים רגיל.

מאיר שטרית: אני זוכר את הוויכוחים בממשלה ובכנסת בה שינינו את חוק החברות.

מאיר שטרית: בהיותי גזבר הסוכנות, כזכור לך בנק לאומי היה באחזקה של הסוכנות והיה בעצם באחריותי ובבעלותי כגזבר הסוכנות.

מאיר שטרית: אז היה הוויכוח הגדול האם אקוויטי שווה הצבעה, כן או לא.

מאיר שטרית: חוק החברות שונה ונקבע שזכות ההצבעה שווה לאקוויטי.

מאיר שטרית: יש לך מניות, יש לך זכות הצבעה בהתאם.

מאיר שטרית: אני ויתרתי על השליטה של הסוכנות בבנק לאומי כדי להבטיח שאמנם הבנק יצא לדרך בגישה של אקוויטי שווה זכות הצבעה.

מאיר שטרית: מניות השליטה של בנק לאומי, 75 אחוזים מהם היו בידי ההסתדרות הציונית, זאת אומרת בידי.

מאיר שטרית: לכן אני אומר לכם שבעיניי הדבר הזה הוא מינהל לא תקין, מה שהממשלה עושה.

מאיר שטרית: זאת נראית לי הלאמה באופן לא תקין, לא ישר, של בנק.

מאיר שטרית: אין שום סיבה בעולם שהמדינה תמשיך להיות מעורבת בבנק.

מאיר שטרית: אתם כאילו מתארים מצב שבו אין שליטה לאף אחד, אז זה יחול רק על בנק לאומי או על כל הבנקים האחרים?

דוד זקן: על כל הבנקים האחרים.

מאיר שטרית: אם זה על כל הבנקים, השאלה עוד יותר גדולה.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד, למה אתם חושבים שזה נכון לעומת מה שמתרחש בעולם?

מאיר שטרית: הרי בנקים בכל העולם מנוהלים עם גרעיני שליטה שמותר שיהיה להם אינטרסים, יש מי שמפקח עליהם, אתה יכול לקבוע מי מתאים ומי לא מתאים, לפסול מי שבעיניכם לא מתאים, יש לכם את היכולת להפשיט את האיש שיהיה ערום ועריה מהתחלה ועד הסוף ולבדוק את כישוריו אם הוא יכול או לא יכול.

מאיר שטרית: אני חושב שאתם טועים בגדול בגישה הזאת כי אם אתם הולכים לעשות את זה לכל הבנקים, זה אסון עוד יותר גדול כי אתה אף פעם לא יודע מה יצא בסוף שמנהלים את הבנק אנשים ערטילאיים שאתה לא יודע בכלל מה האינטרסים שלהם.

מאיר שטרית: אני חושב אדוני היושב ראש שזה מוטעה ואם היה תלוי בי, אני מציע לך להסיר את החוק מסדר היום ולא להעביר אותו כי בעיניי זאת שגיאה חמורה בתחום הבנקאי בישראל.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת שטרית, אנחנו כבר אחרי כמה דיונים.

מאיר שטרית: לכן באתי.

משה גפני: אני מצטער שלא היית בדיון הראשון.

מאיר שטרית: באותו יום הייתי בחוץ לארץ.

מאיר שטרית: לכן לא באתי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני הייתי בארץ.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך שמה שאנחנו דנים עכשיו - אחרי כן יהיו גם סעיפים על בנק עם גרעין שליטה שנדבר עליהם - אנחנו דנים על בנק בלי גרעין שליטה.

משה גפני: המשמעות של העניין הזה היא שכדי להגן על הלקוחות, אם חס וחלילה קורה משהו, יכול לבוא מי שרוכש או מי שמצטרף לבעלי מניות נוספים ואחרי כן אם חס וחלילה קורה משהו, המניות שיש לו, רק על זה הוא אחראי והוא לא אחראי על דברים אחרים.

משה גפני: לא מדובר על בנק עם גרעין שליטה שם יש כתובת, אפשר לעמוד מולו והלקוחות יכולים לעמוד מולו.

משה גפני: כאן אנחנו מדברים על בנק שהוא ללא גרעין שליטה וזה בכלל לא משנה שמצטרפים אליו או לא מצטרפים אליו נוספים.

משה גפני: המניות שיש לו, עליהן הוא אחראי והוא לא אחראי מעבר לעניין הזה.

משה גפני: תפקידו של בנק ישראל להגן על הלקוחות.

משה גפני: אני לא מדבר על המינון, אני לא מדבר על מה שהגדרת כהלאמה ולכן אנחנו מדברים על סעיפי החוק.

משה גפני: אני לא מסיר חוק מסדר היום של הוועדה לפני שלא מקיימים את כל הדיון, לפני שחברי הוועדה לא נותנים את דעתם על הסעיפים השונים.

משה גפני: לאחר מכן תתקיים הצבעה ובהצבעה אתה מוזמן להצביע בעד או נגד או להימנע.

מאיר שטרית: תבין שהחוק הזה בא לעשות את מה שאני אומר.

מאיר שטרית: זאת אומרת, החוק הזה נעשה כדי לשנות את המצב ולמנוע.

משה גפני: ודאי, כן, אבל יש להם סיבות שהם אומרים אותן.

מאיר שטרית: מה הסיבות?

משה גפני: הם אומרים אותן.

משה גפני: כדי להגן על הלקוחות.

מאיר שטרית: היום אנשי בנק הפועלים לא מוגנים?

משה גפני: לא, זה בנק עם גרעין שליטה.

מאיר שטרית: לקוחות בנק המזרחי לא מוגנים?

קריאה: מוגנים.

מאיר שטרית: הם פחות מוגנים היום?

מאיר שטרית: הציבור פחות מוגן?

קריאה: זה בנק עם גרעין שליטה.

משה גפני: דוד זקן, בבקשה, תענה לו.

דוד זקן: יש כמה אי דיוקים.

דוד זקן: הקרן שאמרת היא לא שולטת בבנק לאומי כי היא לא קיבלה היתר מבנק ישראל.

דוד זקן: יש מסלול לקבל היתר.

משה גפני: דודו זקן, אמנם הגיע לכאן חבר כנסת מאוד נכבד שהיה שר אוצר לשעבר, אבל אנחנו לא שינינו את הכללים בעקבות זה שהוא הגיע.

משה גפני: אתה מדבר, אתה לא מנהל דיאלוג ואתה לא עונה על שאלות.

דוד זקן: הכללים הם שלך.

משה גפני: נכון.

משה גפני: כל עוד אני כאן, אני קובע את הכללים.

דוד זקן: אין בעיה.

משה גפני: מספיק היה לי קודם עם הנושא של התשואות.

דוד זקן: כדי להיפסל או כדי לקבל היתר, צריך לבקש היתר שליטה.

דוד זקן: החוק הזה לא פוסל את המסלול של גרעין שליטה אבל הוא מטפל במצב שבו יכול להיות שאין גרעין שליטה.

דוד זקן: לכן, מה שאמרת, גם לגבי הקרן וגם לגבי פסילה מראש של מועמד כזה או אחר, מישהו שרוצה לשלוט כזה או אחר, פשוט לא נכון.

דוד זקן: לא נכון לא לגבי הקרן ולא נכון לגבי אליהו.

דוד זקן: עדיין המסלול – והוא מסלול קיים ולא משנים אותו – לבוא ולבקש היתר שליטה מנגיד בנק ישראל, קיים.

דוד זקן: מה שלא קיים זה לשלוט בבנק ללא היתר מנגיד בנק ישראל.

מאיר שטרית: עד כאן מאה אחוזים.

דוד זקן: אם אתה מסכים לזה, אני חושב שאין לך בעיה עם החוק הזה.

מאיר שטרית: שאלה קצרה.

מאיר שטרית: אתה טוען שאם יעבור החוק הזה, זה לא מבטל את האפשרות.

דוד זקן: ודאי שלא.

שי חרמש: לפנות למפקח.

מאיר שטרית: כי אתה אמרת קודם שזה יחול על כל הבנקים.

דוד זקן: נכון.

דוד זקן: זה יחול על כל הבנקים.

פניה קירשנבאום: על כל הבנקים שאין בהם גרעין שליטה.

שי חרמש: מאיר, אתה מתנגד למצב שבו המפקח על הבנקים הוא הסמכות לאשר גרעין שליטה?

מאיר שטרית: אין לי שום בעיה עם זה.

שי חרמש: אז גמרנו.

שי חרמש: זה החוק.

מאיר שטרית: אין לי שום בעיה.

מאיר שטרית: אני טוען שהחוק בא לנטרל את זה.

משה גפני: לא.

שי חרמש: לא.

שי חרמש: ממש לא.

פניה קירשנבאום: ממש לא.

שי חרמש: שיחה מוקדמת בינינו הייתה פותרת את הבעיה.

מאיר שטרית: שי, אתה עוד תלמד.

שי חרמש: יש לי עוד הרבה מה ללמוד ממך.

שי חרמש: אחרי שבוע שעבר, יש לי הרבה מה ללמוד ממך.

מאיר שטרית: אני מציע לך שתקרא בין השורות.

משה גפני: איבדתי שליטה בוועדה.

שי חרמש: זה אנשי קדימה.

שי חרמש: זה לא שייך לך.

משה גפני: מה זה לא שייך?

משה גפני: ועוד איך שייך.

יעקב אדרי: בכל מקרה אני ביקשתי התייחסות בפעם שעברה לנושא מינוי הדירקטורים.

משה גפני: מי משיב על מה שהיה בישיבה הקודמת?

טידה שמיר: עלו שלוש סוגיות סביב הסייגים לכהונה – כמות הסייגים, נושא של הזיקה האישי, עסקית ופוליטית והיה העניין של קשרים זניחים.

טידה שמיר: לגבי האורך, אנחנו יכולים לנסות לתת הגדרות ולקצר את הסעיף.

טידה שמיר: זה עניין קוסמטי.

טידה שמיר: אנחנו לא רואים שאנחנו יכולים להפחית מהסייגים.

טידה שמיר: אנחנו יצאנו מזיקות כמו שחלות בחוק החברות לגבי דירקטורים חיצוניים ואני לא חושבת שמישהו חושב שבוועדה כזאת יכולות להיות דרישות יותר מקלות מאשר מה שנדרש מדירקטור חיצוני בכל תאגיד אחר, ויש סעיפים ספציפיים לסיטואציה הזאת שנוגעים גם לזיקות שנובעות מאחזקת מניות שהן לאו דווקא שליטה.

טידה שמיר: אני לא חושבת שאפשר לקצר את זה שלא יכהן מישהו שהורשע בפלילים.

משה גפני: אפשר לקחת את הסעיפים מחוק בנק ישראל ולהעתיק אותם.

טידה שמיר: לא.

טידה שמיר: בחוק בנק ישראל, לא מחזיקים אצלנו מניות.

משה גפני: אני יודע שלא, אבל אנחנו מדברים על ניגוד עניינים ואפשר לקחת את הסעיף הזה ולהעתיק אותו.

טידה שמיר: אנחנו צריכים להגדיר כאן, ראשית, ניגודי עניינים כמו שיש בכל תאגיד אחר.

טידה שמיר: שנית, אנחנו צריכים את ההגבלות שנובעות.

משה גפני: למה יש לי רושם שאתם מחמירים מאוד בחוק הזה?

משה גפני: למה יש לי רושם כזה?

טידה שמיר: ממש לא.

משה גפני: ממש לא?

טידה שמיר: ממש לא.

טידה שמיר: אני מוכנה לשבת עם שגית ולהראות לה.

שגית אפיק: ולחזור להפניות לחקיקה אחרת כמו שהיה בעצם קודם?

טידה שמיר: ניסינו.

טידה שמיר: מלכתחילה ניסינו לצאת מהנקודה הזאת וזה לא מצליח.

שגית אפיק: כי אתם לא רק חוזרים.

