ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 763, 2011-05-30 10:00

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 41) (מיסוי על בסיס מזומן), התשע"א-2011, הצעתם של חברי הכנסת אלכס מילר ורוחמה אברהם-בלילא.

משה גפני: הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לאדוני על הבאת החוק לוועדה כהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: מדובר בכל אותו סקטור אותו אני מייצגת שנים רבות, סקטור העסקים הקטנים והבינוניים שבעיניי ובעיני רבים הוא מהווה את השדרה הכלכלית של המשק במדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: חיזוקו, התרת חסמים, קיצור כל הליכי הבירוקרטיה, למעשה יביא לדבר אחד והוא לחיזוק כלכלתה של מדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: הצעת החוק שמונחת כאן על השולחן היא למעשה הצעת חוק שהבנתי שהגענו אתה להסכמה ואני גם יודעת לומר שהממשלה תכננה להביא הצעה משלה.

רוחמה אברהם-בלילא: בעבר דובר על כך שהממשלה אולי תביא לחקיקה מיוחדת בסוגיה הזאת אבל מאז עברה שנה והממשלה לא הביאה הצעת חוק כלשהי.

משה גפני: היא הייתה עסוקה בדברים אחרים.

רוחמה אברהם-בלילא: מן הסתם חשובים יותר.

משה גפני: לא חשובים יותר.

משה גפני: מזיקים יותר.

רוחמה אברהם-בלילא: כחברת אופוזיציה אני יכולה לומר דברים אבל אדוני לא רוצה שאני אעסוק בצד הפוליטי.

משה גפני: לא.

משה גפני: היא פשוט הייתה עסוקה.

משה גפני: אני ראיתי החלטות ממשלה שהיא הייתה מאוד עסוקה בהן.

רוחמה אברהם-בלילא: לגופו של עניין.

רוחמה אברהם-בלילא: מדובר בהצעת חוק שמקלה על כל אותם נותני שירותים של עד 15 מיליון שקלים, שישלמו את המע"מ במזומן.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מברכת את יושב ראש הוועדה שראה את החשיבות הגדולה והרבה בעניין הזה ואני מבקשת להביא את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית בוועדה וכמובן במליאה.

משה גפני: אני מבין שאם מישהו עושה עסקה בתשלומים, הוא ישלם את המע"מ בשעה שהוא מקבל את הכסף.

רוחמה אברהם-בלילא: אך ורק בשעה שהוא מקבל את הכסף.

משה גפני: למה את מדברת על חסמים לעסקים קטנים ובינוניים?

משה גפני: את מדברת כאילו על בירוקרטיה.

רוחמה אברהם-בלילא: לא.

משה גפני: אני מדבר על צדק.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מדברת גם על צדק ועל יותר מזה.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר תיארתי את הבעיה, כמי שמשמשת כיושבת ראש השדולה לעסקים קטנים ובינוניים ומלווה את הנושא, הצעת החוק הזאת היא בהחלט בשורה של צדק, כפי שאדוני אומר.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אחת הבשורות מני רבות שאנחנו צריכים להביא למגזר הזה ולטובתו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני שמחה שזה קורה היום.

רוחמה אברהם-בלילא: אני שמחה ומודה לך אדוני על שאתה מעביר את זה.

משה גפני: עוד לא העברתי.

משה גפני: הבאתי את זה לסדר היום.

רוחמה אברהם-בלילא: העברת את זה בקריאה ראשונה.

משה גפני: בקריאה ראשונה, כן.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה משלים את החקיקה של הסוגיה הזאת ומביא אותה לקריאה שנייה ושלישית.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא מובן מאליו בימים הללו, עם הקשיים הללו, שיש הצעת חוק כזאת שמהווה בשורה לכל אותו מגזר עסקים בישראל.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חזקי, בבקשה.

חזקיה ישראל: אנחנו מברכים על הצעת החוק שתעזור למגזר העסקים הקטנים והבינוניים.

חזקיה ישראל: אנחנו מבקשים, אם ניתן, ואני מבין שהיו הסכמות, להעלות את המחזור מ-15 ל-25 מיליון שקלים וזאת כדי לאפשר לעוד יותר עסקים קטנים ובינוניים להיות משולבים במהלך החשוב הזה.

חזקיה ישראל: ההצעה היא חשובה ואנחנו בעדה.

חזקיה ישראל: אם האוצר היה מסכים להעלות את הסכום ל-25 מיליון, זה היה עוזר לעוד קבוצה.

משה גפני: למה אתה מבקש את זה?

חזקיה ישראל: יש קבוצה של עסקים קטנים ובינוניים שהמחזור שלהם הוא עד שלושים מיליון שקלים ואנחנו חושבים שהמהלך הזה הוא חשוב לעסקים הקטנים.

חזקיה ישראל: עם מחזור של 15 מיליון שקלים, המגבלה של ה-15 מיליון שקלים תוציא מהכלל הזה קבוצה של עסקים.