רוני טלמור: מתאימים את זה להרכב השונה של הוועדה שהיא לא דירקטוריון של חברה.

משה גפני: אז מה?

טידה שמיר: באמת ניסינו.

טידה שמיר: ניסינו להשוות גם להגבלות שיש בחוק החברות.

משה גפני: אני אבקש מהלשכה המשפטית של הוועדה לנסות לנסח את זה כפי שאנחנו דיברנו.

מאיר שטרית: התקנות האלה יחולו גם על דירקטורים בבנקים הנוספים?

טידה שמיר: כן.

מאיר שטרית: על כולם.

טידה שמיר: בנקים ללא גרעין שליטה.

מאיר שטרית: לא, אלה עם גרעין שליטה, זה יחול עליהם?

ערן היימר: זה לא על דירקטורים אלא זה על הוועדה שממליצה.

טידה שמיר: מדובר על ועדה.

מאיר שטרית: על הוועדה שממליצה.

טידה שמיר: כן.

שי חרמש: הרי הבחירה היא באסיפה.

יעקב אדרי: עדיין לא קיבלתי תשובה על הרכב הוועדה עצמה.

משה גפני: לגבי זיקה פוליטית והזניחות.

טידה שמיר: לגבי זיקה אישית, עסקית ופוליטית, כולנו מסכימים על מה שמדובר, אבל אם אנחנו נשתמש במונח אחר, יש בעיה של פרשנות כי זה רצף המלים שנמצא בחוקים אחרים.

טידה שמיר: מה שאנחנו מציעים זה שהזיקה האישית, עסקית ופוליטית תתייחס לסגן שר ושר ולא לחבר כנסת כי זה לא קיים בחוקים אחרים.

משה גפני: לא הבנתי.

טידה שמיר: כשמגבילים, כאשר יש זיקה לדרג הפוליטי, משתמשים במינוח הזה, זיקה אישית, עסקית או פוליטית.

טידה שמיר: אם אני אגדיר זיקה אחרת, מבחינת כללי הפרשנות יפרשו שבמקרה של חברי הוועדה, דווקא כאן הזיקה הפוליטית היא גמישה יותר ואין הכוונה לכך.

טידה שמיר: מה שנכון זה שבחוקים אחרים כאשר מגבילים בזיקה אישית, עסקית או פוליטית, זה מתייחס לשר ולסגן שר ולא לחבר כנסת.

טידה שמיר: לכן אנחנו מציעים להתאים את זה גם כאן אבל להשתמש במונח שמופיע בחוקים אחרים.

משה גפני: מה לגבי הזניחים?

טידה שמיר: לגבי קשרים זניחים, זאת ההגדרה בחוק החברות.

שגית אפיק: אין שם הגדרה.

שגית אפיק: זה רק מופיע.

שגית אפיק: זה המינוח שמופיע שם ובתקנות.

שגית אפיק: זה לא מופיע באף מקום אחר בחקיקה.

רוני טלמור: לכן אנחנו גם לא רוצים להגדיר את זה כדי להשאיר את זה פתוח לאותה פרשנות שתיווצר.

שגית אפיק: זאת אומרת, זאת רמה הכי נמוכה שיש, אם אני מנסה לפרש לעצמי.

שגית אפיק: נכון?

שגית אפיק: זאת הכוונה?

שגית אפיק: זאת אומרת, זה חריג מאוד מצומצם.

רוני טלמור: גם בתיקון 16.

משה גפני: מה שאת אומרת זה שהכל מועתק.

משה גפני: אמרתי בישיבה הקודמת שאני בעד להעתיק ממה שקיים בחוקים אחרים, אבל להעתיק את החוקים כמות שהם.

משה גפני: למה כאן אתם מרחיבים כל כך?

משה גפני: למה אתם לא מגיעים לנוסח מצומצם יותר?

טידה שמיר: אני מוכנה לעבור סעיף-סעיף ולהראות.

מאיר שטרית: אנחנו נעבור סעיף-סעיף.

משה גפני: לא.

משה גפני: אנחנו לא נעבור עכשיו סעיף-סעיף.

מאיר שטרית: לא נעבור סעיף-סעיף בחוק?

משה גפני: לא, אני עברתי בישיבה הקודמת.

שי חרמש: כבר קראנו את זה.

מאיר שטרית: על כל החוק?

משה גפני: לא על כל החוק אלא רק על הסעיף הזה.

שי חרמש: על הוועדה.

משה גפני: אלה שני עמודים על ניגוד עניינים.

משה גפני: מיותר לגמרי.

טידה שמיר: אני מוכנה לעבור עם שגית סעיף-סעיף ולראות באמת שהוא נלקח מחוקים אחרים.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני מבקש שתביאו ניסוח אחר.

משה גפני: תשבו אתם ותביאו לנו ניסוח אחר.

משה גפני: אנחנו נצטרך להכריע בין שני הניסוחים אלא אם כן תגיעו להסכמות.

משה גפני: צריך להכריע בין שנשי הניסוחים.

משה גפני: חבר הכנסת יעקב אדרי, לך יש שאלה ואני מבקש שתחזור עליה.

יעקב אדרי: בפעם שעברה אני העליתי נושא.

מאיר שטרית: אדוני היושב ראש, אני מצטער על שאני חוזר על השאלה.

מאיר שטרית: אם אני מבין נכון, ויתקן אותי המפקח על הבנקים, החוק הזה בעצם יחול רק על בנק לאומי.

דוד זקן: לא.

מאיר שטרית: סליחה.

מאיר שטרית: זה הבנק היחידי שאין לו גרעין שליטה.

משה גפני: לא התגברת על יצרך עכשיו.

מאיר שטרית: זה הבנק היחידי שאין לו גרעין שליטה.

משה גפני: נכון.

מאיר שטרית: לכל היתר יש גרעין שליטה.

משה גפני: התשובה היא כן.

משה גפני: שאל אותי ואני אענה לך.

מאיר שטרית: זאת אומרת שזה יחול רק על בנק לאומי.

משה גפני: נכון.

משה גפני: החוק הזה חל על כל הבנקים במדינת ישראל שאין להם גרעין שליטה.

משה גפני: העובדה היא שבמדינת ישראל הבנק היחיד ללא גרעין שליטה, זה בנק לאומי.

משה גפני: נקודה.

דוד זקן: מחר יכול להיות בנק אחר ללא גרעין שליטה.

משה גפני: שכחתי להגיד לך שמחר יכול להיות בנק אחר ללא גרעין שליטה.

מאיר שטרית: תגיד לי מי האידיוט שיקים בנק בלי גרעין שליטה.

משה גפני: לאחר מכן יש סעיפים על בנקים עם גרעין שליטה.

משה גפני: הסעיפים שאנחנו מדברים עליהם עכשיו הם על כל הבנקים ללא גרעין שליטה.

משה גפני: היום זה בנק אחד שקוראים לו בנק לאומי, ומחר אלה יכולים להיות בנקים אחרים ללא גרעין שליטה.

משה גפני: החוק איננו ספציפי לבנק לאומי ולא מתכוון ישירות לשלמה אליהו.

משה גפני: זה חוק כללי.

מאיר שטרית: בהסתייגויות נכתוב חוק בנק לאומי או חוק שלמה אליהו.

משה גפני: אם הוועדה תאשר את החוק, אתה תוכל לכתוב בהסתייגות.

מאיר שטרית: בדיוק.

מאיר שטרית: אני מקווה שלא תאשרו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל החוק הזה מדבר באופן כללי.

מאיר שטרית: פשוט שערורייה.

מאיר שטרית: זה מרגיז.

מאיר שטרית: יש דברים שהמדינה עושה וזאת שערורייה.

משה גפני: מה זה שערורייה?

מאיר שטרית: בזמני ניסו לחלק את המניות של בנק לאומי.

משה גפני: הממשלה של מדינת ישראל החליטה, מה זה שערורייה?

מאיר שטרית: ממש, אני נרגש ונרעש.

משה גפני: אני כל הזמן נרגש ונרעש מהממשלה.

מאיר שטרית: אתה רוצה שורה של החלטות מטומטמות של הממשלה?

משה גפני: לא יכול להיות.

משה גפני: למשל, סולם השקילות, הייתה החלטה מצוינת.

מאיר שטרית: ממשלה מטופשת.

משה גפני: אסור לכם להגיב על זה.

מאיר שטרית: לנו מותר.

מאיר שטרית: תאמין לי, הממשלה הזאת מסכנת אותנו בצורה חמורה ביותר.

משה גפני: לא יכול להיות.

מאיר שטרית: זה שולי.

משה גפני: איך יכול להיות?

מאיר שטרית: באמת, קשה, אבל אתה יושב בממשלה ולא אני.

משה גפני: תודה.

משה גפני: יעקב, בבקשה.

יעקב אדרי: בשבוע שעבר אני העליתי נושא בו דנו, הנושא של מינוי הדירקטורים.

יעקב אדרי: החמישה המפורסמים שהשופט בדימוס הוא היושב ראש.

יעקב אדרי: ממנים שניים והשניים והשלושה ממנים עוד שניים.

יעקב אדרי: לא קיבלתי תשובה לעניין הזה.

מאיר שטרית: חבר מביא חבר.

משה גפני: מאיר, אני לא מאפשר את זה יותר.

מאיר שטרית: היושב ראש, הייתי שר המשפטים.

משה גפני: אני מצטער, אבל אתה צריך לבקש רשות דיבור.

יעקב אדרי: על זה לא קיבלתי תשובה.

יעקב אדרי: אני אפילו הרחקתי לכת, ידידי המפקח על הבנקים, והצעתי שאפילו אתה תמנה, אם אתה זוכר.

דוד זקן: כן.

יעקב אדרי: מאז נעלמו עקבותיכם ולא שמעתי דבר.

משה גפני: מי משיב לו?

דוד זקן: אני אשיב.

דוד זקן: אני אומר שזה בדיוק הפוך ממה שחבר הכנסת שטרית אמר בנושא ההלאמה.

דוד זקן: אנחנו לא רוצים בנק ממשלתי.

דוד זקן: הממשלה לא רוצה לשלוט בבנק לאומי.

דוד זקן: רצינו להקים ועדה חיצונית ויצרנו מנגנונים חיצוניים.

דוד זקן: היושב ראש הוא שופט בדימוס שמציע אותו שר המשפטים.

יעקב אדרי: זה בסדר.

דוד זקן: הוא בהתייעצות עם יושב ראש הרשות לניירות ערך בוחר עוד שניים והם בוחרים עוד שני דירקטורים, דח"צים, שמכהנים מתוך רשימה - וזה בהתייעצות אתי – מצומצמת של אנשים מכהנים.

דוד זקן: זה לא חבר מביא חבר.

יעקב אדרי: הם שניים שנבחרו זה עתה והם כבר בוחרים עוד שניים.

מאיר שטרית: מר זקן, הייתי שר המשפטים והייתי מעורב במינויים שונים.

מאיר שטרית: אני אומר לך שזה חבר מביא חבר.

מאיר שטרית: איך זה?

מאיר שטרית: חבר מביא חבר, חד וחלק.

מאיר שטרית: חבר מביא חבר ואל תספרו סיפורים.

מאיר שטרית: כולכם מספרים סיפורים.

מאיר שטרית: זה חבר מביא חבר.

מאיר שטרית: לשם כך בעולם מנהלים בנקים לפי מניות ולא לפי מי ממנה איזה שופט.

מאיר שטרית: תפסיקו עם הקשקוש הזה.

מאיר שטרית: חבר מביא חבר.

משה גפני: חבר הכנסת שטרית, זה לא יכול להיות כך.

מאיר שטרית: איזו כנות.

מאיר שטרית: איזה יושר.

מאיר שטרית: חבר מביא חבר.

מאיר שטרית: גפני, אף חרדי לא יהיה שם.

מאיר שטרית: בחיים לא תראה שם חרדי.

יעקב אדרי: אני העליתי את העניין שהנה זה עתה נבחרו שניים לדירקטורים, לתפקיד מאוד חשוב, והנה הם צריכים להמליץ על עוד שניים.

יעקב אדרי: למעשה יש להם את הכוח ביד וזה נראה לי דבר לא נכון.

מאיר שטרית: שיפרסמו מכרז.

משה גפני: נחזור לעניין הזה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני ממשיך הלאה את החוק.

יעקב אדרי: את רוצה לענות לי?

טידה שמיר: כן אבל אין לי זכות דיבור.

משה גפני: לא, תעני.

טידה שמיר: בעולם, כמו שאתה אומר, יש בנקים שמתנהלים עם גרעין שליטה ואין שום מקום בעולם שמי שמחזיק עשרה אחוזים הוא שולט.

טידה שמיר: אין דבר כזה.

מאיר שטרית: באמת?

טידה שמיר: אין דבר כזה.

מאיר שטרית: באיזה חברות?

משה גפני: לא.

משה גפני: טידה, אם את עונה לו, אני אפסיק אותך.

משה גפני: דברי אלי.

טידה שמיר: שליטה כהגדרתה בחברה רגילה, זה מי שיש לו רוב ולא מי שיש לו הכי הרבה מהמניות.

טידה שמיר: מי שיש לו רוב.

טידה שמיר: רק בבנקים שגרעין השליטה הוא כל כך יקר, המצאנו מין שליטה בשיעור נמוך מ-51 אחוזים, אבל ודאי לא עשרה אחוזים.

טידה שמיר: בעולם רואים בנקים עם גרעין שליטה מובהק ורואים בנקים, כמו חברות אחרות בארצות הברית, שאין בהם גרעיני שליטה ויש שלטון מנהלים.

טידה שמיר: זה נתון שבנק לאומי היום כבר אין בו לא רוב של בעלי מניות ואנחנו נאלצים להתמודד עם מצב כזה.

טידה שמיר: זה יהיה לא אחראי שלא להסדיר את זה וצריך לבחור - זאת המציאות – בין שלטון מנהלים לבין שלטון שמוסדר באיזושהי פשרה בין בעלי מניות שאין להם שליטה לבין שלטון שהוא כולו בידי המנהלים.

טידה שמיר: זה יהיה חוסר אחריות מוחלט לא להסדיר את זה.

טידה שמיר: לשאלה לגבי הדירקטורים.

טידה שמיר: קודם כל, לא רצינו באמת שהמפקח או גורם ממלכתי אחר הוא זה שיקבע וכן רצינו שיהיה ביטוי גם לכאלה שהם נציגים של הבנק, ולא רק נציגים של בנק ישראל, בוועדה שמאתרת את ההרכב הנכון, את התמהיל הנכון של הדירקטורים שיהיו.

טידה שמיר: לפי החוק הקיים היום, אין בכלל נציגים של הבנק בוועדה כזאת.

טידה שמיר: אנחנו רוצים לשמוע גם את הצרכים של הבנק.

טידה שמיר: אז אנחנו לא לוקחים דירקטורים שהם נציגים מובהקים של בעלי אינטרסים מסוימים אלא כאלה שאושרו על ידי המפקח כדירקטורים חיצוניים.

יעקב אדרי: זה בסדר, אבל אני שואל למה שני דירקטורים שאושרו זה עתה ממליצים על שני דירקטורים אחרים.

יעקב אדרי: זה מה שמפריע לי ונראה לי לא נכון.

טידה שמיר: מי אתה מציע שיבחר?

שגית אפיק: הם עושים את זה בהתייעצות עם המפקח.

שגית אפיק: הם לא עושים את זה על דעת עצמם.

שגית אפיק: זה מתוך רשימה שניתנת להם.

שגית אפיק: זאת דווקא החלטה סבירה.

עינת וילף: האם ייכתב כאן או נכתב שהדירקטורים האלה לא יכולים להיות דירקטורים באף חברה אחרת?

טידה שמיר: לא מדובר על דירקטורים.

טידה שמיר: מדובר על חברי הוועדה.

טידה שמיר: הם לא יכולים להיות בשום חברה אחרת.

שגית אפיק: יש סעיף ניגוד עניינים מאוד מחמיר שדובר עליו בישיבה הקודמת, שאוסר על זיקות מסוגים שונים, לרבות חברות עסקיות.

עינת וילף: ולהיות דירקטור בחברה אחרת, ייחשב זיקה?

טידה שמיר: לא.

שגית אפיק: אין הגבלה על דירקטור.

משה גפני: מדובר על ועדה שהוועדה הזאת היא ממנה.

משה גפני: חברי הוועדה הזאת – יש סעיף שעוד לא החלטנו מה גודלו של הסעיף הזה – יש ניגוד עניינים מאוד מחמיר.

משה גפני: זאת אומרת, אין מניעה שהוא יהיה דירקטור, אחד מהחברים הללו, באיזו חברה אם אין ניגוד עניינים.

משה גפני: אם יש ניגוד עניינים, וניגוד העניינים כאן הוא מאוד מאוד מחמיר, אז הוא לא יכול להיות חבר בוועדה והוא לא יכול להיות דירקטור בחברה אחרת אלא הוא צריך לבחור אחד מהשניים.

עינת וילף: איזה סעיף כאן הוא ניגוד העניינים?

שגית אפיק: פסקה (15).

שגית אפיק: עמוד 365 עד עמוד 368.

שגית אפיק: שלושה עמודים.

משה גפני: כל העמודים הללו שגורמים לי כאב ראש.

משה גפני: אפשר להגיע לניגוד עניינים גם בלי לכתוב כל כך הרבה מילים.

משה גפני: אנחנו ממשיכים הלאה, לסעיף 16.

שגית אפיק: פסקה (16), עמוד 368.

משה גפני: אנחנו לא הכרענו עוד בשום דבר.

שגית אפיק: בסעיף 36ג.

שגית אפיק: הסעיף עוסק בתקופת כהונה לחברי הוועדה.

שגית אפיק: האמור בו יסומן (א) ובו אחרי "חבר ועדה" יבוא: "האמור בסעיף 36א(ב)(1) ו-(2)".

שגית אפיק: המשמעות היא שסעיף קטן (א) יאמר שחבר ועדה יתמנה לתקופה שלא תעלה על שלוש שנים וניתן לשוב ולמנותו לתקופת כהונה אחת נוספת.

שגית אפיק: אז מתווסף סעיף קטן (ב): אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) תקופת כהונתו של חבר ועדה האמור בסעיף 36א(ב)(3) – שאלו הם הדירקטורים החיצוניים – תהיה שנה אחת וכל עוד הוא מכהן כדירקטור חיצוני בתאגיד הבנקאי כאמור באותו סעיף, וניתן לשוב ולמנותו, ובלבד שלא יכהן ברציפות למשך תקופה העולה על שנתיים ושתקופות כהונתו המצטברות לא יעלו על שלוש שנים".

שגית אפיק: תסבירו.

טידה שמיר: להפיס את מה שמדאיג את חבר הכנסת אדרי למשל, שאיכשהו יחליטו על שני דח"צים ואז כל הדירקטוריון יתחנף לאותם דח"צים שמכהנים בוועדה כדי שיבחרו שוב את הדירקטורים.

טידה שמיר: כדי שלא יהיה מצב כזה, קבענו מעין רוטציה באותה קבוצה סגורה שלמעשה לא יבחרו דווקא את אותם שניים.

משה גפני: אני לא מבין בבנקאות ואני לא דירקטור.

משה גפני: אני לא דירקטור בגלל שאני חרדי.

משה גפני: למה יש לי הרגשה בסעיף הזה שיש כאן איזה רצון של שליטה בוועדה הזאת?

משה גפני: תראו מה שאתם עושים בסעיף הזה.

משה גפני: אתם קובעים שממנים שופט או שופט בדימוס והוא ממנה שני חברים והשלושה האלה ממנים עוד שני חברים.

משה גפני: יש לי הרגשה – ויכול להיות שאני סתם פרנואיד – שאתם רוצים שליטה מוחלטת בוועדה הזאת.

משה גפני: כלומר, עד שימצאו אחד כזה עם ניגוד עניינים של שלושה עמודים, כך קבעתם, שאין לו זיקה אישית, זיקה עסקית וזיקה פוליטית, כל מה שקבעתם שם, אתם תראו במשך שנה האם הוא הולך בתלם.

משה גפני: אני מתנצל, אני פשוט לא מבין ולכן אני שואל.

משה גפני: את לא צריכה לעשות פרצופים, יכול להיות שאני לא מבין.

משה גפני: אתם תראו במשך שנה האם הוא הולך בתלם ועושה מה שהמפקח על הבנקים אומר לו לעשות.

משה גפני: אחרי שנה אתם לא צריכים לפטר אותו אלא הוא מפוטר מאליו.

משה גפני: סתם, זה תסריט אימה שאני אומר, זה ממש לא נכון, אבל תוציאו ממני את החשש הזה.

משה גפני: אחרי שנה אתם תראו שבאמת הוא הלך בתלם, אז אתם תתנו לו עוד תקופת כהונה של שנה.

יעקב אדרי: אם לא, יחליפו אותו.

משה גפני: אם לא, לא צריך להחליף אותו, זה מפסיק אוטומטית.

יעקב אדרי: סיים קדנציה.

משה גפני: אז אתם בוחנים שוב, בגלל שדירקטור רגיל מתמנה לשלוש שנים רצופות ואחרי שלוש שנים אפשר להאריך לו לעוד שלוש שנים.

משה גפני: זאת אומרת, הוא יהיה שש שנים.

משה גפני: מתי תמצאו בן אדם שעומד בכל הקריטריונים של ניגוד העניינים, שהוא יסכים לבוא רק לשנה, ואחרי שנה הוא יודע שהוא לא יכול להמשיך?

משה גפני: עד שהוא ילמד את העניין, בכל אופן מדובר על בנק ללא גרעין שליטה, הוא צריך ללמוד את הפרטים.

משה גפני: אתם לא רוצים להביא מישהו שלא מבין אלא אתם רוצים להביא מישהו משכיל, מישהו שמבין.

משה גפני: בסוף הצלחתם לגייס אותו ואתם עושים לו מבחן במשך שנה שלמה.

משה גפני: האם ההרגשה שלי לא נכונה?

טידה שמיר: לא.

משה גפני: למה?

משה גפני: איך תעשו את זה בפועל?

משה גפני: יש לכם שמות שתמצאו אחד כזה?

טידה שמיר: אני אסביר.

טידה שמיר: הסעיף הזה מדבר על שני חברי ועדה שהם מתוך חמישה דירקטורים שמכהנים.

משה גפני: את זה אני יודע.

שגית אפיק: דח"צים.

טידה שמיר: דירקטורים מכהנים.

משה גפני: אני למדתי בחינוך העצמאי שחמישה פחות שלושה, זה שניים.

משה גפני: למדתי.

משה גפני: מדובר על שניים.

טידה שמיר: שניים.

טידה שמיר: אני חוזרת ואומרת שאנחנו חששנו ממצב שהשניים האלה יהיו קבועים בוועדה ולכן זה עלול לפגוע בשיקול הדעת של יתר הדירקטורים.

טידה שמיר: לא יהיה מאזן כוחות סביר בדירקטוריון של הבנק כי דירקטורים שרוצים להיבחר שוב ינסו לראות איזה החלטות מצפים מהם לקבל אותם שני דירקטורים שהם חברי הוועדה.

משה גפני: ואיך זה בבנק רגיל?

שגית אפיק: בגלל החשש שהעלה חבר הכנסת אדרי?

שגית אפיק: משום שהם בוחרים את האחרים.

טידה שמיר: בבנק רגיל אין לך כאלה שגם בוחרים.

שגית אפיק: מצד שני שנה היא לא תקופה קצרה מדיי לעניין?