חזקיה ישראל: מאחר שמדובר כאן במהלך שמהווה דחיית מס ולא הפסד מס, זה מהלך חד פעמי, אנחנו חושבים ששווה להעלות את המחזור, אם ניתן, ל-25 מיליון שקלים, דבר שיהיה לטובת העסקים הקטנים והבינוניים.

משה גפני: אני מבקש לשאול את הממשלה מה ההיגיון הזה?

משה גפני: יש לי עסק קטן שיש בו נניח מחזור של 25 מיליון שקלים.

משה גפני: אני לא האחים עופר אבל אני מנהל עסק, אני והמשפחה שלי.

משה גפני: אני הגמ"ח של המדינה?

משה גפני: אני צריך לשלם למדינה?

משה גפני: אתם לוקחים ממני גמ"ח?

משה גפני: אם זה כך, בואו קודם נתקן את חוק הגמ"חים.

משה גפני: למה אני צריך להיות הגמ"ח של המדינה?

משה גפני: אני בעצם המתווך בין הלקוח שמשלם מע"מ שהוא מעביר את זה ואני מעביר את זה אליכם.

משה גפני: למה אני צריך לתת לכם כשהוא עוד לא נתן לי?

משה גפני: יש עסקה שהתשלום שלה הוא בעוד חצי שנה, ולמה אני צריך לתת לכם קודם?

ערן יעקב: אני אתחיל בגמ"ח ואני אסביר.

ערן יעקב: ראשית, להגדיר עסקים קטנים כעסקים עם מחזור של 25 מיליון שקלים, אני חושב שזה קצת בעייתי.

משה גפני: עזוב את הסכום.

ליאת גור: הגדרת ממשלה לעסק קטן, זאת הבעיה.

ערן יעקב: היום כ-89 אחוזים מהעסקים במדינת ישראל הם עד שני מיליון שקלים.

ערן יעקב: מרבית העסקים, כ-90 אחוזים מכלל העוסקים במדינת ישראל, הם עד שני מיליון שקלים.

ערן יעקב: 90 אחוזים.

ערן יעקב: אלה עובדות.

ערן יעקב: תמיד צריך לשים איזושהי תקרה, איזשהו גג מסוים, והרי יש חשיפה תקציבית וכאשר עושים את העלות תועלת בין החשיפה התקציבית לבין התועלת שאני תורם, אנחנו ראינו לנכון כן לבוא לקראת העסקים הקטנים והבינוניים ולראיה יצא תזכיר חוק ביוזמת הממשלה כמובן.

יצחק וקנין: יש לכם חתך גם של עשרת האחוזים שהם עסקים גדולים מעל שני מיליון שקלים?

יצחק וקנין: אני מתכוון להיקפים הכספיים.

ערן יעקב: כן.

ערן יעקב: יש.

ערן יעקב: אני אגיד לך גרוסו-מודו ולא בדיוק, אבל אשמח לשלוח לך למייל נייר מסודר עם הפילוח המדויק.

ערן יעקב: אם אנחנו עוברים מ-15 מיליון ל-20-25 מיליון, מדובר בסך הכול בתוספת של כ-120 עוסקים.

ערן יעקב: זאת המשמעות.

ערן יעקב: מרבית העוסקים במדינת ישראל, עובדתית, נמצאים עד שני מיליון שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה מסכים להגדיל את הסכום?

ערן יעקב: לא.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אל תגיד לא.

משה גפני: למה אתה אומר לא?

משה גפני: לא קיבלת רשות דיבור על זה.

משה גפני: עוד מעט נדבר על הסכום.

ערן יעקב: זה לעניין העובדות, כי חשוב קצת להכיר את העובדות כאשר מגדירים עסקים קטנים ובינוניים.

ערן יעקב: אגב, גם בעולם כאשר מגדירים עסקים קטנים ובינוניים, אין הלימה בין העסקים הקטנים והבינוניים שמוגדרים כהגדרה לצורך ממשלה לבין ההגדרה לצורך מע"מ על בסיס מזומן.

ערן יעקב: גם בעולם ההגדרות הן שונות וצריך להבין את זה.

משה גפני: ליה, אתם דיברתם על כך בוועדת המשנה לעסקים קטנים.

ליה שמטוב: אנחנו דיברנו בדיוק על ההגדרה.

ליה שמטוב: בישיבה היו נציגים מכל המשרדים.

ערן יעקב: גם מרשות המסים.

ליה שמטוב: יצאתי בהרגשה שאף אחד לא יכול להגדיר מה זה עסק קטן ובינוני.

ליה שמטוב: קבענו פגישה נוספת אליה כל אחד יבוא לאחר שהכין שיעורי בית.

ליה שמטוב: אכן צריך להגדיר את זה ולדעת איך לעבוד.

ליה שמטוב: קודם כל, מתברר שאין שיתוף פעולה בין המשרדים.

משה גפני: לא יכול להיות.

משה גפני: באמת אין שיתוף פעולה בין המשרדים?

משה גפני: התחדש לי משהו חדש.