טידה שמיר: לכן המנגנון הזה.

דוד זקן: הוא לא יכול להיות ברציפות לתקופה של שנתיים.

דוד זקן: הוא יכול שלוש שנים.

משה גפני: לא, רגע.

משה גפני: אנחנו קובעים שהוא נבחר לשנתיים?

טידה שמיר: לא, לשנה.

משה גפני: אז למה אתם אומרים שנתיים?

דוד זקן: אפשר.

טידה שמיר: אפשר להאריך.

משה גפני: זאת אומרת, תפיגו את החשש שלי.

משה גפני: הבנתי ששנתיים.

טידה שמיר: לא, שנה.

שגית אפיק: בוא ננסה מהכיוון של משרד האוצר.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אתן מבינות ואני לא.

משה גפני: יכול להיות שאני לא קורא נכון.

משה גפני: אחרי שנה שהוא היה בוועדה, הוא מפסיק להיות חבר בוועדה אלא אם כן מאריכים לו בעוד שנה.

משה גפני: אני מתנצל על שאני לא מבין.

משה גפני: אני העליתי חשש, ויכול להיות שאני טועה.

מאיר שטרית: מאריכים לעוד שנתיים.

יעקב אדרי: לא, לעוד שנה.

יעקב אדרי: אם הוא בסדר במשך שנה, ייתנו לו עוד שנה.

שגית אפיק: אין רצף.

שגית אפיק: אין חצאי שנים.

שגית אפיק: צריך לזכור מה התפקיד של אותו דירקטור.

משה גפני: אתן לא יכולות כל הזמן לבלבל אותי כי הראש שלי לא קולט.

משה גפני: האם זה נכון, החשש הזה שלי, שאתם לא קובעים בחוק שנתיים בגלל שאתם רוצים בסוף השנה לבחון האם להאריך לו או לא להאריך לו.

יעקב אדרי: נכון.

יעקב אדרי: חד משמעית.

משה גפני: אם לא, אז למה לא לקבוע שנתיים?

טידה שמיר: כי אנחנו לא רוצים שדירקטורים ידעו מראש מי זה שיכול להשפיע על בחירתם.

טידה שמיר: לכן, אם זאת שנה, הם לא יודעים.

טידה שמיר: כרגע הוא מכהן אבל בסבב הבא יכול להיות שכן ויכול להיות שלא.

משה גפני: אבל מי קבע שהסבב הבא הוא כעבור שנה ולא כעבור שנתיים?

טידה שמיר: בחירות דירקטורים נעשים פעם בשנה.

משה גפני: בסדר, אז למה לא שנתיים?

נטע דורפמן רביב: הסעיף הזה לא נועד לחזק את שליטת בנק ישראל בוועדה.

נטע דורפמן רביב: ממש לא.

נטע דורפמן רביב: הסעיף הזה הוא סעיף שאנחנו רצינו בו.

נטע דורפמן רביב: הסעיף הזה נועד למנוע מצב בו האיזון בתוך הדירקטוריון של אותו בנק בלי גרעין שליטה הוא איזון שבו יש דירקטורים סוג א', אלה שבוחרים מי יהיו הדירקטורים הבאים, ודירקטורים סוג ב', דירקטורים שעלולים לא להיבחר כי הם לא מוצאים חן בעיני אותם דירקטורים שצריכים לבחור אותם.

משה גפני: אתם דרשתם את הסעיף הזה?

נטע דורפמן רביב: כן.

משה גפני: אני לא מצליח להבין עד עכשיו את האיזון בין משרד האוצר לבין בנק ישראל בחוק הזה.

משה גפני: איך שיתוף הפעולה ביניכם?

נטע דורפמן רביב: שיתוף פעולה מצוין.

דוד זקן: כפי שאתה מבין, שיתוף הפעולה הוא מצוין דרך האיזון.

משה גפני: מה שכן, לא הצלחתי להבין מי נגד מי.

נטע דורפמן רביב: כולנו בעד החוק.

נטע דורפמן רביב: מכיוון שלא רצינו שיהיה מצב של חוסר איזון בדירקטוריון, שיש דירקטורים סוג א' ודירקטורים סוג ב', רצינו לקצר את תקופת הכהונה של אותם דירקטורים שמכהנים בוועדה.

נטע דורפמן רביב: סברנו שאם אדם ממונה לשנה, הדירקטורים האחרים יודעים שבפעם הבאה יהיה מישהו אחר.

משה גפני: זה לא חשד בכשרים?

נטע דורפמן רביב: זה לא עניין של חשד בכשרים.

נטע דורפמן רביב: זה טבע האדם.

נטע דורפמן רביב: אם אדם צריך לבחור אותך לכהונה הבאה, אתה תרצה למצוא חן בעיני אותו אדם, אבל אם אתה יודע שבבחירות הבאות יצטרכו לבחור אותך ויכול שיהיה מישהו אחר ואולי אפילו אתה בעצמך, זה לא כך.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: שכנעת אותי.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: מתי יאריכו את זה לעוד שנה?

נטע דורפמן רביב: משרד האוצר רצה שתהיה שנה.

נטע דורפמן רביב: נקודה.

נטע דורפמן רביב: מבחינתנו רצינו שתהיה רק שנה.

נטע דורפמן רביב: בגלל הסיבות שאתם העליתם, עד שאדם נכנס לתפקיד, עד שהוא מבין את התפקיד וכולי, יש צורך אולי להאריך את אותה כהונה, הסכמנו שאפשר יהיה למנות פעם נוספת והתנאי שלנו היה שבתנאי שהתקופות המצטברות לא יעלו על שלוש שנים כדי שבאמת לא יהיה מצב שהוא שולט כבר בוועדה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני לא שואל אותך אלא את בנק ישראל.

משה גפני: שיתוף הפעולה הזה ביניכם מעצבן אותי.

משה גפני: כל אחד יענה לי תשובה אחרת, אז יש בעיה.

משה גפני: אני רוצה להבין.

משה גפני: אני מבקש לדעת, אבל אני רוצה תשובה מערכתית.

משה גפני: נטע, זה לא יכול להיות שאת תגידי שאנחנו אמרנו ככה והם אמרו ככה.

נטע דורפמן רביב: לא.

נטע דורפמן רביב: הייתה כאן טענה שבנק ישראל מנסה להשתלט.

משה גפני: אני לא אמרתי את זה.

משה גפני: אני לא אמרתי.

משה גפני: אני ממש לא נגד בנק ישראל.

משה גפני: השבוע אני נגד משרד האוצר ולא נגד בנק ישראל.

נטע דורפמן רביב: שהם יסבירו.

משה גפני: אני רוצה להבין.

משה גפני: אתם הבאתם לנו חוק ממשלתי ובחוק הממשלתי כתוב שהחבר הזה מתמנה לשנה ולאחר שנה אפשר להאריך לו לעוד שנה ובלבד שהתקופות המצטברות לא יהיו אלא שלוש שנים.

משה גפני: אני לא הבנתי למה זה.

משה גפני: חשבתי שרצו למצוא כאן שליטה אבל שכנעת אותי.

משה גפני: היה לך שכנוע מצוין.

משה גפני: אמרת ששנה בוחרים דירקטורים כדי שלא ישב שם קבוע, תהיה רוטציה.

משה גפני: אני רוצה לדעת בתום השנה, על פי החוק המערכתי שהבאתם לנו, חוק של הממשלה, בסוף השנה, על פי החוק, אפשר להאריך את הכהונה שלו.

משה גפני: מי יושב להחליט על העניין הזה ומה יהיו הקריטריונים שכן מאריכים לשנה או לא מאריכים לשנה?

משה גפני: אסור להאריך לשנה כדי שהוא לא יקבל שליטה, אבל אפשר להאריך במקרים כאלה שהוא כנראה לא טבע האדם אלא הוא מלאך.

משה גפני: מי יקבע את זה בתום השנה?

דוד זקן: אותם שלושה שבחרו אותו מלכתחילה.

דוד זקן: אותם חברי ועדה שקבעו אותו מלכתחילה בהתייעצות עם המפקח.

משה גפני: אבל אני שואל לגבי השלושה.

דוד זקן: שאלת שאלה נכונה.

דוד זקן: לגבי ההצעה הממשלתית, מה הממשלה רוצה.

דוד זקן: הממשלה רוצה בדיוק את מה שכתוב בסעיף וזה משיג את אותו איזון בין כל הגורמים.

משה גפני: חבר הכנסת חרמש, אתה רוצה לצאת מהישיבה?

משה גפני: אתה מדבר בפלאפון.

ערן היימר: חלק מהמטרה היא שלא תהיה ודאות מלאה מי בשנה הבאה יבחר אלא יהיה כאן איזשהו ערפל.

משה גפני: אני שואל לגבי השלושה שאמורים למנות אותו לשנה נוספת.

משה גפני: לפי איזה קריטריונים מאריכים את הכהונה שלו?

משה גפני: לפי מה?

מאיר שטרית: אם הוא מוצא חן בעיניהם או לא.

זהבה גלאון: כמו שבחרו אותם.

זהבה גלאון: על פי אותם קריטריונים.

מאיר שטרית: אותו הדבר.

משה גפני: מתי הם לא מאריכים?

מאיר שטרית: כשהוא לא חבר שלהם.

משה גפני: אני רוצה תשובה.

משה גפני: מי עונה על זה?

משה גפני: תחשבו בינתיים.

פניה קירשנבאום: אני רוצה לומר לכם שאנחנו מדברים לא על איזשהו מפעל של שלושים אנשים אלא אנחנו מדברים על עסק מאוד רציני.

פניה קירשנבאום: אני יושבת ואני מקשיבה וחושבת שאם אני נכנסת לדירקטוריון של איזשהו בנק.

משה גפני: זה לא דירקטוריון.

משה גפני: אלה חברי ועדה.

פניה קירשנבאום: חברי ועדה.

שי חרמש: ועדה למינוי דירקטוריון.

פניה קירשנבאום: אני נכנסת להנהלה.

פניה קירשנבאום: אני מדברת על אלה שהם בוחרים.

פניה קירשנבאום: אני צריכה ללמוד את המערך הזה כדי להיות יעילה לארגון.

פניה קירשנבאום: אני אומרת לכם שלי לקח יותר זמן ללמוד את הנושאים בוועדת הכספים.

פניה קירשנבאום: אני לא מזלזלת בשום דבר אבל אני אומרת שאנחנו ניצור תחלופה של אנשים טובים שהיכולת שלהם והתרומה שלהם לארגון הזה לא תבוא לידי ביטוי, מכיוון שהתחלופה הזאת לא תאפשר זאת.

פניה קירשנבאום: אני חושבת שלפחות שנתיים אם לא שלוש שנים, זה משהו שצריך להיות קבוע כי לוקח זמן עד שילמדו ועד שיגיעו לרמת היעילות.

פניה קירשנבאום: שוב, אני לא קובעת את עמדתי שלי אלא אני מציעה לכם לחשוב על זה.

פניה קירשנבאום: אם אתם אומרים כל שנה, רק מתוך חשש שהם ישפיעו על זה שיבחרו בהם או לא יבחרו בהם, אז תקצו את הזמן ולא יותר משלוש שנים.

פניה קירשנבאום: שנתיים ולא יותר משלוש שנים.

שי חרמש: אגב, דודו, יש מגבלות כאלה בחברות ציבוריות אחרות?

דוד זקן: זאת מגבלה על הוועדה ולא על הדירקטורים.

שי חרמש: לגבי אורך התקופה.

דוד זקן: רק לדח"צים יש מגבלה לשלוש שנים עם אפשרות להארכה.

שי חרמש: שנה זה באמת לא טוב.

משה גפני: הייתה החלטה של קדימה להתנגד לחוק?

שי חרמש: לא.

שי חרמש: אנחנו מפלגה פלורליסטית.

שי חרמש: כל אחד והדעה שלו.

ערן היימר: יש קצת בלבול.

ערן היימר: המגבלה של השנה-שנתיים, היא לא על הדירקטור.

ערן היימר: היא על הוועדה שבוחרת את המועמדים לוועדה.

קריאה: זה גם לא של כל הוועדה אלא רק של הדח"צים.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה בסדר גמור, אדוני היושב ראש, שכך מגבילים את הוועדה.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה אמצעי זהירות נכון.

זהבה גלאון: כמו שאתה יודע, אני לא שייכת לקדימה אבל גם לי יש עמדה עצמאית.

משה גפני: סתם, אני צוחק.

זהבה גלאון: בדרך כלל העמדה שלי לא תואמת את עמדת הממשלה אבל במקרה הזה אני מסכימה.

משה גפני: זהבה, לפני שאת ממשיכה.

משה גפני: יש כאן הרי שני חלקים.

משה גפני: החששות הם בשני הכיוונים.

משה גפני: מצד אחד אנחנו רוצים שלא תהיה שליטה טוטאלית של המערכת על חברי הוועדה ומצד שני אנחנו רוצים שהם לא יקבלו קביעות כזאת שהם יוכלו באמת לעשות מה שהם רוצים.

משה גפני: צריך למצוא את האיזון בין הדברים.

משה גפני: אם היו באים ואומרים שממנים אותו לשנתיים, יש אפשרות להאריך לשנה השלישית, מובן.

משה גפני: אם הם מדברים על שנה והסיבה לשנה היא כדי שהוא לא יהיה זה שבאים אליו ומבקשים ממנו למנות אותי לדירקטור, מי מחליט להאריך את התקופה בעוד שנה?

משה גפני: הרי שנה זה פרק זמן מאוד קצר.

משה גפני: הרי צריך לקחת אחד שיש לו ניגוד עניינים מוחלט, אדם שמבין בכלכלה, אדם שיודע מהי המערכת הבנקאית, שהוא יודע איך למנות דירקטורים, שהוא צריך להיות איש ישר שזה נדיר במחוזותינו, ולאחר מכן אומרים לו שהוא רק לשנה.

משה גפני: אחרי שנה יושבים וכנראה תהיה השפעה על המערכת על ההחלטה של אלה שמונו על ידה, בסופו של דבר, והם יגידו שאותו אל תמנו לשנה נוספת כי הוא לא מוצא חן בעינינו.

משה גפני: אז שאלתי למה לא לעשות את האיזון, למנות לשנתיים, שזה פרק זמן לא ארוך, ואז האיש לא תלוי גם במערכת ולא רק לא תלוי בדירקטורים שאמורים להיבחר.

משה גפני: אם רוצים להאריך לשנה, אז צריך באמת לקבל החלטה נוספת.

משה גפני: זאת השאלה שלי.

מאיר שטרית: אולי ניתן לעשות גזרה שווה וללמוד מהוועדה שקיימת היום שממנה את הדירקטורים של בנק לאומי?

מאיר שטרית: הוועדה שמינתה את הדירקטורים של בנק לאומי בעבר.

מאיר שטרית: ועדה שעמדה בראשה הדסה בן-עתו אם אני לא טועה.

מאיר שטרית: כאן מדובר בוועדה למינוי דירקטורים.

מאיר שטרית: הייתה ועדה שמינתה את הדירקטורים בבנק לאומי בשנים האחרונות ובראשה עמדה אם אני לא טועה השופטת הדסה בן-עתו.

מיכל עבאדי-בויאנג'ו: לא.

מיכל עבאדי-בויאנג'ו: מרגלית.

מאיר שטרית: עמדה בראשה שופטת והוועדה הזאת הציעה את הדירקטורים מטעם המדינה לבנק לאומי בכל תקופה בה המדינה שלטה בבנק לאומי.

מאיר שטרית: מעניין לדעת מה הפרוצדורה שהייתה נהוגה שם ולכמה זמן מינו אותם.

מאיר שטרית: אם אני לא טועה, הם מונו לחמש שנים.

טידה שמיר: לא היו שם נציגים של דירקטוריון הבנק.

טידה שמיר: אנחנו מדברים כאן רק על הנציגים מתוך הבנק.

טידה שמיר: לא היה מצב כזה.

מאיר שטרית: אז למה לא לשמור רק אנשים חיצוניים?

דוד זקן: המנגנון בא לאזן.

משה גפני: העניין נגמר.

טידה שמיר: אני עונה לשאלה שלך.

משה גפני: אבל גמרנו.

משה גפני: את לא שמת לב, את יושבת רחוק, אבל אני סיכמתי עם החשבת הכללית החדשה של משרד האוצר שזה יהיה שנתיים עם אפשרות הארכה בשנה.

טידה שמיר: בלי הארכה.

מיכל עבאדי-בויאנג'ו: בלי שיקול דעת ובלי כלום.

דוד זקן: צריך עם הארכה.

דוד זקן: התקופה היא שלוש שנים.

משה גפני: אנחנו נביא את זה להצבעה.

משה גפני: אני אמליץ לוועדה לקבל שנתיים רצופות עם אפשרות הארכה בשנה.

משה גפני: מה רע בזה?

משה גפני: זה הכול בגלל שלא למדתי את הליבה, כי אחרת הייתי מקבל את העמדה.

מאיר שטרית: על בסיסמה?

מאיר שטרית: מה הקריטריונים?

משה גפני: אבל אחרי שנתיים.

מאיר שטרית: אחרי שנתיים אבל על בסיס מה?

משה גפני: צריך לדעת שהחיים הם לא שחור-לבן.

משה גפני: החיים הם אפור.

משה גפני: כאשר מדובר על שנתיים, זה פרק זמן מספיק כדי שאדם ילמד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אם מאריכים לעוד שנה, שזה פחות מתקופת הכהונה שלו, צריך שיהיה את שסתום הביטחון הזה.

משה גפני: לא תמיד אתה מוצא אנשים.

משה גפני: לא הכרענו עוד.

משה גפני: אני אמליץ לוועדה לקבל את העמדה הזאת, טידה, אלא אם כן תשכנעי אותי אחרת אבל לא עכשיו.

טידה שמיר: רציתי לשכנע את המפקח.

משה גפני: לא, את המפקח תעזבי עכשיו.

משה גפני: המפקח כאן באגף שלי.

טידה שמיר: אבל אני בחולשה כי אתה כבר שכנעת אותם לשנתיים.

טידה שמיר: בכל זאת אני רוצה לשכנע.

משה גפני: כוח השכנוע שלך הוא גדול, אבל לא עכשיו.

משה גפני: אנחנו ממשיכים הלאה בפסקה (17).

שגית אפיק: בסעיף 36ה – סעיף 36ה עוסק בסדרי עבודתה של הוועדה – סעיף קטן (א), בסופו יבוא "ובלבד שברוב חברי הוועדה כאמור אין רוב לחברים שמונו לפי סעיף 36א(ב)(3)", שזה הדירקטורים החיצוניים.

שגית אפיק: בסעיף קטן (ב), אחרי "ברוב קולות" יבוא "של חבריה המשתתפים בהצבעה".

שגית אפיק: אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) הוועדה תקבע לעצמה את סדרי עבודתה לרבות את דרך בחירת הדירקטור שתמנה כאמור בסעיף 35א(ב) ואת דרך בחירת המועמד לכהונת דירקטור שתציע לאסיפה הכללית כאמור בסעיף 11(ד) לפקודה.

שגית אפיק: סדרי עבודת הוועדה יאושרו בידי המפקח".

שגית אפיק: למעשה השינוי ביחס לחוק הקיים, הוא לעניין הרוב.

שגית אפיק: אתם יכולים להסביר למה?

מאיר שטרית: מה זה רוב קולות של משתתפים?

מאיר שטרית: יהיו שני אנשים והם יחליטו?

טידה שמיר: זה לא הרוב.

טידה שמיר: יש לך את הסעיף לפני כן שקודם כל אתה צריך קוורום.

שגית אפיק: היום הסעיף קובע שרוב חברי הוועדה יהיו מניין חוקי בישיבותיה ועכשיו אתם למעשה מוסיפים סייג האומר שבלבד שברוב חברי הוועדה אין רוב לדח"צים.

שגית אפיק: אתם לא רוצים שיהיו רק הדח"צים.

מאיר שטרית: למה שונה רוב חברי הוועדה?

מאיר שטרית: פוזיטיבית רוב חברי הוועדה.

מאיר שטרית: הם מינו דירקטור, אז הוא לא נחשב דירקטור?

טידה שמיר: נקודת המוצא הייתה שלא רוצים לחשוף את הבנק לשלטון מנהלים.

טידה שמיר: דירקטורים, גם הם כבר מנהלים ומנסים לקבע איזשהו מצב.

טידה שמיר: לכן רוצים נציגות שלהם אבל לא רוב שלהם.

מאיר שטרית: מקובל עלי שלא יהיה רוב שלהם.

טידה שמיר: זה מה שכתוב כאן.

מאיר שטרית: מה הרכב הוועדה?

טידה שמיר: הרכב הוועדה הוא חמישה בסך הכול כאשר שלושה חיצוניים ושני דירקטורים.

מאיר שטרית: מטעם הבנק.

טידה שמיר: מטעם הבנק.

קריאה: מקרב הדח"צים.

טידה שמיר: יכולים להיות שלושה אבל שלא יורכבו משני הדח"צים פלוס אחד חיצוני בלבד.

טידה שמיר: שלושה שיש בהם לפחות שניים חיצוניים.

משה גפני: טוב.

משה גפני: הלאה.

שגית אפיק: שאלה.

שגית אפיק: מה היה עד היום לגבי סדרי העבודה של הוועדה?

שגית אפיק: למה נדרש הסעיף החדש?

דוד זקן: לא היה.

שגית אפיק: לא היה לכם סעיף לגבי סדרי עבודה.

שגית אפיק: אתם חושבים שאישור המפקח לסדרי העבודה, ובעיקר לדרך בחירת המועמד לדירקטור, זה מספיק?

שגית אפיק: לא צריך אולי לפרסם את זה?

טידה שמיר: כן, זה מה שאנחנו מצפים שיהיה

שגית אפיק: זאת הכוונה.

שגית אפיק: זה לא כתוב.

שגית אפיק: כתוב סדרי עבודת הוועדה יאושרו בידי המפקח אבל לא כתוב שזה יפורסם.

טידה שמיר: אפשר סדרי עבודה ודרך איתור.

שגית אפיק: ודרך בחירת המועמד יאושרו על ידי המפקח.

שגית אפיק: גם זה יאושר על ידי המפקח.

שגית אפיק: אתם אומרים שהכוונה שלכם שזה יהיה דבר שיפורסם.

טידה שמיר: כן.

משה גפני: שגית, את צודקת.

משה גפני: צריך לכתוב את זה.

מאיר שטרית: במה שאמרת, לא פתרת את הבעיה.

מאיר שטרית: לכאורה יכולים להיות שלושה בישיבה בוועדה ויהיו שניים דירקטורים ואחד חיצוני, אז יש להם רוב.

טידה שמיר: את המצב הזה אנחנו לא רוצים.

נטע דורפמן רביב: לכן הכנסנו כאן סייג.

מאיר שטרית: אתם אומרים לא רוב חברי הוועדה אלא רוב המשתתפים.

טידה שמיר: לא.

טידה שמיר: רוב חברי הוועדה, זה הקוורום.

טידה שמיר: כמה יש לך קוורום?

טידה שמיר: שלושה, אז רוב המשתתפים.

טידה שמיר: אם שניים מצביעים בעד ואחד נגד, יש לך רוב.

מאיר שטרית: עדיין את לא מונעת מהם מלבוא.

מאיר שטרית: מותר להם לבוא.

טידה שמיר: מותר להם.