ערן יעקב: אנחנו עובדים על זה.

משה גפני: על מה אתם עובדים?

ערן יעקב: על שיתוף הפעולה.

משה גפני: אל תעבדו על זה.

משה גפני: יש משרד לשיתוף פעולה אזורי ואתם אל תתערבו בזה.

משה גפני: תעשו במה שאתם מסוגלים להצליח, אבל את זה תעזבו.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לפתוח סוגרים, לומר, להעיר ולהאיר.

רוחמה אברהם-בלילא: לפני למעלה משש שנים – בעבר - הכנתי תזכיר חוק בו שולבו כל משרדי הממשלה סביב שולחן עגול.

רוחמה אברהם-בלילא: ריכז את זה אז מנכ"ל משרד ראש הממשלה יצחקי שהיה בעבר יושב ראש הרשות לעסקים קטנים ומכיר את כל הסוגיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: הכנו הצעת חוק שמתחילה מהגדרת עסק קטן ובינוני וכלה בכל הטיפול בסוגיות הבירוקרטיות, הפחת המואץ, דמי אבטלה וכולי.

רוחמה אברהם-בלילא: הממשלות הרבות, ביניהן ממשלות בהן גם אני ישבתי, לא יכלו להכין את הצעת החוק הזאת והחלטנו ללכת לשיטת הסלאמי.

רוחמה אברהם-בלילא: זה עוד יגיע, אבל עוד חזון למועד.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא קשור להצעת החוק שמונחת כאן.

משה גפני: לא, לא קשור.

משה גפני: מכיוון שאנחנו מדברים על הצעת החוק, לכן נכנסנו לעניין של ההגדרה.

ערן יעקב: לשאלתך.

ערן יעקב: מע"מ על בסיס מזומן, משמעותו כמו שאתה אומר שאתה מעביר את השירות, נותן את השירות, כי מדובר בעיקר בשירות – ותכף אני אסביר את ההבדל – או לחליפין, אם נניח מדובר, בהנחה שמדובר במוצר, ובעיתוי שהתשלום מגיע, אז יש את הדיווח.

ערן יעקב: המשמעות של מע"מ על בסיס מצטבר היא שכך זה עובד בכל מדינות העולם, ואת זה צריך להבהיר.

ערן יעקב: בארץ אנחנו נותנים הטבות מע"מ על בסיס מזומן לשירותים – בהנחה שהצעת החוק הזאת תופנם ותיכנס – בעצם כל המגזר השירותי, כמעט כולו, יעבוד על בסיס מזומן.

ערן יעקב: כבר היום מרבית העוסקים הם על בסיס מזומן.

ערן יעקב: כשאני אומר מרבית העוסקים, אני מדבר על 73 אחוזים מכלל העוסקים במדינת ישראל היום שהם על בסיס מזומן.

משה גפני: תן דוגמה.

ערן יעקב: כל נותני השירותים.

ערן יעקב: מקצועות חופשיים – בסיס מזומן.

ערן יעקב: אם ההצעה הזאת תמשיך בהתאם לתזכיר החוק, המשמעות היא ספרים, סנדלרים, תקשורת, כוח אדם, כל מי שלא מחזיק מלאי.

ערן יעקב: מה הרציונל במלאי כשיש מצטבר?

ערן יעקב: במכר, כשאתה מעביר את הסחורה, הרציונל שבאותו מעבר סחורה, אז יהיה זמן החיוב וזה החוק.

ערן יעקב: החוק אומר שזמן החיוב יהיה, וכך זה עובד ויש לזה רציונל.

ערן יעקב: הרציונל הוא גם ברמת האכיפה, גם ברמת הקוהרנטיות עם כל דיני המסים.

קריאה: זה משפיע על ניהול ספרים.

ערן יעקב: בדיוק.

ערן יעקב: משפיע על ניהול ספרים.

ערן יעקב: גם מס הכנסה עובד על בסיס מצטבר במה שקשור לטובין, במכר, וכל מה שקשור לשירותים הוא על בסיס מזומן.

ערן יעקב: בהנחה שהצעת החוק הזאת תשתלב, זה ייצר קוהרנטיות עם כל עולם המס.

ערן יעקב: לעבור למהלך אחר, מעבר להשלכות התקציביות שהן עצומות, גם הרציונל של הפגיעה ביכולת האכיפתית וגם ברציונל המיסויי, זה מאוד מקשה על רמת האכיפה.

ערן יעקב: הרציונל, כמו שאמרתי, הוא במכר.

ערן יעקב: כאשר מדובר בטובין, בניהול מלאי, שם זה על בסיס מצטבר.

ערן יעקב: כאשר מדובר במתן שירות – וזה יכול להיות כל שירות, ואמרתי שזה יכול להיות ספר, אינסטלאטור, שיפוצניק – יהיה על בסיס מזומן.

ערן יעקב: כאשר מדברים על 15 מיליון, אני אומר לכם שעד שני מיליון בעצם נמצאים כמעט כל העוסקים במדינת ישראל.