מאיר שטרית: מוטב שהחמישה יבואו ויכול לקרות מה שאת אומרת.

שגית אפיק: לא, הם לא יהיו רוב.

שגית אפיק: הם לא יהיו מניין של רוב.

שגית אפיק: אם היא קובעת ושבלבד שברוב חברי הוועדה כאמור אין רוב לדח"צים, אז היא לא רואה בזה רוב חוקי.

שגית אפיק: זה המצב.

מאיר שטרית: בסדר, אף פעם לא יכול להיות רוב לדח"צים אם כל חברי הוועדה נוכחים.

שגית אפיק: יכול להיות אם רק יגיעו שניים.

מאיר שטרית: לכן אני טוען שצריך שיצביעו כל חברי הוועדה ולא רוב חבריה.

נטע דורפמן רביב: לא, לא תמיד כולם מגיעים.

מאיר שטרית: אז שלא יבחרו.

מאיר שטרית: זה בדיוק העניין.

מאיר שטרית: על זה מדבר הנביא.

מאיר שטרית: אני טוען שכן החמישה צריכים להיות בבחירה של דירקטור.

מאיר שטרית: אדם שהוא חבר בוועדה הזאת ולא איכפת לו את מי ממנים, תסלחי לי, לדעתי הוא מועל בתפקידו.

מאיר שטרית: מה זאת אומרת?

מאיר שטרית: ממנים דירקטור לבנק, אז הוא לא בא לבחור את הדירקטור?

מאיר שטרית: שכולם יהיו.

מאיר שטרית: אם לא נמצאים, הפורום צריך להיות חמישה ולא שלושה.

יעקב אדרי: אתה נותן זכות וטו לאחד מהם.

שי חרמש: ואז פתרת את הבעיה.

מאיר שטרית: ואם אלה שניים?

מאיר שטרית: ואם זה שלושה?

שי חרמש: ואם אחד משתגע ומחליט שהוא לא משחק?

מאיר שטרית: אם אלה שלושה, אותו הדבר.

שי חרמש: תלמדו מאתנו בדגל התורה, איך מנהלים משא ומתן.

משה גפני: אני מציע שגם בכנסת אי אפשר יהיה לקבל החלטות אלא אם כן כל חברי הכנסת נמצאים.

משה גפני: מאיר, זה בסדר.

משה גפני: אי אפשר.

מאיר שטרית: מה בסדר?

משה גפני: יש חמישה חברים בוועדה.

משה גפני: אתה לא יכול לדרוש שיבואו כל החמישה כי אין מציאות כזאת בשום מקום בעולם.

מאיר שטרית: באמת?

משה גפני: אין דבר כזה שיבואו כל החמישה.

יעקב אדרי: החשש היותר גדול הוא שאחד יכול להטיל וטו.

שי חרמש: יעקב, לא היית כאן כרגע.

משה גפני: שי, תודה שאתה עוזר לי.

משה גפני: אין בוועדה הזאת אפשרות לעשות פיליבסטר ואני אגיד לך למה.

משה גפני: סתם, לא קשור לדיון הזה.

מאיר שטרית: הבנתם אותי לא נכון.

מאיר שטרית: אני מצטער.

משה גפני: אני הולך להסביר.

משה גפני: אין מציאות בעולם שצריך שיהיו כולם.

משה גפני: אין דבר כזה מכיוון יכול מישהו שלא רוצה שפלוני ייבחר, הוא יודע שיש לו רוב ואז הוא פשוט לא מגיע אלא נוסע לחוץ לארץ ולא חוזר במשך שנה.

משה גפני: לכן אין מציאות כזאת.

פניה קירשנבאום: גם אם הוא נבחר לשנתיים לפחות.

משה גפני: כן.

משה גפני: שנתיים הוא יהיה בסין.

משה גפני: המציאות הזאת היא בלתי מתקבלת על הדעת ואז אומרים שיש חמישה חברים, הקוורום המחייב הוא רוב החברים של הוועדה.

משה גפני: זאת אומרת, לפחות שלושה.

משה גפני: בתוך השלושה, אסור שיהיה רוב לדח"צים.

משה גפני: כלומר, אם יש שני דח"צים ואחד מהשלושה האחרים לא, זה לא קוורום.

מאיר שטרית: שניים יכולים לבחור בו.

משה גפני: לא.

משה גפני: אם יש שני דח"צים בישיבה, לא.

מאיר שטרית: לא שני דח"צים אלא דח"ץ וחבר.

משה גפני: לא.

משה גפני: אין קוורום.

משה גפני: צריכים להיות שלושה חברים.

מאיר שטרית: אבל אם יש שלושה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אני הייתי ראש כולל ולפחות להסביר אני יודע.

מאיר שטרית: זה לא מסובך.

משה גפני: לא יכולים להשתתף שני חברים מכיוון שאין קוורום.

מאיר שטרית: אתה טועה.

משה גפני: לא, אני לא טועה.

משה גפני: זה כתוב.

משה גפני: כתוב רוב חברי הוועדה.

מאיר שטרית: שלושה.

משה גפני: אם בשלושה האלה יש שניים שהם דח"צים ואחד שהוא לא, אז יש רוב של חברי הוועדה, קובע החוק שזה לא קוורום.

משה גפני: אז יצטרכו ארבעה.

עינת וילף: גם אם הרוב הוא של דח"ץ והאחר.

משה גפני: כן.

משה גפני: המציאות הזאת שבקוורום יהיו שניים שהם דח"צים ואחד שהוא חבר, זה לא טוב.

משה גפני: אז יצטרכו ארבעה.

מאיר שטרית: אם יש שלושה כמו שאתה אומר, אחד דח"ץ ושני חיצוניים, אדם יכול להיבחר בעצם באמצעות שני קולות.

מאיר שטרית: אחד יכול להיות נגד ושניים בעד.

משה גפני: נכון.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: זה מה שאני אומר.

מאיר שטרית: שני אנשים מתוך החמישה יכולים לבחור דירקטור.

משה גפני: נכון.

מאיר שטרית: בעיניכם זה תקין?

משה גפני: כן.

משה גפני: תקין לגמרי כי כל הוועדה היא חמישה והוא יכול להיבחר ברוב של שלושה נגד שניים.

משה גפני: הם לא רוצים לתת כוח כל כך גדול לדח"צים שהם יחליטו ברוב לבד.

מאיר שטרית: אפשר להגדיל את מספר הדח"צים החיצוניים ולא יהיה כוח כזה.

משה גפני: אז זאת לא ועדה למינוי.

מאיר שטרית: אתם נותנים לנציגי הבנק להחליט גם מי יהיו המנהלים שלו?

ערן היימר: לדח"צים בבנק.

ערן היימר: לא לנציגי הבנק.

מאיר שטרית: יש שניים שיש להם השפעה מאוד גדולה.

יעקב אדרי: אותם שניים הם הג'וקרים.

משה גפני: ממשיכים.

שגית אפיק: פסקה (18) בעמוד 368 למטה.

שגית אפיק: סעיף 36ח בטל.

שגית אפיק: זה הסעיף שמדבר על קביעת דרך בחירת הדירקטורים היום על ידי הוועדה והוא מבוטל מכיוון שהוא הוחלף על ידי סעיף קטן (ג) הקודם.

שגית אפיק: אנחנו עוברים לעמוד 369, פסקה (19).

שגית אפיק: למעשה כבר דנו בפסקה הזאת ולכן אנחנו עוברים לסעיף 2.

מאיר שטרית: רגע.

מאיר שטרית: סעיף 147, היתר שנתן נגיד הבנק לפי הוראות סעיף 23(א).

שגית אפיק: אנחנו דנו בזה בישיבה קודמת.

מאיר שטרית: אני רוצה להבין מה אומר הסעיף.

מאיר שטרית: לפי תחילתו של חוק הבנקאות התש"ן שעמד בתוקפו ערב תחילתו של החוק כאמור, יראו אותו כהיתר שניתן למפקח לפי הוראות וכולי.

מאיר שטרית: זאת אומרת, כל הבנקים הקיימים היום נשארים.

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: יש סעיף מוקדם יותר שקובע שמעתה היתרי סניף יינתנו על ידי המפקח, הן לעניין פתיחת סניף והן לעניין ביטולו.

שגית אפיק: על מנת שיהיה ברור שהיתרי סניף שנתן הנגיד לפני תחילת החוק הזה, נקבעה הוראת המעבר הזאת.

שגית אפיק: בגלל השינוי שהוחלף הנגיד במפקח לפי הצעת החוק.

מאיר שטרית: אבל מי שקיבל היתר קודם?

מאיר שטרית: קיים.

שגית אפיק: קיים.

שגית אפיק: נותר על כנו.

מאיר שטרית: זאת אומרת, כל הבנקים האחרים.

שגית אפיק: זה היתר לסניף ולא היתר לבנק.

שגית אפיק: פקודת הבנקאות.

שגית אפיק: בסעיף 2, בהגדרה "הנגיד" – במקום לפי סעיף 8 לחוק בנק ישראל התשי"ד-1954" יבוא "לפי סעיף 6 לחוק בנק ישראל", אחרי ההגדרה "הנגיד" יבוא "חוק בנק ישראל – חוק בנק ישראל התש"ע-2010, חוק הבנקאות (רישוי) – חוק הבנקאות".

מאיר שטרית: מה זה אומר?

שגית אפיק: תיקונים טכניים שנובעים כתוצאה מתיקון חוק בנק ישראל שהוחלף בחוק מ-1954 בחוק מ-2010.

שגית אפיק: כתוצאה מהתיקון בפקודת הבנקאות יש הפניות לחוק בנק ישראל ולסעיפים.

מאיר שטרית: מה המשמעות?

שגית אפיק: המשמעות היא טכנית בלבד.

שגית אפיק: חוק בנק ישראל הוחלף וההפניות עכשיו מותאמות לחוק בנק ישראל החדש.

משה גפני: למה לא תיקנו את זה אז?

שגית אפיק: לא תיקנו.

שגית אפיק: יכולנו.

מאיר שטרית: אדוני היושב ראש, אפשר לעבור על הסעיפים האלה?

משה גפני: כן.

מאיר שטרית: אני רוצה לדעת מה אומר הסעיף המקורי ומה השינוי.

שגית אפיק: אין.

שגית אפיק: אלה אותם סעיפים.

שגית אפיק: זאת הפניה לאותו סעיף מהותי אלא שונו המספרים.

משה גפני: אנחנו תיקנו את חוק בנק ישראל ועשינו חוק חדש.

משה גפני: אומרת היועצת המשפטית של הוועדה שיש כאן דברים טכניים.

משה גפני: אנחנו לא משנים כאן שום דבר במהות.

מאיר שטרית: מספרי סעיפים.

משה גפני: כן.

שגית אפיק: בפקודת הבנקאות כשעשינו את חוק בנק ישראל.

מאיר שטרית: כלומר, אלה מספרי סעיפים בחוק החדש.

משה גפני: כן.

משה גפני: ובשמות שונים.

שגית אפיק: בדיוק.

משה גפני: תגידי לנו רק ברגע שנגיע לאיזשהו דבר שהוא מהותי.

משה גפני: סתם לקחתם טרמפ על העניין.

דוד זקן: לא.

דוד זקן: זה פשוט תיקון.

משה גפני: לקחתם טרמפ על העניין, זה לא חסרון אלא חיובי.

משה גפני: טרמפ חיובי.

שגית אפיק: "בסעיף 4(א), המלים התשמ"ה-1981" יימחקו.

שגית אפיק: בסעיף 5(ג) המלים "התשמ"ה-1981 והתשי"ד-1954" – יימחקו.

שגית אפיק: בסעיף 8(ג), במקום "על פי סעיפים 42 ו-44 לחוק בנק ישראל התשי"ד-1954" יבוא "על פי סעיף 36(4) לחוק בנק ישראל".

שגית אפיק: עד כאן תיקונים טכניים.