ערן יעקב: נכון שאם מדברים על עד 15 מיליון, אפשר תמיד לפרוץ את זה אבל זאת פריצה שיש לה עלות משמעותית.

ערן יעקב: בעלות תועלת, במתן מענה לכמה עוסקים, להגדיר עסק קטן עם עשרים מיליון, אני אומר לך שמדובר באחוזים בודדים, בשמנת של השמנת ואני לא בטוח שאנחנו רוצים לתת כאן הטבות.

ערן יעקב: לא מזמן הייתה הצעה ללכת על בסיס מזומן לכולם, אבל המשמעות היא שמחר חברות כמו סלקום, אורנג', אני לא חושב שיש מקום שהן יעבדו על בסיס מזומן.

ערן יעקב: אין רציונל והחשיפה התקציבית היא מאוד גדולה בעניין הזה.

ערן יעקב: כמו שאמרתי, לגופו של עניין, החוק הולך ביחד עם התזכיר.

ערן יעקב: לגופו אין לנו התנגדות מהותית ככל שהדברים יותאמו.

משה גפני: למה לא הכנתם חוק ממשלתי?

ערן יעקב: הכנו.

ערן יעקב: יש תזכיר.

רוחמה אברהם-בלילא: יש תזכיר ויש הלימה.

ערן יעקב: יש תזכיר חוק לו הייתה התנגדות של שר התעשייה.

ערן יעקב: אני לא יודע על בסיס מה.

משה גפני: למה משרד התעשייה התנגד?

ערן יעקב: אני חושב שכדאי לשאול אותו אבל הוא אולי רצה להביא את זה בצורה יותר מורחבת ואנחנו התנגדנו מהסיבה שכרגע פירטתי, כי גם מרבית העוסקים נמצאים שם, ולפרוץ את זה מעבר לזה, יוצר לנו בעיות רבות אחרות.

ערן יעקב: ככל שהנוסח יותאם, לגופו של עניין אין לנו התנגדות מהותית אלא אם כן צריך לומר שוועדת שרים קבעה שההצעה הזאת צריכה ללכת ביחד, וזאת בעצם עמדתנו.

משה גפני: עמדת ועדת שרים היא ללכת ביחד, הצעת החוק הפרטית עם ההצעה הממשלתית.

ערן יעקב: עם ההצעה הממשלתית ולהתאים אותה.

ערן יעקב: זאת עמדתנו.

משה גפני: המציעים כמו רוחמה אברהם ואלכס מילר, גם הם צריכים לריב עם משרדי הממשלה?

משה גפני: ללכת אתכם יחד במריבות?

ערן יעקב: למה?

ערן יעקב: אתה רואה שאנחנו רבים?

ליה שמטוב: זה נכון שעסקים שיש להם מחזור של 25 מיליון שקלים מהווים אחוז פסיק ומספרם הוא כ-120, למה ההוצאות כל כך גבוהות?

ערן יעקב: יש את החשיפה התקציבית.

ערן יעקב: ככל שהמחזור גדול יותר, תשלומי המע"מ שלך גדולים יותר.

ערן יעקב: אם אני נותן הטבה למגזר כזה, הרי בסופו של תהליך הם משלמים חלק ניכר מתשלומי המע"מ.

ערן יעקב: ככל שהמחזור גדול יותר, התשלומים גדולים יותר.

ליה שמטוב: אבל מדובר על 120 עסקים.

ערן יעקב: אבל החשיפה התקציבית מאוד גדולה.

ערן יעקב: זה יכול להגיע לסכום של כמיליארד שקלים.

ערן יעקב: זאת המשמעות.

ערן יעקב: בעולם של תקציב מתוח, תקציב הוצאה, זאת המשמעות.

ערן יעקב: זה מעבר לבעיה שזה יוצר לנו גם עם מס הכנסה, גם ברמה הקוהרנטית עם דיני המס, גם ברמת האכיפה.

ערן יעקב: אנחנו הולכים, ככל שמדובר על עסקים קטנים ובינוניים, לנוסח הזה שאנחנו חושבים שהוא ראוי ונכון.

ערן יעקב: לראיה, הבאנו תזכיר חוק שבעצם הולך בקו אחד עם ההצעה.

איריס ויינברגר: אני רוצה להשלים בעניין תהליכי החקיקה שנעשו.

איריס ויינברגר: הופץ תזכיר חוק ועל תזכיר החוק ישבנו עם משרד המשפטים לעניין הנוסח.

איריס ויינברגר: כמו שאמר ערן, בוועדת שרים נאמר שהצעת החוק תתואם עם הממשלה, אבל ככל שיוחלט בוועדה כן להעביר את הצעת החוק, אנחנו מבקשים שזה יהיה בהתאם לנוסח שגובש עם משרד המשפטים.

איריס ויינברגר: בעניין הזה אני רוצה לומר מה עשינו בנוסח הזה, ומה שעשינו זה בהתאם לבקשת משרד המשפטים.

איריס ויינברגר: הרי מדובר בהצעת חוק שמעגנת בחקיקה ראשית חקיקת משנה, הוראת שעה שהייתה קיימת בשנים 2009-2010 כאשר בעצם היא קבעה חריג בתקנות שהפך את הכלל.

איריס ויינברגר: מה שקרה זה שרוב נותני השירותים בפועל הם על בסיס מזומן כאשר החוק אומר בסעיף 24 שמועד החיוב צריך להיות במועד מתן השירות.

איריס ויינברגר: לכן מה שאנחנו מבקשים כאן זה בעצם להפוך את הכלל כך שסעיף 24 יקבע שזה יהיה בשירות עם קבלת התמורה, סעיף 29 קבע את החריג של ה-15 מילין, כאשר אנחנו הצענו ששר האוצר יהיה רשאי בתקנות, שהן באישור ועדת כספים, להעלות את הסכום האמור בפסקה זו.

איריס ויינברגר: תהיה אפשרות לשר להעלות את הסכום.

משה גפני: תכף נדבר על הסכום.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תודה.

משה גפני: משרד המשפטים, דלית, בבקשה.

דלית זמיר: כמו שערן אמר, העמדה של ועדת השרים הייתה לתמוך בטרומית בלבד ובתנאי שזה יצורף להצעת החוק הממשלתית.

דלית זמיר: יש חשיבות לגישתי לזה שזה יהיה בהצעת חוק ממשלתית.

דלית זמיר: בין היתר הייתה גם הערה מהותית שלנו.

דלית זמיר: אמנם אין לגישתנו מניעה משפטית לאשר את החוק בנוסח של רשות המסים כי הוא נכון יותר משפטית אבל הבעיה שאנחנו העלינו היא שהיום יש קצת בלגן בתקנות.

דלית זמיר: התקנות הולכות לפי תוספות.

דלית זמיר: יש היום לפי תוספות של כללי מס הכנסה והרבה מאוד גופים עברו לבסיס מזומן, בין היתר בעלי מקצועות חופשיים, עורכי דין, אדריכלים וכולי.

דלית זמיר: כלומר, יש הרבה שלא מוגבלים בסכום.

דלית זמיר: אמנם זאת הזדמנות לקבוע את זה בתקנות, זה איזשהו עיגון של המצב הקיים אם התקנות היו נמשכות גם השנה, אבל בעצם מה שקורה זה שהרבה מאוד נותני שירותים הם על בסיס מזומן בלי שום הגבלה והעסקים הקטנים הם על בסיס מזומן עד 15 מיליון שקלים.

דלית זמיר: כל עוד אין סיבה להבחנה הזאת, ההבחנה הזאת יוצרת קושי.

דלית זמיר: אני לא חושבת שזה מגיע לכדי מניעה משפטית.

דלית זמיר: זה לא בלתי אפשרי ברמה החוקתית.

משה גפני: ולכן מה היית מציעה?

דלית זמיר: היה נכון לעשות כלל שווה לכולם.

משה גפני: גם למעלה מ-15 מיליון שקלים.

דלית זמיר: או לקבוע לכולם רף נמוך יותר.

דלית זמיר: אם יש איזשהו סל תקציבי מסוים, לכאורה היה נכון לקבוע אותו.

משה גפני: את צודקת.

משה גפני: איך באמת את מסבירה את ההבדל?

איריס ויינברגר: אני אסביר.

איריס ויינברגר: לפי מה שדלית אומרת אפשר היה לקבוע עשרים מיליון על כלל נותני השירותים ואז הייתה אחידות, אבל אז היה קורה שהיינו פוגעים בעצם בנותני השירותים – רואי חשבון, עורכי דין, רופאים, אדריכלים וכולי, כל בעלי המקצועות החופשיים – שעד היום כולם היו על בסיס מזומן ולא משנה מה המחזור שלהם.

איריס ויינברגר: בעצם הייתי מרעה את מצבם.

איריס ויינברגר: אנחנו חשבנו שאנחנו עם הפנים קדימה.

איריס ויינברגר: הרעיון הוא שכל נותני השירותים יהיו על בסיס מזומן אבל צריך לעשות את זה בשלבים בגלל בעיה תקציבית בלבד.

טמיר כהן: כמה עסקים יש עם מחזור של עד עשרים מיליון?

שי דותן: עד 15 מיליון שקלים, אנחנו מכלילים 97-98 אחוזים מהעוסקים.

שי דותן: נשארו לנו שני אחוזים וקצת מהעוסקים כאשר מדובר בחברות גדולות ומבוססות כמו חברות הסלולר הגדולות או חברות כוח האדם.

משה גפני: מהם אתם לוקחים גמ"חים.

שי דותן: לא.

משה גפני: הם נותנים לך כסף שהם לא קיבלו.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

משה גפני: בקצרה כי אני רוצה לסיים את הדיון.

שמואל חרסט: בשם לה"ב.

שמואל חרסט: אנחנו מצטרפים למברכים וגם זה צריך להיות בפרוטוקול.