שגית אפיק: בסעיף 11(א), בסעיף קטן (ב) אחרי "יביא בחשבון לעניין זה" יבוא "בשים לב בין השאר לצרכיו המיוחדים של התאגיד הבנקאי" ובסופו יבוא "ואם המועמד כיהן בעבר כנושא משרה בתאגיד בנקאי גם את תפקודו בתקופת כהונתו כאמור".

שגית אפיק: לעניין מועמד לכהונת דירקטור, יביא בחשבון המפקח גם את עיסוקיו ועסקיו האחרים של המועמד, את קיומה של זיקה כלשהי בינו לבין התאגיד הבנקאי ואת התאמתו של הרכב הדירקטוריון לתחומי פעולתי של התאגיד הבנקאי בשים לב בין השאר לכישורים ולניסיון של חברי הדירקטוריון.

שגית אפיק: תסבירו את זה ואחר כך נמשיך להמשך הסעיפים הקטנים.

חנה פרץ: צריך להבהיר שהסעיף הזה מתייחס קודם כל לא רק לבנק ללא גרעין שליטה אלא הוא מתייחס לכל התאגידים הבנקאיים והוא מתקשר לסעיף שקיים בפקודת הבנקאות ומדבר על הליך של פיט אנד פרופר למועמדים, לנושאי משרה, בתאגידים הבנקאיים.

חנה פרץ: זה תיקון שנעשה בזמנו, בשנת 2005 אם אני לא טועה ומאז התחיל הליך שאנחנו עושים בו פיט אנד פרופר לנושאי משרה בכירים במערכת הבנקאית, לכל הדירקטוריון, ותכף נגיע למי הם נושאי המשרה שעושים להם את ההליך הזה.

חנה פרץ: כפועל יוצא מהניסיון שנצבר אצלנו במשך השנים שאנחנו כבר מתנסים בהליך הזה, הגענו למסקנה שיש עוד שיקולים שצריך לקחת אותם בחשבון בעת ההליך הזה.

חנה פרץ: שני השיקולים הנוספים שהכנסנו כאן לגבי כלל המועמדים, זה הנושא של תפקודם, אם הם תפקדו כבר במערכת הבנקאית בתפקידים קודמים, זה יילקח בחשבון גם הניסיון.

מאיר שטרית: זה תנאי?

מאיר שטרית: תנאי להיבחר או תנאי לא להיבחר?

חנה פרץ: לא, זה לא תנאי.

חנה פרץ: אם הוא כיהן באיזשהו תפקיד.

מאיר שטרית: למה זה קשור?

מאיר שטרית: למה צריך לציין את זה במיוחד?

מאיר שטרית: נגיד הבנק יכול לבדוק בכל מקרה אם הוא כיהן או לא כיהן.

מאיר שטרית: למה צריך לציין את זה בחוק?

חנה פרץ: כי זאת צריכה להיות עילה וזה דבר שהמפקח צריך לקחת אותו בחשבון.

מאיר שטרית: היום מישהו מונע מהמפקח לבדוק כל דבר שהוא רוצה?

מאיר שטרית: אין שום מגבלה למיטב ידיעתי לנגיד להחליט שהוא בודק כל דבר ולהחליט אם הוא מתאים או לא מתאים.

דוד זקן: השאלה מה השיקולים.

דוד זקן: כאן מכניסים עוד שיקול חדש והשיקול החדש הוא לדוגמה מה שחני אמרה ואני אתן דוגמה אחרת.

דוד זקן: נביא בחשבון את הצרכים של הבנק.

דוד זקן: כלומר, הדירקטור הוא מצוין, כולם מצוינים אבל כל הדירקטוריון, הם 14 וכולם פרופסורים למשפטים וה-15 שמציעים], גם הוא פרופסור למשפטים ואנחנו חושבים שצריך להשיג איזשהו איזון ולשים מישהו עם כישורים אחרים.

דוד זקן: אני סתם נותן דוגמה ובבקשה, לא להיתפס אליה.

דוד זקן: אני יכול לתת גם דוגמה אחרת אם הפרופסור למשפטים מפריע לך.

דוד זקן: הכוונה היא להביא בחשבון עוד שיקולים.

דוד זקן: שיקולים נוספים.

מאיר שטרית: למה צריך להכניס את זה בחוק?

מאיר שטרית: לא הבנתי למה צריך להכניס את זה בחוק.

שגית אפיק: גם היום יש בחוק מבחנים ויש כאן הרחבה של המבחנים.

משה גפני: חבר הכנסת שטרית צודק.

משה גפני: למה צריך את ההרחבה הזאת?

מאיר שטרית: כתוב כאן שבסופו יבוא אם המועמד כיהן בעבר כנושא משרה בתאגיד בנקאי.

מאיר שטרית: זה אמור לדבר לחובתו או לזכותו?

דוד זקן: תלוי איך הוא כיהן.

טידה שמיר: תלוי איך הוא כיהן.

דוד זקן: אם הוא כיהן טוב, זה עומד לזכותו.

דוד זקן: כיהן גרוע מאוד, עומד לחובתו.

מאיר שטרית: היום הנגיד לא רשאי לבדוק את זה?

דוד זקן: המפקח.

מאיר שטרית: המפקח לא רשאי לבדוק את זה?

טידה שמיר: לא בטוח.

טידה שמיר: יכולים להגיד לנו שאין עילות בסעיף כמו שהוא היום.

מאיר שטרית: מה אומר היום הסעיף?

משה גפני: אני מציע, באמת צריך שהמפקח יכול להתנגד למינוי אבל אני אומר לכם באיזה נימוקים ותאמרו אם זה לא מכסה.

משה גפני: המפקח יכול להתנגד למינוי לאחר שנתן כמובן למועמד הזדמנות להשמיע, לאחר התייעצות וכולי.

משה גפני: יביא בחשבון לעניין זה את התאמתו של המועמד לתפקיד המוצע לרבות ניסיונו העסקי, יושרו, יושרתו וקשריו מכל סוג שהוא עם התאגיד הבנקאי או עם נושא משרה בתאגיד הבנקאי.

משה גפני: זה לא מכסה הכול?

טידה שמיר: זה הנוסח הקיים.

משה גפני: באמת?

מאיר שטרית: אז למה זה לא מכסה?

מאיר שטרית: למה צריך להוסיף לחוק עוד דברים?

משה גפני: אני הולך אתך.

מאיר שטרית: אני עוזר לך.

משה גפני: במה זה לא עונה?

טידה שמיר: אתה רואה, זה מלחיץ אותי שאתם עוזרים אחד לשני.

משה גפני: אני ראיתי שאתם מסתדרים עם משרד האוצר.

משה גפני: במה זה לא עונה?

משה גפני: למה צריך להרחיב את זה?

טידה שמיר: דודו ניסה להסביר.

טידה שמיר: הסעיף כמו שהוא היום מדבר רק על ההתאמה של המועמד עצמו.

טידה שמיר: יכול להיות מישהו שהוא מאוד מתאים אבל הוא לא מתאים כי כבר יש דיסציפלינות כאלה בדירקטוריון.

טידה שמיר: אז יאמרו לי שאני לא יכולה לפסול אותו.

מאיר שטרית: אם הוא מתאים, למה לפסול אותו?

טידה שמיר: הסעיף מדבר על אם הוא מתאים או לא מתאים.

טידה שמיר: אישית ולא כי יש בדירקטוריון מומחה למחשוב.

מאיר שטרית: איפה זה כתוב?

קריאה: לא כתוב.

מאיר שטרית: אני מתנגד לפרשנות הזאת.

מאיר שטרית: אדוני היושב ראש, אני חושב שזה מסוכן ואסור לתת שיקול דעת כזה.

מאיר שטרית: מי קובע את ההתאמה?

משה גפני: המפקח על הבנקים.

מאיר שטרית: על בסיס מה?

מאיר שטרית: הוא יגיד שהוא לא מתאים לי כי הוא חרדי?

משה גפני: לא.

משה גפני: חרדי הוא לא אומר אלא הוא פשוט לא ממנה.

מאיר שטרית: על בסיס שיקול מקצועי פרופר?

מאיר שטרית: על בסיס מה הוא קובע את ההתאמה?

מאיר שטרית: יש 15 דירקטורים מכל הכוונים וההוא לא מתאים לו? על בסיס מה?

מאיר שטרית: אם האיש מתאים, הוא יכול להיות דירקטור.

מאיר שטרית: אם הוא לא מתאים, שלא יהיה.

מאיר שטרית: חברים, עם כל הכבוד לכם, כל השיקולים האלה, אתם מכניסים כאן עיזים שאלוהים יודע מה יעשו אתם אחר כך.

מאיר שטרית: אני לא סומך על זה.

מאיר שטרית: בראותי את הניסיונות להשתלט על בנק לאומי, אני בכלל לא שקט עם זה.

פניה קירשנבאום: אבל כתוב שם התאמה, אז התאמה זה ברור.

מאיר שטרית: אז הוא יחליט אם הוא מתאים או לא מתאים.

דוד זקן: זאת לא התאמה אישית.

שגית אפיק: זאת התאמה להרכב.

טידה שמיר: הוא יכול להיות מאוד מתאים.

מאיר שטרית: באיזה חברה ממשלתית אחרת קיים השיקול הזה?

דוד זקן: זאת לא ממשלה.

דוד זקן: זה בנק.

מאיר שטרית: מה זה משנה?

מאיר שטרית: תעשייה אווירית היא חברה ממשלתית?

ערן היימר: דווקא בחברות ממשלתיות, לשאלתך, הכניסו תיקון בחוק כך שיהיה בדירקטוריון גם לדוגמה בחברת הרכבת, יהיה מהנדס אחד.

ערן היימר: לא כולם עורכי דין.

מאיר שטרית: תכתוב מהנדס אחד, ואני אתמוך בזה.

מאיר שטרית: מה אתה רוצה?

מאיר שטרית: אתה נותן שיקול דעת כללי בחברה ממשלתית שלא יותר חשובה מבנקים, עם כל הכבוד, ואני אומר לכם שבחברה ממשלתית אין שיקול כזה, לבדוק את ההתאמה לדירקטוריון.

משה גפני: בואו נעשה דיל.

זהבה גלאון: אם הוא לא למד לימודי ליבה, הוא לא מתאים לדירקטוריון.

משה גפני: אפילו אם הוא למד לימודי ליבה.

משה גפני: הוא חרדי.

דוד זקן: אם אפשר, לפני שאתה מציע את הצעתך.

דוד זקן: אנחנו גם ביקשנו שתהיה לנו יכולת לבחון את העיסוקים ואת ניגודי העניינים בעיסוקים האחרים של המועמד.

דוד זקן: חברת הכנסת ענת וילף שלא נמצאת כאן שאלה האם דירקטור אחד יכול להיות גם דירקטור במקום שני.

דוד זקן: יש בעיה של ריכוזיות במשק ועכשיו אנחנו יושבים כוועדה לראות מה אנחנו נעשה, ועדה משותפת של הרגולטורים בראשות מנכ"ל ראש הממשלה ומנכ"ל משרד האוצר.

דוד זקן: אנחנו חושבים שצריך לתת את שיקול הדעת כדי שאם דירקטור אחד מכהן במספר גדול של חברות או בחברות שיש להן איזה שהם קשרים עסקיים מהותיים עם הבנק, שתהיה לנו יכולת לבחון את זה.

מאיר שטרית: מה מצב הדירקטורים היום בבנקים?

מאיר שטרית: הם לא מכהנים בחברות רבות?

דוד זקן: חלק כן, ואתה חושב שהמצב הזה טוב?

מאיר שטרית: לא.

מאיר שטרית: אני מציע שתשנה אותו.

דוד זקן: אנחנו רוצים.

דוד זקן: תן לנו את הסמכות לשנות את זה.

מאיר שטרית: גם על הבנקים הקיימים.

מאיר שטרית: תשנה.