שמואל חרסט: אנחנו רואים בזה צעד גדול ומבורך.

שמואל חרסט: בקשר להערתו של ערן שבכל העולם נוהגים כך, אולי באמת מציון תצא תורה ותשנו את זה.

שמואל חרסט: אנחנו מיוחדים.

שמואל חרסט: תודה רבה.

ברוך שניר: כלכלן של התאחדות המלאכה והתעשייה.

ברוך שניר: אנחנו כמובן מברכים על הצעת החוק.

ברוך שניר: אני חושב שבגישה אסטרטגית זה היה נכון לפתור את הנושא ולעגן את הנושא דרך מגזר השירותים.

ברוך שניר: עדיין ישנה בעיה עם מגזר התעשייה ומגזר העסקים היצרנים הקטנים שכתוצאה מהגדרת המלאי שרשות המסים ציינה קודם, הם מוכנים ליזום מהלך בכיוון הזה אבל צריך להיות ער לעובדה שזה יוצר איזושהי אפליה בין מגזרים מסוימים כך שציבור מסוים עדיין לא יכול ליהנות מההטבה הזאת וצריך לתת על זה את הדעת ופתרון.

משה גפני: מה למשל?

ברוך שניר: אנשי רשות המסים ידעו.

משה גפני: תאמר לי מה המקרה.

ברוך שניר: עסק יצרני קטן בתחום התעשייה, מאחר שהוא מנהל מלאי, הוא לא יכול לעבור למע"מ על בסיס מזומן.

ברוך שניר: אז נוצרת אפליה כאשר עסק מסוים על בסיס שירותים אכן מקבל את ההטבה הזאת ועסק אחר לא מקבל אותה.

ברוך שניר: שוב, אני לא אומר לא לנקוט.

ברוך שניר: הראייה שפותרים את הבעיה במגזר השירותים היא מבורכת והיא מבורכת מנקודת המבט של העסקים הקטנים.

ברוך שניר: באשר לעלות התקציבית, אני רוצה לחדד נקודה.

ברוך שניר: בסך הכול מדובר על דחיית תשלומי מס בגובה האשראי המרבי שזה סדר גודל של 3.5-4 חודשים.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: העלות התקציבית זה לא נושא הדיון.

איתן צחור: לשכת עורכי הדין ויתר הלשכות המקצועיות מברכים מאוד על התיקון הזה, אבל בקשה אחת לי אל הוועדה, שיוקפד שהסעיף הזה יהיה אופציונאלי.

איתן צחור: כלומר, נישום לפי בסיס מזומן שמעוניין לדווח לפי בסיס מצטבר, כפי שהוא עשה עד היום, שהדבר יתאפשר לו.

איתן צחור: הדבר הזה לא ברור מנוסח החוק.

משה גפני: מי משיב לגבי התעשייה ולגבי הנושא של האופציה?

ערן יעקב: יש ועדת משנה שדנה בעניינים של עסקים קטנים וכמו שאמרת, עד שני מיליון שקלים.

ערן יעקב: אני אולי אעיר בעניין הזה שגם היום קמעונאים, למרות שיש להם מלאי, זכאים לבסיס מזומן מסיבות כאלה ואחרות כאשר חלק מהסיבות הן גם ברמת החשיפה.

ערן יעקב: זה היום, ברמה החוקית.

ערן יעקב: עד תקרה, הוא דיבר על עד מיליון ו-950, שזה המצב שם.

ערן יעקב: אתה מבקש לכאורה להרחיב את זה והדבר הזה נמצא בדיונים, גם בממשלה, גם בוועדה כזו ואחרת, בוועדות משנה שנמצאות כאן.

ערן יעקב: אם כן, זה בתהליך ויש דיונים.

משה גפני: אל תלך אופטימי.

ערן יעקב: אכן, אל תהיה יותר מדי אופטימי.

משה גפני: למה אי אפשר לתקן את זה עכשיו?

ערן יעקב: אני מסביר.

משה גפני: כי יש ועדות?

ערן יעקב: לא.

ערן יעקב: ממש לא.

ערן יעקב: ראשית, אין צורך.

איריס ויינברגר: אין צורך כי את התיקון אפשר לעשות גם בחקיקת משנה.

משה גפני: אז תעשו אותו.

משה גפני: אני מחכה לחקיקת המשנה לגבי החוק של הבגדים, של העמותות.

איריס ויינברגר: נכון.

איריס ויינברגר: אנחנו עובדים על זה.

ערן יעקב: לא הבאנו את זה?

משה גפני: אני חושב שהבאתם אבל לא שמתי לב.

איריס ויינברגר: אני מקווה מאוד שבשבועות הקרובים זה יהיה.

איריס ויינברגר: אנחנו עובדים על זה מאוד קשה.

משה גפני: השבועות הקרובים?

איריס ויינברגר: אני מקווה.

משה גפני: אם זה בשבועות הקרובים, אני עושה קידוש בשבת, בלי נדר.

משה גפני: אתם יודעים כמה זמן זה נסחב?

איריס ויינברגר: אנחנו עובדים על זה מאוד קשה.

איריס ויינברגר: יש מספר עובדים שעסוקים הרבה מאוד דווקא בנושא הזה.

משה גפני: מה לגבי האפשרות האופציונאלית?

איריס ויינברגר: זה בלתי אפשרי מבחינת האכיפה.

איריס ויינברגר: לא הזכרנו שמאחר שהוראת השעה של חקיקת המשנה פקעה בסוף דצמבר 2010, נכון שאם הצעת החוק הזאת עולה, שהיא תהיה רטרואקטיבית ל-1 בינואר 2011 כי בסך הכול נותני השירותים עד 15 מיליון שקלים עובדים באופן הזה.

משה גפני: אני אתכם.

משה גפני: מה שאתם מבקשים, אני מסכים.

איתן צחור: יש כאן החמרה רצינית.

איתן צחור: היום זה אופציונאלי.

משה גפני: האופציונאליות קיימת?

ערן יעקב: לא.

שי דותן: אנחנו צריכים לשקול את זה.

שי דותן: לבחון את זה.

איריס ויינברגר: להערכתי זה בעייתי למרות שאדם יכול להוציא חשבונית מס לפני המועד.

משה גפני: למה בן אדם רוצה לשלם טרם הזמן?

איתן צחור: אדם היום מדווח לפי בסיס מצטבר.

משה גפני: אם יש מקרה כזה שבן אדם צריך לשלם את המע"מ והוא רוצה לשלם לפני הזמן שהחוק מאפשר לו, אני מציע שהוא ייתן לי את הכסף, אני אעשה בזה כמה מצוות ואני אחזיר לו.

משה גפני: למה הוא נותן את זה לרשות המסים?

איתן צחור: למע"מ יש שני צדדים, צד ההוצאות וצד ההכנסות.

איתן צחור: אני עד היום דיווחתי לפי בסיס מצטבר וכל ההוצאות שלי לא היו לפי בסיס מזומן אלא לפי הוצאות וההכנסות שלי יכולות לבוא בשלב מאוחר יותר וגם הן לפי בסיס מצטבר.

משה גפני: ערן, תשיב.

משה גפני: אני מבקש תשובה מוסמכת.

ערן יעקב: נכון להיום מי שנמצא על בסיס מזומן, למעשה נהנה מכל העולמות.

איתן צחור: לא נהנה מכל העולמות.

ערן יעקב: נהנה מכל העולמות ואני אסביר.

ערן יעקב: למה הוא נהנה מכל העולמות?

ערן יעקב: מצד אחד בתשומות שלו הוא על בסיס מצטבר.

ערן יעקב: זה שהוא על בסיס מצטבר אומר, מר גפני, שבתשומות שלו הוא מקבל את זה מהר.

ערן יעקב: שהוא מגיש.

ערן יעקב: לעומת זאת, בעסקאות שלו הוא על בסיס מזומן.

ערן יעקב: זאת המשמעות של המצב היום.

ערן יעקב: זה אומר שהעוסק על בסיס מזומן נכון להיום נהנה מכל העולמות.

איתן צחור: אין דבר כזה.

משה גפני: ערן, העניין נגמר.

משה גפני: אני מבין שלכם יש נוסח.

ערן יעקב: אם אתה רוצה להפוך על בסיס מזומן גם בזה, אין בעיה.

ערן יעקב: אתה רוצה להרע את מצבם?

איתן צחור: לא רוצה להרע.

רוחמה אברהם-בלילא: מה הוויכוח הזה עכשיו?

ערן יעקב: אתה מערבב בין מס הכנסה למע"מ.

ערן יעקב: חד משמעית.

איתן צחור: אתה אומר דברים לא נכונים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא מבינה על מה הוויכוח כאן.

רוחמה אברהם-בלילא: האם אתה רוצה לטרפד את כל הצעת החוק הזאת ששנה אנחנו עובדים עליה ומסייעים למגזר הזה?

איתן צחור: לא, אבל צריך לתת את האופציה כפי שהייתה עד היום.

רוחמה אברהם-בלילא: בסדר, נעביר את הצעת החוק הזאת ואחרי כן יתאפשרו אופציות נוספות.

משה גפני: אני מבין שיש לכם נוסח שאתם רוצים שהוא יהיה.

ערן יעקב: כן.

משה גפני: ואתם רוצים גם לגבי התחילה.

משה גפני: יש תמיכת ממשלה, אם אנחנו הולכים לפי הנוסח הזה.

דלית זמיר: החלטת הממשלה הייתה לתמוך בטרומית בלבד.

משה גפני: השאלה אם יש התנגדות.

משה גפני: זה מתואם עכשיו עם הממשלה.

ערן יעקב: לא מתואם.

דלית זמיר: יש עוד משרדים חוץ ממשרד האוצר.

את אומרת שזה תקציבי?

יש התנגדות ממשלתית להצעה?

דלית זמיר: לא.

דלית זמיר: זה לא הגיע לוועדת שרים.