דוד זקן: לכולם.

משה גפני: אני רוצה לעשות דיל.

משה גפני: אפשר לעשות דיל בוועדה הזאת?

טידה שמיר: נשמע.

משה גפני: אני מציע הצעה שאתם יכולים לא לקבל אותה.

משה גפני: אני הבנתי את העניין הזה שאתם אומרים שאם יש בהרכב של התאגיד, אפילו שבעצם המועמד הזה מתאים, אבל לא להרכב.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מציע שבכתוב יושאר החוק הקיים ונוסיף לרבות התאמתו של הרכב הדירקטוריון וכאן תהיה הנמקה בכתב למה לא ממנים אותו.

מאיר שטרית: לא רק זה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אתה כבר עם לא רק זה אבל גם לזה הם לא מסכימים.

משה גפני: מה אתם אומרים על הדיל?

משה גפני: שתהיה הנמקה בכתב למה לא ממנים אותו.

דוד זקן: מה עם העיסוקים האחרים?

דוד זקן: מה עם זה שהוא דירקטור למשל בחברה – אני לא רוצה לציין שמות של חברות כאן – אבל מה אם הוא דירקטור בקונגלומרט א', בקונגלומרט ב' ובקונגלומרט ג' ורוצה להיות דירקטור בבנק?

דוד זקן: אנחנו רוצים שתהיה לנו את הסמכות להגיד משהו על זה.

מאיר שטרית: מאה אחוזים.

מאיר שטרית: תכתבו.

שי חרמש: יש גם צנעת הפרט בחלק מהדברים.

מאיר שטרית: אני בעד זה, המפקח.

דוד זקן: גם אנחנו בעד.

שי חרמש: גפני, יש לך גם צנעת הפרט בחלק מהדברים ואתה לא יכול כל דבר להוציא.

טידה שמיר: יש גם הליך של שימוע.

מאיר שטרית: לגבי הנגיד אין צנעת פרט.

מאיר שטרית: הוא חייב לדעת את כל הפרטים.

שי חרמש: אבל להוציא את זה החוצה, זה סיפור אחר לגמרי.

מאיר שטרית: הוא לא חייב להוציא החוצה.

קריאה: ויש התייעצות עם ועדת הרישיונות.

משה גפני: מה הבעיה לנמק את זה?

טידה שמיר: יש הליך של שימוע.

דוד זקן: בפניו אנחנו מנמקים.

שגית אפיק: מנמקים בעל פה בפניו.

שגית אפיק: איך תנמקו יביא בחשבון גם את עיסוקיו האחרים?

שגית אפיק: עכשיו אתם משנים את הניסוח.

שגית אפיק: יביא בחשבון גם את עיסוקיו האחרים.

משה גפני: רגע, לפני עיסוקיו האחרים.

שגית אפיק: את התאמתו של הרכב הדירקטוריון.

משה גפני: כן.

זהבה גלאון: אבל התאמתו זה כולל גם את עסקיו.

משה גפני: לא, התאמתו זה משהו אחר.

זהבה גלאון: בסדר, אבל בהתאמתו אתה יכול לקחת בחשבון את עיסוקיו האחרים.

זהבה גלאון: אתה אומר שהאיש הזה מתאים אבל לדירקטוריון הזה הוא לא מתאים כי בדירקטוריון הזה כולם כבר חברים בדירקטוריונים אחרים ועכשיו אתה מביא לנו עוד אחד שהוא חבר בדירקטוריונים אחרים.

זהבה גלאון: ההתאמה והסעיף השני משתלבים.

מאיר שטרית: שני הדברים צריכים להופיע בנפרד.

מאיר שטרית: התאמה לבד והופעה בדירקטוריונים אחרים זה דבר שני.

מאיר שטרית: שני הדברים עומדים אבל צריכים לנמק בכתב.

מאיר שטרית: היושב ראש, לגבי נימוקים בכתב, אתה צודק בגישה כי נימוק בכתב מחייב את מי שמחליט שאכן יש לו נימוק רציני שיעמוד במבחן משפטי.

מאיר שטרית: זאת המשמעות של ההבדל.

מאיר שטרית: אם אתה אומר בעל פה, מסכן הדירקטור, מה יעשה?

מאיר שטרית: אומרים לו שהוא לא מתאים, שלום.

טידה שמיר: אולי כדאי להבהיר שיש הליך של התנגדות.

משה גפני: אתם לוקחים כאן שיקול דעת עצום.

טידה שמיר: כתוב התנגדות למינוי.

שגית אפיק: נכון, זה שיקול דעת.

משה גפני: אני רוצה להתמנות להיות חבר בדירקטוריון של בנק לאומי.

משה גפני: שטרית עכשיו נתן לי חשק.

משה גפני: לא חשוב שאני לא אצליח.

מאיר שטרית: כדאי לך.

משה גפני: אתם מבקשים שיקול דעת עצום.

משה גפני: אני ישר, יש לי יושרה, אין לי קשרים, אין לי כלום ובכל זאת בא המפקח על הבנקים ופוסל אותי.

משה גפני: למה?

משה גפני: את לא שומעת אותי.

משה גפני: את החלטת מה שאת הולכת להגיד ואת לא שומעת אותי.

משה גפני: כך אני נוהג.

משה גפני: את יותר גרועה ממני.

משה גפני: המפקח על הבנקים עכשיו החליט לפסול אותי בגלל שאני מ-מרצ.

משה גפני: זאת הסיבה שהוא החליט לפסול אותי.

משה גפני: היות שאני חבר בעוד שלושה דירקטוריונים, הוא החליט לפסול אותי.

משה גפני: זה התירוץ.

משה גפני: אני מבקש שאת התירוץ הזה הוא יכתוב כדי שאני אוכל לעתור עם הנייר הזה לבג"ץ.

משה גפני: אני לא מבקש שהוא יפרסם את זה בדה מרקר אבל אני מבקש שהוא ייתן לי נייר למה הוא פסל אותי.

מאיר שטרית: נכון.

זהבה גלאון: הוא ימצא את הנוסח שיתאים לו.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני לא ב-מרצ.

משה גפני: זה לא נכון.

מאיר שטרית: גפני, המפקח מסכים.

טידה שמיר: גם היום אם המפקח החליט לפסול, זה לא סוף פסוק אלא לך כחבר מרצ יש אפשרות לבוא ולדרוש שימוע.

משה גפני: לפני שימוע יהיה נייר.

שגית אפיק: לפני שימוע, תהיה הנמקה בכתב והוא יחליט אם הוא רוצה שימוע.

משה גפני: אני אגיד לך במה זה יעזור.

משה גפני: אני עכשיו לא מדבר על המפקח על הבנקים הנוכחי ועל היועצת המשפטית של בנק ישראל הנוכחית.

משה גפני: לא עליהם אני מדבר.

משה גפני: אני מדבר על הבאים אחריהם.

משה גפני: יכול להיות שם מפקח על הבנקים חרדי שהוא לא ירצה למנות מישהו מ-מרצ והוא ימצא תירוצים לכך.

משה גפני: צריך למנוע מהחרדים האלה את זה.

מאיר שטרית: שיכתוב.

משה גפני: כן, שיכתוב.

דוד זקן: כולל לרבות העיסוקים.

משה גפני: כן, ודאי.

דוד זקן: אין לנו בעיה לכתוב מה שאנחנו חושבים.

דוד זקן: אנחנו לא מסתירים.

טידה שמיר: יש גם חובת התייעצות בוועדת רישיונות.

משה גפני: יהיה כתוב: כולל התאמתו של הרכב הדירקטוריון ועיסוקיו ועסקיו האחרים, והמפקח על הבנקים ינמק את החלטתו בכתב.

מאיר שטרית: מאה אחוזים.

דוד זקן: אנחנו מבקשים להשאיר את כל הסעיף ולשים שהמפקח ינמק בכתב.

משה גפני: לא.

משה גפני: לא כל הסעיף.

משה גפני: תראה מה כתוב כאן.

משה גפני: זה נראה כאילו אתם רוצים להשתלט על כל העולם.

משה גפני: אם המועמד כיהן בעבר כנושא משרה בתאגיד בנקאי, זה נמצא כבר קודם.

משה גפני: גם תפקודו בתקופת כהונתו כאמור.

משה גפני: תשקול את זה בכל מקרה.

משה גפני: אל תגזימו.

טידה שמיר: אתה מתיר לי לייצג אותך?

משה גפני: כן, בטח.

משה גפני: כל הזמן.

טידה שמיר: אתה לא רוצה שיהיה כתוב כך כי עוד עלולים לחשוב שמקומות אחרים שלא כתוב בכתב, אני לא חייבת לנמק ויש חובת הנמקה בחוק על כל גוף ציבורי.

מאיר שטרית: לא נכון.

מאיר שטרית: אין חובה כזו בכתב.

טידה שמיר: יש.

טידה שמיר: "מתבקש עובד הציבור בכתב להשתמש בסמכות שניתנה לו על פי דין, יחליט בבקשה וישיב למבקש בכתב בהקדם".

מאיר שטרית: יחליט.

מאיר שטרית: הוא יחליט אם להשיב או לא.

טידה שמיר: לא.

מאיר שטרית: זה דבר אחר.

טידה שמיר: הוא צריך לקבל החלטה ולהשיב בכתב.

מאיר שטרית: היושב ראש, אני לא מסכים עם הגברת ואני אומר לך גם מדוע.

משה גפני: היא לא גברת.

משה גפני: היא היועצת המשפטית של בנק ישראל.

מאיר שטרית: אני מכיר את זה במישור אחר לגמרי, אפילו במישור של שופטים.

מאיר שטרית: יש דברים שאומרים ששופט יחליט אבל בנימוק בכתב.

משה גפני: נכון.

מאיר שטרית: תאמין לי, זה יוצר בפני השופט הרתעה אדירה והוא חושב עשר פעמים לפני שהוא כותב את הנימוקים.

מאיר שטרית: לכן הנימוק בכתב חשוב ביותר.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אנחנו נסיים כאן היום.

משה גפני: אני מצטער שזה המצב.

משה גפני: אנחנו נצטרך לעשות יום אחד ארוך.

משה גפני: אני רואה שאנחנו לא יוצאים מהחוק הזה.

משה גפני: אנחנו נצטרך לקיים גם דיון עקרוני כי יש רבים שביקשו להופיע ואני אאפשר להם.

מאיר שטרית: תזמין אותם.

משה גפני: אני לא מזמין אותם.

משה גפני: היה כאן מרני והוא ביקש להופיע ואחרי כן ראיתי בעיתון שאני הזמנתי אותו.

משה גפני: אני לא מזמין אף אחד.

מאיר שטרית: אני מבקש להזמין את מרני.

משה גפני: מרני היה כאן.

משה גפני: אחר כך כתבו שהזמנתי אותו.

משה גפני: אני מודיע לפרוטוקול שאין לי עמדה לכאן או לכאן.

משה גפני: אני דן על החוק ונקבל החלטה בהצבעה.

משה גפני: מי שמבקש להופיע, יופיע אבל אנחנו עכשיו אוחזים בסעיפי החוק.

משה גפני: צריך לראות מה קורה עם סדר היום אבל צריך לעשות יום ארוך על החוק עצמו.

משה גפני: את הדיון העקרוני נקיים והוא יהיה מאוד מעניין.

משה גפני: הבקשות שאני קיבלתי להופיע בוועדה, מדובר בשמות מפוצצים.

משה גפני: רק שחקני כדורגל עוד לא ביקשו, אבל מלבדם כל המגזרים ביקשו.

זהבה גלאון: כי הם לא מועמדים לדירקטורים וגם לא לוועדות.

מאיר שטרית: תעשה את הדיון לא ביום של כנסת.

משה גפני: כן.

משה גפני: יכול להיות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: היה נעים מאוד בחברתכם.

משה גפני: אני עובר לסעיף הבא.