דלית זמיר: אין הסכמה.

משה גפני: אין התנגדות אבל אין הסכמה.

ערן יעקב: אמרנו שאין הסכמה.

משה גפני: מה הנוסח?

משה גפני: תקריאי את הנוסח.

ערן יעקב: אני רוצה להבהיר.

משה גפני: לא ביקשתי הבהרות.

משה גפני: החלטת ועדת שרים הייתה שמאשרים את ההצעה בטרומית.

משה גפני: אנחנו במהלך החקיקה תיאמנו את זה כל הזמן אתכם.

משה גפני: אמרתם שצריך שתבוא הצעת חוק ממשלתית כדי לצרף אותה יחד.

משה גפני: הממשלה תומכת בהצעת החוק הפרטית אבל היא רוצה שזה יהיה יחד עם הצעת החוק הממשלתית.

משה גפני: המתנו זמן רב ומכיוון שיש ויכוחים בין משרדי הממשלה, דבר שהוא נדיר מאוד, עדיין לא הגיעה הצעת חוק ממשלתית.

משה גפני: לכן, היות שאתם תומכים בזה ואנחנו הולכים עם הנוסח שלכם, ועד שזה יבוא למליאה לקריאה שנייה ושלישית תבוא גם הצעת חוק ממשלתית, אנחנו כמובן נאחד אותה.

משה גפני: בעיקרון, בגלל הפורמליסטיקה, לא הולכים לעכב את זה.

משה גפני: תקריאו את ההצעה.

איריס ויינברגר: 1.

איריס ויינברגר: בחוק מס ערך מוסף, התשל"ב-1975 (להלן – החוק העיקרי), במקום סעיף 24 יבוא: "24.

איריס ויינברגר: בשירות חל חיוב במס עם קבלת התמורה ועל הסכום שנתקבל".

איריס ויינברגר: 2.

איריס ויינברגר: בסעיף 29 לחוק העיקרי, בפסקה (11) המלים "בשירות שנתינתו מתמשכת ולא ניתן להפריד בין חלקיו" יימחקו, אחרי פסקה (1) יבוא: "(1א) בשירות שניתן על ידי עוסק שמחזור העסקאות שלו עולה על 15 מיליון שקלים וחלה עליו החובה לנהל פנקסי חשבונות לפי תוספת י"א להוראות מס הכנסה, ניהול פנקסי חשבונות (תיקון מס' 2), התשל"ג-1973, יחול החיוב במס עם נתינת השירות.

איריס ויינברגר: ניתן השירות כאמור חלקים-חלקים, יחול החיוב על כל חלק שניתן ובשירות שנתינתו מתמשכת ושלא ניתן להפריד בין חלקיו, יחול החיוב לגבי כל סכום ששולם על חשבון התמורה בעת תשלומו או עם גמר נתינת השירות לפי המוקדם מביניהם.

איריס ויינברגר: שר האוצר רשאי בתקנות להעלות את הסכום האמור בפסקה זו".

משה גפני: למה 15 מיליון?

משה גפני: אנחנו הגענו לפשרה על עשרים מיליון שקלים.

איריס ויינברגר: ההצעה שלנו מדברת על 15 מיליון שקלים.

משה גפני: עשרים.

משה גפני: הם מבקשים 25.

ערן יעקב: לא, 15.

ערן יעקב: חד משמעית, 15.

ערן יעקב: ממש לא.

ערן יעקב: בשום אופן.

ערן יעקב: אני מבין שהם ביקשו, אבל זה לא שוק בעניין הזה.

ערן יעקב: המשמעות היא שיש כאן חשיפה תקציבית.

משה גפני: אל תסבירו למה לא.

איריס ויינברגר: אם נעשה את זה רטרואקטיבי, את יוצרת רטרואקטיביות על כאלה שזה לא חל עליהם היום.

איריס ויינברגר: אחרת את פשוט ממשיכה את המצב של הוראת השעה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מסכימה.

משה גפני: בסדר.

איריס ויינברגר: אני אציין שמכוח סעיף 145(ג) לחוק התקנות יהיו באישור ועדת הכספים.

איריס ויינברגר: 3.

איריס ויינברגר: בפסקה (2), במקום "כאמור בפסקה (1)" יבוא "כאמור בפסקאות (1) ו-(1א)".

איריס ויינברגר: 4.

איריס ויינברגר: תחילתם של סעיפים 24 ו-29 לחוק העיקרי כנוסחן בסעיפים 1 ו-2 לחוק זה, יהיו ביום כ"ה בטבת התשע"א, ה-1 בינואר2011.

משה גפני: רוחמה, בסדר?

משה גפני: נקבל את זה?

רוחמה אברהם-בלילא: כן.

משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון מס' 41) (מיסוי על בסיס מזומן), התשע"א-2011 כפי שהקריאה היועצת המשפטית של רשות המסים.

משה גפני: ה צ ב ע ה הצעת החוק – אושר פה אחד תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לכם.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה אדוני היושב ראש.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא.