ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 543, 2011-06-19 09:00

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב לכל האורחים, כבוד שר התקשורת משה כחלון.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים ישיבה ראשונה היום של ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר היום בנוסח הרשמי, הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 50) (הגבלת התשלום והפסד הטבה בשל ביטול הסכם התקשרות(, התשע"א-2011, והצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – איסור על קנסות יציאה), התשע"א-2011.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת החוק, אדוני השר, באה להשלים את הרפורמה הגדולה שאתה מוביל בשוק התקשורת, שעיקרה הסרת חסמים, כדי לעודד תחרות שמביאה כמובן להוזלת המחיר.

כרמל שאמה-הכהן: שני ראשים להצעת החוק הזו.

כרמל שאמה-הכהן: הראש הראשון בעצם שבו אדם שכבר אישרת לו בעבר, יחד עם ועדת הכלכלה, להשתחרר ללא קנסות כבדים ממסלולים שונים, מחברות הסלולר, לא יקבל הפתעה בדמות תשלום מיידי עבור המכשיר שהוא לקח מראש, אלא ימשיך לשלם גם עבור המכשיר בתשלומים, כי שסוכם מראש ולא יצטרך לקחת את זה בחשבון ברצונו לעזוב חברה.

כרמל שאמה-הכהן: הראש השני של הצעת החוק מבורך, הוא בעצם מאחד את הנורמה שקבענו לחברות הסלולר, של ביטול קנסות היציאה בגין התחייבות למסלול, גם לכל ענף התקשורת הדיגיטלי, יס, הוט, חברות הכבלים והלוויין, חברות תשתית האינטרנט.

כרמל שאמה-הכהן: אין ספק שהשוק הזה, במכוון או לא במכוון, מחזיק עד היום את הלקוחות שלו במין עבותות של עלויות כבדות וסרבול במעבר ממקום למקום, דבר שפוגע בתחרות ובהתייעלות ובאיכות המוצר בסופו של דבר ובמחיר שמקבל הלקוח, וכולנו מכירים את התחושות של ציבור הלקוחות בעניין הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר לך שאני מסתובב ברחוב, בעקבות מה שאתה עשית, בישראל כבר הרבה שנים אין מלך, אבל נוצר מלך חדש ברחוב הישראלי.

כרמל שאמה-הכהן: זה דבר שצריך לחקור אותו.

כרמל שאמה-הכהן: וזה מסר גם לאנשי הציבור וזה מסר גם לגורמים העסקיים, גם לישיבה האחרונה שתהיה לנו, בשעה 14:00 לחברות המזון, לחברות החלב, שיש גבול למה שמעמיסים על הציבור והכי נכון והכי בריא לכולם זה ללכת בהיגיון ובהוגנות.

כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו נתחיל בהצגת החוק, רשות הדיבור שלך.

משה כחלון: בוקר טוב,אדוני היושב ראש.

משה כחלון: אני קודם כל מודה לך על המלים החמות, מלך זה קצת יותר מדי.

כרמל שאמה-הכהן: נוסיף את המרכאות, כדי שלא יהיו לך בעיות.

כרמל שאמה-הכהן: נשיא, כבר אמרו עליך.

משה כחלון: אנחנו לא בעד מלכים, אבל אנחנו נגד עבדות, שאף אחד לא יהיה עבד של אף אחד.

משה כחלון: אז באמת אני מודה לך, גם על המלים החמות, ולכם, אנשי הוועדה, על זה שהתגייסתם בלוח זמנים כזה קצר כדי לדון בהצעת החוק החשובה הזאת.

משה כחלון: לדעתי הצעת החוק הזאת היא מיותרת, החברות היו צריכות לעשות את זה לבד.

משה כחלון: לא יכול להיות שכל דבר שהוא צרכני ממדרגה ראשונה צריך לבוא בחקיקה.

משה כחלון: אני כבר מתחיל להרגיש לא נוח, כי דברים שנראים הגיוניים, אנחנו צריכים לבוא לכאן, ממשלתית, פרטית, ועדות שרים, להביא את כל העולם לפה כדי להגיד שהשמש זורחת בבוקר ושוקעת בערב.

משה כחלון: דברים כל כך ברורים צריכים להיות בחקיקה.

משה כחלון: אני חושב שהגיע הזמן שהחברות, באמת, כשאתם מגיעים לפה עכשיו כדי להתווכח אם חודש לכאן, חודש לפה.

משה כחלון: אתם לא יכולים להגיד שזה לא נכון שלא יהיו קנסות יציאה.

משה כחלון: אתם כבר מסכימים.

משה כחלון: אז כל הוויכוח אם לשבועיים, חודש, אם מערכת הסראונד עולה 3,990 או 1,430, אלה הוויכוחים שנשארו לנו.

משה כחלון: זאת אומרת על העיקרון כולם מסכימים, שאנשים לא צריכים להיות כבולים.

משה כחלון: הצרכנים צריכים להיות חופשיים, שיהיה להם חופש לבחור, ללא כל אזיקים ולא כבלים, תרתי משמע.

משה כחלון: לכן אני אומר, החוקים האלה כבר מיותרים.

משה כחלון: אני לא יודע מה החוק הבא שנחוקק, אדוני היושב ראש, אני ממש מדבר ברצינות, ואני פונה לחברות, אם יש עוד דברים כאלה, אל תעמידו אותנו במצב לא נוח.

משה כחלון: ממשלת ישראל כל היום מתעסקת עם קנס היציאה הזה ועם איזה עוולה צרכנית שלא מצליחים להתגבר עליה באופן רגיל.

משה כחלון: לכן אני מקווה שזאת הצעת חוק אחרונה שלנו בתחום הזה, וכשיש עוולות, תבדקו את עצמכם ותהיו קשובים לרחשי הלב של הציבור, ואיפה שהציבור צועק כנראה כואב לו, מי שצועק, כנראה כואב לו, תבדקו מה כואב ותעשו את זה לבד.

משה כחלון: זה מיותר להביא לפה את משרד המשפטים ומשרד האוצר ומשרד התקשורת וחברי כנסת כדי לחוקק או להגיע לפעולות שאתם צריכים לעשות אותן לבד.

נחמן שי: אז אתה רוצה להסיר את הצעת החוק הזאת?

משה כחלון: אני מוכן להסיר את הצעת החוק אם קנסות היציאה מבוטלים, ממש הרגע אני אסיר אותה.

נחמן שי: יכול להיות.

משה כחלון: אני מוכן.

משה כחלון: תראה, נחמן שי תמיד מצטיין ב---

כרמל שאמה-הכהן: אבל זה לא רציני.

משה כחלון: אז אני אתו, אין לי בעיה.

משה כחלון: אני זורם, עם נחמן שי אני זורם.

כרמל שאמה-הכהן: הבנתי, הוא התחיל.

נחמן שי: אני אומר שיכול להיות שהשר אומר דברים של טעם, באמת.

משה כחלון: זה קורה מעת לעת.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא מבטלים חתונה בחופה.

נחמן שי: לא, הוא אומר שאנחנו מאמינים בחקיקה, הוא אומר שדברים כאלה היו צריכים באופן טבעי להיעשות, חברות היו צריכות להרגיש שהן עוברות איזה שהוא סף.

כרמל שאמה-הכהן: זה נכון, יש נקודת אל חזור שעוברים אותה וזהו.

משה כחלון: דרך אגב, אני ממש לא נבהל מביטול החקיקה, אבל אני נבהל מהקנסות, זה מבהיל אותי יותר.

משה כחלון: על כל פנים, אני מאוד מקווה שאנחנו לא נידרש יותר לתיקונים צרכניים והם יבואו מהחברות עצמן.

משה כחלון: אלה הדברים ואני שוב מודה לך, אדוני היושב ראש.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני השר, ואנחנו עד עכשיו רק מסכימים ומברכים.

כרמל שאמה-הכהן: אני מאמין שאתה גם לא תכעס על הוועדה אם הוועדה תערוך כמה שינויים בהצעת החוק.

משה כחלון: כשמדובר בשכל ישר, אני תומך.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נתקדם בדיון.

כרמל שאמה-הכהן: יש עוד מישהו מהממשלה שרוצה לדבר?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: אז ראשון הדוברים, חבר הכנסת אופיר אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: תודה לך, אדוני היושב ראש.

אופיר אקוניס: תודה לך, שר התקשורת, ואני באמת מודה לך, שר התקשורת, באופן מיוחד, בשל ההסכמה שלך להצמיד את הצעת החוק הפרטית שלי ושל חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ’ שהנחנו בחודש ינואר, בעצה אחת איתך, דרך אגב, עם משרד התקשורת, עם הממשלה, הגשנו אותה, היא עברה כמה תלאות בדרך ובסוף הצלחנו לפני שבוע וחצי, בישיבה לילית של מליאת הכנסת, לאשר אותה ולהצמיד את ההצעות.

אופיר אקוניס: אני רוצה לנצל את ההזדמנות להודות גם ליושב ראש הקואליציה, להנהלת הקואליציה וליועצת המשפטית של ועדת הכלכלה ולצוות שלה ולמנהלת הוועדה שהצלחנו בסופו של דבר.

אופיר אקוניס: זה היה לא פשוט, הגענו גם לוועדת הכנסת, עד לשם הגענו, משום שהיה חבר כנסת מסוים שחשב שההצעה נכון שתידון בוועדת החינוך.

אופיר אקוניס: בסדר, בסוף אנחנו במקום הנכון, בזמן הנכון ואני מוכרח להגיד לך, לפני שאני מתחיל, השר, וגם לך, חבר הכנסת שי, אנחנו לא היינו מגיעים למצבים הללו, לחקיקה כזאת שבה הממשלה או הכנסת, שתיהן בשיתוף פעולה, מתערבות בשוק הזה, אילולא היינו מזהים כשל שוק.

אופיר אקוניס: אנחנו מגיעים למצב הזה משום שיש כשל שוק, מה לעשות.

אופיר אקוניס: בוודאי היה בתחום הסלולר, שמעתי את יושבת ראש האופוזיציה מדברת לפני חצי שעה ברדיו, כל דקה היא הזכירה את הביטוי 'כשל שוק'.

אופיר אקוניס: יושב פה יהודה סבן, כאשר התחלנו, אדוני השר, את החקיקה הסלולרית שבעצם פתחה את השוק הסלולרי לתחרות אמיתית, הוא אמר 'המדינה זיהתה כשל שוק', הציטוט מדויק, נכון, יהודה?

אופיר אקוניס: מאוד מדויק, אתה מייצג את משרד האוצר ולא את עצמך.

אופיר אקוניס: ההצעה הזאת, טוב היה אם לא היתה באה לאוויר העולם, אם החברות, חבר הכנסת שי, היו בעצמן מודיעות שהן לא... אגב, לא קוראים לזה קנס יציאה, אם אני לא טועה זה שווי הטבה, כך זה מוגדר.

אופיר אקוניס: מכבסת מלים שכזאת, אפשר לכבס הרבה דברים, אבל בסופו של דבר זהו קנס יציאה לא ראוי, לא נכון, לא מוסרי, והמצב הזה שבו קונסים מישהו שמבקש, מה הוא מבקש, בסך הכל?

אופיר אקוניס: לצאת, הוא מבקש להתנתק, זה דבר בלתי נסבל, זה לכבול את האזרחים לחברה כלשהי וזה, אדוני היושב ראש, זה חסם תחרות מספר אחת.

אופיר אקוניס: איך נפתרת ריכוזיות במשק?

אופיר אקוניס: איך פותחים תחרות במשק?

אופיר אקוניס: עם כל הכבוד, לא על ידי כתיבת מאמרים ולא על ידי מסות בעיתונים.

אופיר אקוניס: בסוף זה פה, בסוף זה מגיע לחקיקה, בסוף פותחים שוק לתחרות על ידי חוקים מהסוג הזה.

אופיר אקוניס: מכיוון שראיתי, אדוני היושב ראש, שהפצתם מסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

אופיר אקוניס: אני שמח שקלעתי לדעת גדולים בוועדה, המסמך אומר שבסופו של דבר מה שפותח תחרות, מה שמפרק ריכוזיות, זה רק פתיחת שווקים.

אופיר אקוניס: זה מה שבסוף פותח שוק לתחרות ואני חושב שההצעה הזאת, חבריי מהחברות ושר התקשורת, פותחת את השוק לתחרות אמיתית.

אופיר אקוניס: ירצה מישהו, יעבור, לא ירצה, לא יעבור, יילך לממיר הדיגיטלי, תנו לו את החופש לבחור.

אופיר אקוניס: וזה מה שאנחנו עושים היום.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ’, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטרפת לברכות של חבר הכנסת אופיר אקוניס וגם לעובדה שזאת אכן הצעת חוק משותפת שלנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נפגשתי עם כל חברות הכבלים ואמרתי להם את מה שאמר כרגע אופיר אקוניס, ש'אם הייתם מתנהגים בצורה יותר ערכית כלפי הלקוחות, יכול להיות שהחוק הזה לא היה צריך לקום'.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל עם זה, אני חושבת שאנחנו צריכים להתייחס, למרות שהצעת החוק שלי ושל חבר הכנסת אופיר אקוניס נצמדה להצעת החוק הממשלתית, אני חושבת, אדוני שר התקשורת, שגם בתקופה שהיו רפורמות גדולות מאוד לסלולר, שעליהן קיבלת הרבה מאוד קרדיט, ואחת מהצעות החוק גם היתה שלי ושל אופיר אקוניס, של ביטול קנסות יציאה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מאוד חששתי מזה שיהיו הרבה רפורמות במכה וזה יכול לפגוע באיזה שהיא דרך בשירות שהלקוחות יקבלו, ואנחנו עדים היום שמאוד קשה להשיג היום איזה שהיא חברת סלולר בטלפון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נמצאים שעות שלמות, לא שעות, אולי אני מגזימה, אבל מינימום חצי שעה להשיג מישהו מאחת מחברות הסלולר, כי אני מניחה שהן לא היו מספיק מודעים לזה שאתה רציני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשבאת ואמרת 'אני אעשה רפורמה', הם באיזה שהוא מקום חשבו שזה לא רציני ואולי אתה לא תעשה את זה באמת, ויכול להיות שבארץ שום דבר הוא לא רציני, אז אולי גם הרפורמה שלך לא תצא לפועל והיא יצאה, ואני חושבת שלא היה להם מספיק זמן התארגנות, אז אני כבר עכשיו רוצה להגיד לך, אדוני שר התקשורת, שאנחנו צריכים לקחת בחשבון בסופו של דבר מה לוקח עם הלקוח, הקצה, שירצה לפנות ולבטל או לא לבטל קנס זה או אחר, שלא יהיה מצב שהוא נפגע מהשירות בגלל שחברות הכבלים והלוויין לא מבינים שהרפורמה הזאת אכן רצינית.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, חבר הכנסת נחמן שי.

נחמן שי: בוקר טוב.

נחמן שי: אני מקבל בברכה את היוזמות של השר כחלון בתחום התקשורת, אני חושב שבאמת הוא הביא רוח חדשה ורעננה וחשיבה אחרת ואני מאוד מקווה שבסופו של דבר הלקוחות, הצרכנים ייצאו נשכרים מהחשיבה הזאת.

נחמן שי: לעניין שנידון לפנינו; לא כל דבר הוא כשל שוק.

נחמן שי: אתה יכול להכניס עוד שחקנים לשם, אתה יכול לפתוח את השוק הרב ערוצי לעוד שחקנים?

נחמן שי: זה נקרא כשל שוק, שאין לך מספיק שחקנים והשוק מתנהל על ידי מספר מצומצם של שחקנים.

נחמן שי: זה לא המקרה.

נחמן שי: אי אפשר, אין יותר פלטפורמות חדשות, אז אלה שיש, כבלים ולוויין, אולי עוד יהיו בעתיד, אז לכן זה לא כמו שעשית, השר, בנושא הסלולרי, נתת לעוד שחקנים.

נחמן שי: נראה, אני מאוד מקווה שהם ייכנסו וישחקו במגרש ויקבלו מחירים יותר נמוכים ואנחנו נצא נשכרים, זה גם עוד נחכה ונראה.

נחמן שי: אני מקווה.

נחמן שי: כאן אי אפשר להכניס שחקנים חדשים, לכן זה נכון שהם יתערבו.

נחמן שי: זה לא כשל שוק.

נחמן שי: כל דבר נעשה כשל שוק במדינת ישראל וישר עוברים לקוטג'.

נחמן שי: כל דבר הוא לגופו.

נחמן שי: במקרה הזה יש שני שחקנים, אי אפשר שיהיו אחרים, הם מתחרים בתוך עצמם.

נחמן שי: אפשר כמובן להציע לעוד, אבל זה כמובן לא ייצא לפועל.

נחמן שי: אני חושב שמאחר שבעיקרון הקנסות האלה הם כנראה נעשו בצורה מאוד שרירותית ואפילו גסה לפרקים, וגרמו לאנשים לוותר על מחשבות או יוזמות שהיו להם להחליף בין כבלים ללוויין, זאת היתה התחרות ואנחנו יודעים איך התרחשה התחרות, יש מקום להתערבות, יש מקום לעשות פה סדר ולחשוב מה אנחנו רוצים.

נחמן שי: אני חושב שלאחר שזה ייעשה, יכול להיות שהם בתוך עצמם כבר יגיעו להבנה שעדיף להגיע להסדרים אחרים ולהימנע, וזה בדרך שאתה מציע.

נחמן שי: מה שאני חושב זה איך בכל זאת, עם כל הרצון, לא להגיע לפגיעה עמוקה גם בחברות עצמן.

נחמן שי: זה לא שוק רווחי כמו שראינו פה מהמזכיר כמו שוק הסלולר, לכן צריכים לחשוב על לוח זמנים ועל הקלות מסוימות, להגיע למטרה הזאת אבל אולי עם גרזן טיפה יותר קהה כדי להגיע לזה.

נחמן שי: אני חושב שהרעיון והיוזמה והדברים שאתה אמרת בראשית דבריך גם כן יעשו את העבודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: עורך דין יורם מוקדי, סמנכ"ל תוכן ורגולציה.

יורם מוקדי: ברשותך, המנהל הכללי של הוט.

הרצל עוזר: בוקר טוב, תודה על זכות הדיבור.

הרצל עוזר: אני אתחיל ואומר שאנחנו לא נגד החוק.

הרצל עוזר: אנחנו חושבים שיש בעייתיות מסוימות בהחלה רטרואקטיבית שלו ואני רוצה להסביר.

הרצל עוזר: קודם כל אני אפתח בתיאור המצב הקיים.

הרצל עוזר: אני מסכים מאוד עם חבר כנסת שי, אין כשל שוק, יש תחרות קשה, ואין שני שחקנים.

הרצל עוזר: אנחנו מתמודדים מול ה-DTT, כמו שאתם יודעים, עם מאות אלפי לקוחות שכבר מצטרפים אליו.

הרצל עוזר: אנחנו מתמודדים מול תכנים באינטרנט, השוק הזה הוא שוק תחרותי בצורה בלתי רגילה.

הרצל עוזר: חברת הוט מאבדת מנויים מדי חודש, זה לא סוד.

הרצל עוזר: זה דבר אחד.

הרצל עוזר: דבר שני, יש תנועה בין החברות.

הרצל עוזר: זאת אומרת הלקוחות הכבולים לכאורה, יש תנועה של מעל 120,000 לקוחות כל חודש בין החברות.

הרצל עוזר: חלק מהלקוחות האלה אפילו עוברים למרות קנסות היציאה שלהם, מה שאתם קוראים קנסות, תיכף אני אתייחס לזה, כי במלחמה הקשה שיש בין החברות אנחנו לוקחים על עצמנו לא פעם את התשלום שנדרש הלקוח לשלם.

הרצל עוזר: המלה 'קנס' היא לא במקום והמלים 'החזר שווי הטבה' היא לא מכבסה, ברשותך, חבר הכנסת אקוניס, ואני אסביר מדוע.

הרצל עוזר: אנחנו לא קונסים את הלקוחות, אנחנו מציעים ללקוחות מאז ומתמיד מגוון של חבילות שבהן יש חבילה ללא התחייבות.

הרצל עוזר: הנה, רגולציה עצמית קיימת.

הרצל עוזר: אתם שואלים אם אנחנו לוקחים על עצמנו, זה קיים עכשיו, זה היה קיים לפני שנה, וזה קיים גם קודם.

הרצל עוזר: כל לקוח יכול להתקשר ולבקש להיכנס ולקנות חבילה ללא שום התחייבות.

הרצל עוזר: אנחנו במקביל הצענו לו גם אפשרות לקבל חבילה עם התחייבות כשבחבילה הזאת הוא קיבל הנחה.

הרצל עוזר: לדוגמה, אם הוא קונה טריפל, אז הוא משלם 315 שקלים במקום 400.

הרצל עוזר: חוץ מזה, הוא מקבל מאיתנו התחייבות שבמהלך תקופת ההתחייבות שלו לא נעלה לו את המחיר.

הרצל עוזר: חוץ מזה הוא מקבל מפעם לפעם גם הטבות מרחיקות לכת, כמו מסך טלוויזיה שעולה מעל 1,500 שקלים, כמו מערכת שמע שבימים אלה אנחנו נותנים לו, והלקוחות, מה לעשות, בוחרים, במרביתם, לקחת את החבילות היותר זולות.

הרצל עוזר: אגב, גם כשהיה קודם 36 חודש מול 18 חודש, היה לנו 36 חודשים התחייבות, 18 חודשים התחייבות וללא התחייבות---

אופיר אקוניס: מי שמקבל את מערכת השמע מתחייב ל-18 חודשים.

הרצל עוזר: כן.

הרצל עוזר: הוא יכול לא להתחייב, ועובדה שהלקוחות התחייבו, ומה שאנחנו בעצם אומרים ללקוח, את אותה רווחיות שיש לנו, שהיא לא גבוהה, כמו שאתם יודעים, המספרים ידועים, כאשר אנחנו יכולים לחלק את אותה רווחיות על פני תקופה יותר ארוכה, אנחנו יכולים לתת ללקוח יותר הטבות.

הרצל עוזר: אנחנו אומרים לו 'אנחנו ניתן לך עוד 100 שקלים בחודש, נחסוך לך 100 שקלים בחודש, ובלבד שתתחייב', כי אנחנו הולכים ומתקינים, אגב בניגוד לחברות הסלולר, עלות התקנה שעולה מאות שקלים, נותנים לו ציוד, נותנים לו ממירים, לפחות שניים בחינם, אם לא יותר, נותנים לו עוד כל מיני הטבות ואנחנו חייבים לראות את ההחזר הזה.

הרצל עוזר: ברגע שלא נוכל לעשות את זה , המשמעות ברורה.

הרצל עוזר: אז זה לא מכבסת מלים ואלה לא קנסות וזה לא שום דבר אחר, נתנו הטבה, זה הכל.

כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך, אדוני המנהל הכללי, אנחנו כבר כמה שנים אחרי, זו לא תכנית שאתם רוצים ליישם, אנחנו יודעים מה המשמעות.

כרמל שאמה-הכהן: זה מבלבל אנשים, הם לא מבינים את מלוא המשמעות ברגע שההטבה מפתה, הם לא מבינים את המשמעות שלה, מה זה אומר לגבי יכולת הבחירה שלהם בהמשך.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין למה הוט צריכה להתעסק במתן הטבות וחלוקת טלוויזיות במקום לספק את מה שאתם יודעים לעשות לא רע, את שידורי התוכן ושירות טוב וזה הכל.

כרמל שאמה-הכהן: למה לקשור אנשים בהטבות כספיות---

הרצל עוזר: לא, אני הסברתי שזה לא עולה---

כרמל שאמה-הכהן: תתמחר את הכל .

כרמל שאמה-הכהן: הרי אנשים לא יעזבו כל חודש חברה.

כרמל שאמה-הכהן: אנשים מתחברים לחברה, כל עוד לא רע להם, כל עוד אין להם הצעה יותר זולה, אין להם סיבה לעבור, לכן כל עוד אתה תתמקצע ותתייעל בנושא הזה, אתה לא תצטרך לחלק טלוויזיות.

הרצל עוזר: אני כן, לצערי, צריך לחלק טלוויזיות, כי יש תחרות.

הרצל עוזר: זו בדיוק הנקודה.

כרמל שאמה-הכהן: תנקז אותה למחיר.

כרמל שאמה-הכהן: מחיר משוחרר מהתחייבות, זו התחרות הכי טובה.

הרצל עוזר: כשהמחיר המשוחרר מהתחייבות קרוב לוודאי לא יוכל ל---

כרמל שאמה-הכהן: אוקי, זו הערתי.

הרצל עוזר: אני רוצה רגע לזוז קדימה, כי נתתי תיאור של המצב הקיים, אני רוצה להתייחס לקטע של ביטול ההתחייבויות בתחולה רטרואקטיבית ויש עם זה בעייתיות מסוימת.

הרצל עוזר: שוב, אנחנו לא נגד העניין הזה, כי ברור לנו שזה החוק שייכנס, אנחנו מבקשים רק להבהיר את המשמעויות שלו ולהגיד מה נדרש לעשות בו, איזה תיקונים.

הרצל עוזר: אני לא רוצה להתייחס לבעיה המשפטית שיש בעניין הזה של ללכת ולפתוח הסכם, ולקוח שנכנס לפני שלושה חודשים וקיבל מאיתנו 100 שקלים הנחה וקיבל מאיתנו מסך טלוויזיה חינם וקיבל התחייבויות שאנחנו לא נעלה את המחיר, שאת ההתחייבות הזאת אנחנו לא הולכים להפר, ובעצם באים ואומרים לו 'אוקי, אתה יכול מחר בבוקר להשתחרר'.

הרצל עוזר: הבעייתיות היא ברורה.

הרצל עוזר: אני רוצה להגיד שיש עוד נקודה.

הרצל עוזר: משווים אותנו כל הזמן לחברות הסלולר.

הרצל עוזר: בחברות הסלולר היסטורית הפרידו בין התשלום לזמן אוויר לבין התשלום למכשירים.

הרצל עוזר: כשהחוק הזה הוחל על חברות התקשורת, היה ברור לחלוטין שאת מה שהלקוח התחייב על המכשיר הוא ימשיך לשלם.

הרצל עוזר: ההתייחסות של החוק היתה שלא יוכלו חברות התקשורת לדרוש ממנו פירעון מיידי ויצטרכו להמשיך לגלגל את זה על פני החודשים.

הרצל עוזר: אצלנו, בתחום שלנו, אין הפרדה כזאת.

הרצל עוזר: כשהלקוח קנה חבילה, אז הוא קנה את החבילה, את התוכן, את המכשירים וכדומה, ואנחנו לא היינו ערוכים כי לא היה בזה צורך.

הרצל עוזר: אנחנו כרגע כמובן נהיה ערוכים קדימה, במבט רטרואקטיבי לא נוכל לחייב ולכן זה יוצר פה בעיה מאוד קשה ואנחנו מבקשים שלפחות בעניין הזה, שאם מחילים את החוק הזה רטרואקטיבית, לפחות את מה שניתן מעבר, מה שדומה ומקביל למכשירים הסלולריים, אצלנו זה ממירים, אצלנו זה מסכי טלוויזיה, מערכות שמע, פה תהיה לנו אפשרות לבקש מהלקוח לשלם את מה שהוא קיבל מעבר.

הרצל עוזר: זה דבר אחד.

אתי בנדלר: לפי איזה מחיר?

הרצל עוזר: במחיר שעלה לנו.

הרצל עוזר: אם אנחנו לוקחים מערכת שמע שעולה 4,000 שקל בשוק אבל אנחנו קנינו אותה ב-1,500 ונתנו אותה ללקוח לפני חודש, אז אם הוא רוצה להשתחרר מאיתנו, יואיל בטובו לשלם את ה-1,500 שקל האלה.

הרצל עוזר: לא יעלה על הדעת שהוא יקבל מכשיר לפני חודש וישאיר אותו אצלו ויעבור לחברת יס, כי יס מציעה לו מחיר יותר זול.

הרצל עוזר: זאת נקודה אחת.

הרצל עוזר: נקודה שנייה, ואני רוצה להבהיר, נדרש זמן התארגנות וזמן ההתארגנות עבור ההחלה הרטרואקטיבית חייב להיות גבוה משמעותית מאשר ההתחייבות קדימה.

הרצל עוזר: הזכירה פה חברת הכנסת ברקוביץ’ את מה שקורה בחברות הסלולר.

הרצל עוזר: אם אתם לא רוצים שהמצב הזה יקרה גם בחברות שלנו, אז אתם חייבים לתת לנו זמן להיערך, מכיוון שזה יכפיל או ישלש את מספר הפניות וזה מחייב הרבה יותר נציגי שירות.

הרצל עוזר: שתבינו את הסיטואציה, רק ככה לסבר את האוזן, מדי יום מתקשרים למוקד שלנו 60,000 איש, כל יום 60,000 ,על מגוון נושאים, לא בהכרח בקשה להתנתק, אבל סיוע, רישום, שאלות וכדומה.

הרצל עוזר: הכמות הזאת, מספיק שתגדל באחוזים בודדים, לא בהכפלה, זה יחייב אותנו לגייס נציגים.

הרצל עוזר: יש קושי מאוד גדול לגייס היום נציגים.

הרצל עוזר: חברות הסלולר נלחמות על גיוס נציגים ולא מצליחות.

הרצל עוזר: חברת פלאפון, ככל שידוע לי, החליטה לא לעשות סינון לנציגים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואם הייתם מעלים את השכר, גם היה קשה להשיג עובדים?

אופיר אקוניס: למה קשה להשיג נציגים?

הרצל עוזר: במצב רגיל קשה מאוד להשיג נציגים.

אופיר אקוניס: סטודנטים, צעירים, צעירות, לא רוצים לבוא?

הרצל עוזר: לא.

הרצל עוזר: צריך להבין, העבודה במוקדי שירות היא עבודה לא קלה, היא עבודה שהיא בסך הכל---

אופיר אקוניס: יש עבודות יותר קשות.

הרצל עוזר: ברור, אבל מדובר על חבר'ה צעירים.

הרצל עוזר: אני לא חושב ש---

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, אדוני, אם היית מעלה את השכר---

הרצל עוזר: אני לא חושב שאני צריך להסביר למה, העובדות מדברות בעד עצמן.

הרצל עוזר: קשה מאוד, בימים כתקנם, לגייס נציג שירות.

הרצל עוזר: קשה מאוד.

הרצל עוזר: היום המצב חמור שבעתיים כי חברות הסלולר לא מצליחות לגייס לעצמן.

הרצל עוזר: אם לא יהיה לנו את פרק הזמן להיערך לזה, אז יהיה לנו, שוב, גם אצלנו, אחרי שחברת הוט, אגב, שיפרה את רמת השירות שלה בצורה דרמטית, הורידה את זמן ההמתנה, בחצי השנה האחרונה הוא פחות מדקה.

הרצל עוזר: אתם מדברים שהולכים לחוק על שלוש דקות, פחות מדקה.

הרצל עוזר: כל שינוי שלא יאפשר לנו להיערך יקפיץ אותו לדקות רבות ותזכרו שאנחנו, בניגוד לחברות הסלולר, צריכים לגייס גם נציגי שירות וגם טכנאים, כי יהיה גל יותר גדול של לקוחות שעוברים.

הרצל עוזר: לכן חשוב מאוד בעניין הזה לתת את זמן ההיערכות הנדרש.

הרצל עוזר: משפט אחרון, רק על עוד סעיף קטן שנמצא בחוק הזה וזה הלקוחות העסקיים.

הרצל עוזר: אנחנו בעד להגן על הלקוחות הפרטיים, יותר מאשר הלקוחות העסקיים.

הרצל עוזר: זה מקובל עלינו, ללקוח באמת יש כוח מיקוח הרבה יותר גדול, רק הכלל שאומר שלקוח עסקי זה מעל 10,000 שקלים, אני רוצה לתקן את הדבר הזה.

הרצל עוזר: קרוב ל-90% מהלקוחות שלנו הם מתחת ל-10,000 שקלים, גם לקוחות מאוד גדולים.

הרצל עוזר: אנחנו מבקשים להעמיד את זה על 2,000 שקלים.

הרצל עוזר: דוגמה קטנה, רשת בתי מלון, שהיא לקוח עסקי לכל דבר, כשאנחנו הולכים ומקימים לה מיני מוקד ב-30,000 שקלים ומכניסים אותה להתחייבות, הרשת הזאת, גדולה ככל שתהיה, משלמת 6,000 שקלים בחודש.

הרצל עוזר: לקוחות מאוד גדולים בסופו של יום הם לא משלמים 200 שקלים לטלוויזיה, הם משלמים בסדרי גודל מאוד מאוד נמוכים.

הרצל עוזר: בסוף אתה לוקח לקוח שיש לו 500 ו-1,000 חדרים, או לקוח יותר גדול, והוא משלם 2,000, 3,000, 4,000, 5,000 שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: נציג חברת יס, מי מכם רוצה לדבר?

רון אילון: תודה על האפשרות לדבר.

רון אילון: אני בהחלט חושב שהכוונה טובה.

רון אילון: אני אקצר בדבריי, אני רק אאיר שלוש נקודות, שאני חושב שכולן נובעות ממקום אחד, מהעובדה שגזרו את הצעת החוק הזאת מעולם הסלולר, במקרה שלי לעולם הטלוויזיה בלוויין.

רון אילון: שלושה הבדלים משמעותיים; אחד, שיעור החדירה בסלולר.

רון אילון: שיעור החדירה עבר מזמן את ה-120%, 130%.

רון אילון: טלוויזיה זה רק 75% בתי אב, מה שמעיד כאלף מונים על כך שיש תחרות, זה לא מוצר שכולם חייבים אותו, מי שלא רוצה לראות לא רואה, ויש גם אלטרנטיבות.

רון אילון: שניים, רווחים.

רון אילון: כבלים ולוויין, כשבכבלים אני מתייחס לעולם הטלוויזיה, לא לעולם התקשורת, הפסידו בשנת 2010 200 מיליון שקלים, הסלולר הרוויח 3 מיליארד.

רון אילון: וההבדל השלישי והמהותי ביותר לענייננו זה העובדה שעם כל ה-8% שחל על חברות הסלולר, את המכשירים הם מוכרים ללקוחות, שם ה-8% לא חל.

רון אילון: מה הדברים שצריך לתקן על מנת שנוכל ליישם את זה באופן מיטבי?

רון אילון: אחד, זמן יישום.

רון אילון: אנחנו ראינו שבסלולר זמן היישום שניתן לחברות הוא חודש, התוצאה היתה עלייה של 80% בכמות השיחות למוקדים.

רון אילון: לנו יש בין 15,000 ל-20,000 שיחות ביום, עלייה כזאת דורשת מאיתנו יותר מלהכפיל את כמות העובדים שלנו ויש בעיה בלגייס עובדים.

אתי בנדלר: אתה מוכן לתאר לוועדה מה מבקשים הלקוחות באותם 15,000-20,000 שיחות ליום?

רון אילון: כן, בערך כ-40% מהשיחות זה שאלות בנושאים של הדרכה וטכני, איפה נמצאים הדברים, טיפול בתקלות.

רון אילון: החלק השני זה שאלות של בירור, החלק השלישי זה בקשה לשפר את המחיר, זה נושאים שקשורים לנושאים פיננסיים, הם רוצים להבין מה חייבו אותם בחשבונית, הם רוצים לשאול כמה עולה משהו, הם רוצים להסיר, או את כל החבילה, או חלקים מהחבילה.

אתי בנדלר: איזה אחוז זה מכלל הלקוחות?

רון אילון: נושאים פיננסיים, מהזיכרון, בערך כ-20%-25% מהשיחות הם בנושאים פיננסיים, כ-40% מהשיחות הם בנושאים טכניים, והשאר מתפלג לנושאים שונים.

רון אילון: זה פחות או יותר מגוון השיחות.

רון אילון: אין דרך בעולם להיערך לגל כזה של פניות בתוך חודש.

רון אילון: אני מבקש שהדברים האלה יירשמו בפרוטוקול, כדי שאם תהיה כאן הצעת חוק שאומרת שאנחנו צריכים לעמוד בזמני המתנה, אז תדעו שאמרנו לכם.

רון אילון: אין דרך בעולם לעמוד בזה, לוקח מספר חודשים טובים לגייס את האנשים האלה, להעביר אותם קורס, לא כל אדם שמגיע בתור סטודנט מוכשר ככל שיהיה, יודע להיכנס לעמדה ולענות ללקוחות.

רון אילון: יותר מזה, אין לנו עמדות.

אופיר אקוניס: ראינו את זה עליך.

רון אילון: דבר שני, אני מבקש שעל מנת להביא אותנו למצב הסלולרים, שמבחינת היושבים כאן אני מבין שהוא הסמן הימני, תחריגו את נושא הממירים מההצעה הזאת.

רון אילון: גם אם המחיר יהיה פעוט וסמלי.

רון אילון: הכוונה היא שבאותם 8% לא יילקח בחשבון הממיר.

רון אילון: זה אומר שהממיר יהיה מחוץ לעניין.

רון אילון: הממיר אצלנו הוא חלק מהתשתית---

נחמן שי: אבל בקנס, ממה הם מתפרקים כשהם שומעים את הקנס?

נחמן שי: הם מתפרקים מהאחריות לממיר.

רון אילון: הם מתפרקים מאחריות לחבילת התוכן.

רון אילון: אנחנו מבקשים שהממיר---

כרמל שאמה-הכהן: הוא מחזיר לך את הממיר, לא?

רון אילון: הוא מחזיר לי את הממיר, אבל אני הלכתי והתקנתי ואני הלכתי ואספתי.

רון אילון: הסלולר לא אסף ולא---

אופיר אקוניס: בחוק הגנת הצרכן יש לזה פתרון.

אופיר אקוניס: נטו 100 שקלים השארנו שם, היה ויכוח דומה לפני שנתיים, על תיקון 26 לחוק הגנת הצרכן, ושם אתם ביקשתם, אמרתם שזה עולה לכם כסף וטכנאי ומתקין ואישרנו 100 שקלים.

אופיר אקוניס: נדמה לי שזה מה שהיה.

תמר פינקוס: 100 שקלים בנוסף ל-5%.

רון אילון: אני מבקש שתמצאו לי את הטכנאי שמוכן לעשות את העבודה הזאת ב-100 שקלים.

אופיר אקוניס: לא הטכנאי, אתה מעסיק את הטכנאי.

קריאה: אתם אבל הצבעתם לזה אז.

אופיר אקוניס: נכון, הם הסכימו לזה.

כרמל שאמה-הכהן: מר יגאל אכטנברג, אמון הציבור, בבקשה.

יגאל אכטנברג: קודם כל אני רוצה להגיד שאנחנו באמון הציבור מטפלים בעשרות אלפי תלונות בשנה.

יגאל אכטנברג: 63% זה על תחום התקשורת ולכן להחיל את התקנות האלה על תחומים רחבים ככל האפשר זה רק לטובת הצרכנים.

יגאל אכטנברג: אני רוצה להגיד שמאז שעבר החוק על הסלולר חלה ירידה משמעותית בכמות התלונות בכל מה שקשור ליציאה ולכן אני מאחל גם לחברות הכבלים והלוויין, אני אומר לכם, שעם הזמן תחל ירידה אמיתית בדבר הזה.

יגאל אכטנברג: אני רוצה לדבר על שני דברים שעלו כאן.

יגאל אכטנברג: קודם כל הלקוח העסקי, אני יודע ששר התקשורת מודע לזה, גם ועדת הכלכלה, הלקוחות העסקיים הפכו עכשיו להיות הנפגעים העיקריים.

יגאל אכטנברג: אני אתן לכם דוגמה ללקוח עסקי.

יגאל אכטנברג: היישוב אלעד קיבל הטבה לסלולר וכל יישוב אלעד נחשב כלקוח עסקי ועכשיו אי אפשר לצאת, אחרי שנה וחצי, אין קנסות יציאה וכן הלאה.

יגאל אכטנברג: זאת אומרת כל מיני טריקים להעביר ללקוחות פרטיים---

כרמל שאמה-הכהן: יש לנו פתרון גם לזה.

יגאל אכטנברג: אני שמח לשמוע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי למה הוא מתכוון

יגאל אכטנברג: זאת אומרת היום חברות הסלולר מעבירות לקוחות רבים ללקוחות עסקיים, כי קנסות היציאה, 8% חל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אני גרה באלעד, אז מעבירים אותו לאלעד עכשיו?

יגאל אכטנברג: למשל את גרה באלעד---

משה כחלון: הם עשו קנייה משותפת בגלל שאלה חרדים.

יגאל אכטנברג: אבל עכשיו אם מישהו רוצה להתנתק מהסלולר, הוא לא יכול.

יגאל אכטנברג: דבר שני, בכל מה שקשור למכשירים.

יגאל אכטנברג: גם הסלולר וגם הממירים, אי אפשר להחיל את המחיר של הממיר או של מכשיר הטלפון ישר לזמן היציאה, זה המון כסף רק לשלם 3,000 שקל או 1,500 שקלים על כל ההטבות.

יגאל אכטנברג: רק הדבר הזה ירתיע את האנשים.

יגאל אכטנברג: זאת אומרת שאם אנחנו מתקנים את החוק, ברגע שיש התחייבות על מכשירים, צריך גם את זה להחיל לטווח ארוך.

יגאל אכטנברג: אם יהיה גרזן לחברות הכבלים והלוויין, זה יהיה בדיוק על אותן הטבות של מכשירי טלוויזיה ועל מכשירי השמע שהם נתנו וה-1,500 שקלים שיגידו עכשיו במזומן, או עכשיו מיד תשלם, זה יעשה צרות צרורות.

כרמל שאמה-הכהן: תודה, מר אכטנברג.

כרמל שאמה-הכהן: מי מהמועצה הישראלית לצרכנות רוצה לדבר?

כרמל שאמה-הכהן: מיטל בשרי, בבקשה.

מיטל בשרי: קודם כל המועצה לצרכנות מברכת על ההצעה הזאת.

מיטל בשרי: 36 חודשים לצרכנים להיות כבולים זה הרבה זמן, הן מבחינת הכבילה והן מבחינת קנס היציאה.

מיטל בשרי: אמר פה ידידי מר עוזר, ש'אנחנו ניתן לצרכנים הטבה בתנאי שהם מתחייבים', רק חבל שהמצב הזה לא תמיד הדדי.

מיטל בשרי: בפועל מה שקורה, מה שעולה מתלונות הצרכנים, שצרכנים מלינים על כך שלאחר שהם התקשרו חודשים ספורים לאחר שהם התקשרו עם החברה, מוסרים להם ערוצים פה ושם והצרכן לא יכול להתנתק, כי בחוזה ההתקשרות של החברות יש איזה שהוא סעיף שהם יכולים לשנות מדי פעם את הערוצים ולהחליף את ערוצים.

מיטל בשרי: הטענות של החברות האלה, שהם הפסיקו לקנות את הערוצים האלה, הערוצים לא משדרים, או שהערוצים האלה בתשלום, ובפועל הצרכן הזה תקוע עם החברה הזאת 36 חודשים ולא יכול לעבור לחברה אחרת.

מיטל בשרי: מה החשש של החברות?

מיטל בשרי: אם החברה נותנת שירות טוב, אז צרכן, אחרי 18 חודשים, יצטרף לחברה בשנית, לא צריך להיות חשש בעניין הזה.

מיטל בשרי: חשוב מאוד שהחברות האלה יעמדו בהתחייבויות כלפי הצרכנים והצרכנים לא יהיו תקועים איתם 36 חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: מר חיים סלוצקי, סלוצקי הפקות, בבקשה.

חיים סלוצקי: אני הייתי רוצה להסביר משהו.

חיים סלוצקי: אני חושב שהוועדה, כבוד השר, כבוד יושב הראש, חברי כנסת, אני הייתי רוצה להסביר שאני חושב שלא מבינים בכלל.

חיים סלוצקי: כשמדברים על כבלים ולוויין מאחורנית מסתתרים גופים פרטיים קטנים כמוני, מפיק שיש לו ערוץ פרטי, יש עשרות ערוצים שהם בבעלות פרטית שמופעלים על ידי הכבלים והלוויין וכל פגיעה שאתם פוגעים בכבלים ובלוויין בסוף נופלת על המפיקים ועל היוצרים, עלינו.

חיים סלוצקי: יש דברים שפשוט לא יוכלו לעמוד, אז כל מיני פגיעות שנעשו, אני לא מתערב, זה לא תפקידי, עם כל ה-DTT וכל מה שקרה, אבל עכשיו רוצים לעשות התנתקות מהיום למחר.

חיים סלוצקי: אני עובד עם ערוץ קטן, על תקציב שנתי.

חיים סלוצקי: אם מחר בבוקר הוא עוזב, אני מפסיד כסף מראש.

חיים סלוצקי: חייבים לתת טווח של לפחות שישה חודשים, או שנת כספים, שנוכל לעמוד בזה, אחרת אתם תמוטטו עשרות מפיקים וערוצים שהקהל רוצה לראות, רק לא נוכל לעמוד בייצור שלהם.

חיים סלוצקי: אם פתאום בבת אחת יעזבו לנו קבוצת אנשים, אתם אולי לא מבינים אבל חלקם של הערוצים הם ביחסית דמי מנוי מחולקים עם הכבלים והלוויין לפי מספר המנויים.

חיים סלוצקי: רוב הערוצים הם כאלה.

חיים סלוצקי: אלה ערוצים חשובים, חייבים להבין שכשאומרים כבלים ולוויין שמאחורנית יש עוד 50-60 גופים קטנים פרטיים שניזונים מזה ומייצרים את התעשייה הישראלית, עושים את היצירה הישראלית.

כרמל שאמה-הכהן: אז ההצעה שלך שהחוק יתחיל רק בעוד חצי שנה?

חיים סלוצקי: כן.

חיים סלוצקי: אין בררה אחרת.

חיים סלוצקי: אין בררה, אחרת אתם ממוטטים 50-60 גפים.

כרמל שאמה-הכהן: כמה הצעת המקורית של הממשלה?

משה כחלון: מיידי.

כרמל שאמה-הכהן: אוקי בסדר, הנקודה ברורה.

כרמל שאמה-הכהן: עורכת הדין קרן ציקרמן, היועצת המשפטית של 013, נטוויז'ן.

קרן ציקרמן: אני לא אכביר במלים על רמת התחרותיות בתחום הגישה לאינטרנט.

קרן ציקרמן: אני בטוחה שכולם יודעים שתחום הגישה לאינטרנט שככה נכנס גם הוא לתוך החוק הוא תחום תחרותי מובהק, מעולם לא היתה עליו רגולציה בתחום הצרכני, תקופות ההתחייבות עומדות על 12 חודשים ולא על 36, נראה לי שזה מהתחומים שדי ברור שהרגולציה עליהם לא צריכה להיות בתחומים האלה מכיוון שהתחומים האלה תחרותיים ולכן מסדירים את עצמם.

קרן ציקרמן: אין חסמי כניסה אמיתיים, יש כניסה של שחקנים כל הזמן, אבל אני לא חושבת שצריך להכביר על הדבר הזה במלים, אני רק אגיד, אולי, שהצעת החוק כפי שכבר אמרו כאן נלקחה מהרט"ן ושוכפלה לתחומים אחרים, ללא ביצוע ההתאמות הנדרשות.

קרן ציקרמן: התוצאה של הדבר הזה זה שההסדר הזה כלפי חברות שהן לא רט"ן מחמיר יותר מההסדר שנקבע לגבי הרט"ן ודי ברור שזה לא אמור להיות ככה בתחומים תחרותיים.

קרן ציקרמן: אנחנו מבקשים שההסדר יותאם לתחומים האלה, שתתבצע עבודה על ידי נציגי המשרד על מנת להתאים את זה ועל מנת ליצור הסדר לכל הפחות שווה בין חברות האינטרנט לבין חברות הרט"ן באופן שיאפשר לנו להחיל אותו על אותם לקוחות עסקיים, באופן שיאפשר לנו למכור גם אנחנו את המוצרים השונים שאנחנו מוכרים.

קרן ציקרמן: אני חושבת שלהחיל אותו באופן כזה יהיה לא נכון.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: עופר פרי, מנהל כללי של 012, בבקשה.

עופר פרי: בוקר טוב לשר, יושב ראש הוועדה, חברי כנסת.

עופר פרי: על פי תגובות הציבור אנחנו מברכים על החוק.

עופר פרי: אני חושב שנעשה דבר טוב.

עופר פרי: אני חושב שכרגע כשמשווים את חברות הרט"ן לחברות התשתיות, לחברות האינטרנט ולחברות המפ"א, מפעילות פנים ארצי, עושים טעות גדולה.

עופר פרי: אין חשבון כמו של לקוח אינטרנט, והיועץ המשפטי של 013 ביטא את זה מצוין, לחשבון של לקוח רב ערוצי, זה פחות מ-10%.

עופר פרי: אנחנו מדברים על חשבונות חודשיים של 30 ו-40 שקלים.

עופר פרי: מה יש להשוות את זה לחשבון של פי 10 של יס, או הוט או בזק.

עופר פרי: אנחנו לא משקיעים בציוד כמו שצוין פה, שמעתי על ההטבה של 4,000 שקלים, אז קצת לסבר את האוזן, 4,000 שקלים זאת הכנסה של 120 חודשים של חברת אינטרנט מלקוח.

עופר פרי: זאת אומרת 10 שנים, אני ממש מקנא בהרצל.

עופר פרי: אז אני חושב שעושים טעות כששופכים את התינוק ביחד עם המים.

עופר פרי: אי אפשר להשוות את חברות הסלולר, את חברות התשתיות, את חברות הטלוויזיה---

כרמל שאמה-הכהן: לקוח שרוצה לעזוב אתכם אחרי שהוא התחבר, מה הוא משלם היום, אם החשבון הוא כזה קטן?

עופר פרי: היום יש לו חשבון שנתי, אם הוא התחייב מראש ונתתי לו בגין זה הוזלה במחיר, אז הוא צריך להישאר שנה.

עופר פרי: זה הכל, אין לנו 36 ולא 24.

כרמל שאמה-הכהן: ואם הוא לא רוצה להישאר שנה?

כרמל שאמה-הכהן: הוא מצא משהו יותר טוב והוא רוצה לעבור.

עופר פרי: אז הוא נאלץ לשלם, כי נתנו לו הטבה, אבל לא כולם בהתחייבות לשנה.

עופר פרי: מי שלא בהתחייבות לשנה ולא קיבל מחיר זול בהתחלה---

כרמל שאמה-הכהן: מי שלא בהתחייבות, ממילא החוק לא משנה לגביו, אז בוא נעזוב אותו רגע בצד.

כרמל שאמה-הכהן: אלה שבהתחייבות, מה המשמעות שהוא רוצה להשתחרר מההתחייבות מבחינה כספית?

עופר לוי: הוא צריך לחכות לסוף השנה.

כרמל שאמה-הכהן: והיה והוא בכל זאת רוצה לעזוב?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים שלא יהיו חסמי מעבר, אז השאלה---

עופר לוי: אז צריך לבצע התאמות מסוימות.

עופר לוי: אסור להתייחס לחשבון של 30 שקלים לחשבון של 300 ו-600 שקלים.

עופר לוי: זה לא אותו דבר.

כרמל שאמה-הכהן: אם החשבון הוא רק 30 שקלים, כמה אתה רוצה לחייב אותו על זה שהוא רוצה לעבור?

כרמל שאמה-הכהן: הרי במקסימום הוא יכול להשאיר את החשבון, לשלם 30 שקלים והוא לא שואל אותך והוא עובר.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר, הוא לא רוצה לשלם פעמיים על אותו מוצר, כמה הוא כן צריך לשלם?

עופר פרי: כרגע הוא צריך לשלם עד סוף השנה.

כרמל שאמה-הכהן: אותו מחיר.

כרמל שאמה-הכהן: הבנתי, הקנס אצלכם הוא 100%.

עופר פרי: זה לא קנס, זו התחייבות שבגינה הוא קיבל הוזלה במחיר.

עופר פרי: אבל אם על חשבון כזה של 30 שקלים אנחנו גם רוצים לבטל את השנה הזאת, זה בעייתי מאוד.

עופר פרי: אנחנו חברות יותר קטנות, אנחנו משקיעים בציוד שיאפשר ללקוח להפעיל אינטרנט או תקשרות פנים ארצית ובמקרה הזה אני חושב שעושים טעות שמכניסים לאותה קטגוריה של חשבון של מאות שקלים עם חשבון של 30 ו-40 שקלים בחודש.

עופר פרי: דבר נוסף, יודע את זה שר התקשורת, אנחנו בתקשורת הפנים ארצית נמצאים כרגע בסיטואציה של כשל שוק.

כרמל שאמה-הכהן: העניין עם בזק?

עופר לוי: לא רק עם בזק.

עופר לוי: אנחנו נמצאים בסיטואציה של כשל שוק שכרגע לבטל את ההתחייבויות יכול לעשות קטסטרופה יותר גדולה בשוק ובצעדים שלכם, אם אתם רוצים לעודד את התחרות, התחרות הקווית שבחצי השנה האחרונה הולכת ונגמרת, זה יהיה מכת מוות, כי אותן חברות שעושות תקשורת פנים ארצית, נטוויז'ן, 012, אקספון ועוד חברה אחת או שתיים קטנות, כרגע הלקוחות יברחו מהן, כי המצב הנוכחי בשוק הוא מאוד בעייתי.

כרמל שאמה-הכהן: אבל לאן הלקוחות בורחים?

כרמל שאמה-הכהן: הם בורחים מחברה אחת, הם צריכים חיבור לאינטרנט, חברה אחרת שהיא יותר יעילה, יותר מ---

עופר לוי: לקוחות בורחים לבזק ולהוט שיכולות לתת להם הטבות, ששמענו אותם מקודם.

עופר לוי: הן יכולות לתת להם את הטריפל ולכאורה בטווח הקצר עשינו דבר טוב, לכאורה בטווח הקצר הלקוח מקבל מחיר יותר זול באינטרנט, אבל מה שיקרה, עוד טווח לא ארוך יישארו בסופו של דבר שתי חברות אינטרנט, וזו טעות לעשות את זה.

עופר לוי: כשל שוק כזה בתחום התקשורת הקווים כרגע יקבל, אדוני כבוד השר, תאוצה מאוד חזקה כתוצאה מביטול ההתחייבויות ובאנו לעשות משהו טוב ואנחנו עושים משהו רע.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד השר, אתה רוצה להגיב לזה?

משה כחלון: גם במפ"א יש קנסות יציאה?

עופר לוי: גם במפ"א זה התחייבות לשנה.

עופר לוי: אנחנו שמים ללקוח ציוד יקר ואני חושב שכרגע, אם אתה לא רוצה, כבוד השר, לחסל עוד יותר את התחרות הנפגעת שאתה מודע לה מהשבועות האחרונים, את המפ"א צריך להחריג מהחוק הזה, עד שזה יסתדר, עד שלפחות ועדת חייק תסיים את עבודתה, יהיה שוק סיטונאי, כי כל מה שבנינו בשלוש שנים וכרגע, חברי הכנסת, רצוי שתדעו, התחרות בקווי אחרי שלוש שנים של עבודה, חוץ מבזק ומהוט, יש כמה חברות קטנות שכרגע עובדות על 7.7%.

עופר לוי: אם אתם רוצים גם את זה לחסל, שזה יורד בשני הרבעונים האחרונים, החוק הזה מחסל את זה ובסופו של דבר יישארו רק שתי חברות טלפוניה קווית.

עופר לוי: אז עשה משרד התקשורת דברים טובים מאוד בתחום הסלולר, אבל את התקשורת הקווית, החוק הזה מחסל אותה.

משה כחלון: אני מבקש להתייחס לזה.

משה כחלון: אני רוצה לציין שהדברים שאמר המנהל הכללי של 012 הם נכונים, אנחנו כרגע נמצאים בבדיקה.

משה כחלון: אני לא אומר שיש כשל שוק או אין כשל שוק, הדברים האלה נבדקים עכשיו.

משה כחלון: קרה משהו בשוק המפ"א, במפעיל פנים ארצי, הדברים האלה נמצאים כרגע בבדיקה גם שלנו וגם של גופים נוספים, לכן, אדוני היושב ראש, יכול מאוד להיות שאנחנו לקראת הסוף נצטרך למצוא מענה לעניין הזה.

כרמל שאמה-הכהן: טוב.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

עופר לוי: תודה רבה.

עופר לוי: אני רוצה לסיים בשני דברים קטנים.

עופר לוי: בהחלט התחולה של חצי שנה זה זמן סביר.

עופר לוי: כולנו עובדים עכשיו לגייס את אותם עובדים, בדרך כלל סטודנטים.

עופר לוי: אנחנו נכנסים לתקופת הקיץ, יולי אוגוסט, אחרי זה יש גם חגים.

עופר לוי: אני מסכים עם מה שנאמר פה, אי אפשר לגייס את כמויות כוח אדם האלה, זה גידול של 30% ו-40% בכמות השיחות.

עופר לוי: עד עכשיו חלק מחברות הסלולר לא יצאו מהברוך של פברואר.

עופר לוי: עד עכשיו בחלק מהמוקדים של חברות הסלולר נמצאים באותו ברוך של פברואר.

עופר לוי: דבר אחרון, לגבי התחולה.

עופר לוי: מוגדר פה מנוי בחוק כגורם שמשלם 10,000 שקלים בחודש ומטה.

עופר לוי: אצלנו זה 99.9%.

רון אילון: גם אצלנו זה 99.9%.

עופר לוי: כלומר החוק בא להגן או לשפר את כוח המיקוח של הלקוח הקטן מול הלקוחות הגדולים שממילא הם מתזזים את חברות הסלולר או את החברות האחרות, עושים ביניהם מכרזים ויש להם כוח מיקוח.

עופר לוי: לנו, ללקוח של 30 שקלים, תעשו חשבון כמה זה 10,000 שקלים ב-30 שקלים לחודש, לכן זה לא רלוונטי לחלוטין והחוק הזה חייב לעבור התאמות לסוג החברות, לא יותר מ-500 שקלים לחודש, לגבינו, ללקוחות שמשלמים 30 ו-40 שקלים בחודש.

עופר לוי: כי אם לא, זה לא רלוונטי.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: מר דורי צ'יקו, מנהל רגולציה, בסלקום.

דורי צ'יקו: חשוב לי קודם כל להבהיר.

דורי צ'יקו: אני מדבר בתור סלקום שלנו בפעילות מפ"א, בפעילות תקשורת קווית ולא בפעילות סלולר.

דורי צ'יקו: פעילות התקשורת הקווית של סלקום מנוהלת על ידי חברת בת שלנו ואני רוצה לחדד נקודה אחת מאוד משמעותית.

דורי צ'יקו: סלקום פועלת בתחום התקשורת הקווית כמתחרה במונופול, כמתחרה בשוק מאוד מאוד בעייתי, מאוד מאוד קשה, שגם כבוד השר דיבר עליו לפני כמה דקות.

דורי צ'יקו: אנחנו נמצאים בסיטואציה שאנחנו מצד אחד אין לנו התנגדות להצעת החוק, ולהיפך, זה יכול לעודד, מצד שני נקודה אחת יכולה, לדעתנו, לגרום לזה שלא תהיה תחרות בשוק המפ"א, לפחות לא בנושא של הקמת תשתיות שזה אני חושב משהו שהמדינה רוצה לעודד וייווצר מצב שפשוט יהיה מתחרה אחד ואני אסביר למה.

אופיר אקוניס: איך אנחנו מגיעים לדיון על הטלפוניה הקווית?

דורי צ'יקו: הטלפוניה הקווית פה בפנים.

אופיר אקוניס: נכון, לא אצלי, בהצעה הממשלתית.

דורי צ'יקו: כדי להתחרות בבזק בטלפוניה הקווית, סלקום צריכה לפרוס תשתיות, להביא סיב אופטי לתוך הבניין של הלקוח.

דורי צ'יקו: הדבר הזה עולה סדר גודל של כמה עשרות אלפי שקלים כדי בכלל להגיע ללקוח, לפני שאני רואה את השקל הראשון.

דורי צ'יקו: אפשרות אחת שעומדת בפניי זה לבוא להגיד ללקוח, כשאני רק חותם איתו, תשלם לי את עשרות אלפי השקלים האלה.

דורי צ'יקו: אבל במצב הזה אני לא אקבל את הלקוח והלקוח לא יעבור אליי כי בזק לא מחייבת אותו בזה, כי בזק כבר שם, אין לה את העלות הזאת.

דורי צ'יקו: האפשרות השנייה שלי היא לבוא להגיד ללקוח, 'יש לי עלות של עשרות אלפי שקלים, אבל אני לא אחייב אותך בתמורה לזה שתישאר איקס חודשים, שנים', לא משנה כמה.

דורי צ'יקו: לכן כל מה שאנחנו מבקשים זה דבר פשוט.

דורי צ'יקו: כבוד היושב ראש אמר, לא לתת הטבות, להתמקד במחיר, זה מה שסלקום תקשורת קווית עושה, היא מתמקדת במחיר.

דורי צ'יקו: הבעיה היא, כדי לתת את השירות היא צריכה להבטיח לעצמה שעלות ההתקנה שלה, עשרות אלפי שקלים שהיא צריכה כדי לשים את הסיב האופטי בבית הלקוח, היא תקבל אותם חזרה אם הוא מתנתק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה את הדבר הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מרוויחים מיליארדים---

דורי צ'יקו: אבל חברת הכנסת, בואי נפריד---

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יכולה להפריד, זו אותה משפחה, מה זה להפריד?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלה אותם בעלים.

דורי צ'יקו: זו אותה משפחה, אבל אני לא אעשה את העסק הזה אם הוא לא יהיה רווחי ואם פר לקוח, העלות---

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה רוצה להרוויח מהלקוח ואחרי זה אתה מבקש שכשאתה כבר לא יכול להרוויח, להגיד לו 'עכשיו תקבל עונש, תחזיר לי את כל ה---

כרמל שאמה-הכהן: לא, אבל אני אגיד לך מה התשובה שלי.

כרמל שאמה-הכהן: את כל הדברים האלה, את כל העלויות האלה תתמחר מראש.

דורי צ'יקו: אני יכול, אתה צודק, כבוד היושב ראש, אבל אם אני אתמחר אותם מראש, אבל יש חברה אחת שאין לה את עלות ההתקנה, כי היא כבר שם, היא אצל הלקוח, אם אני אתמחר את זה מראש המחיר שלי יהיה יותר גבוה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תלכו למוצרי חלב.

דורי צ'יקו: המחיר שלי יהיה יותר גבוה מהמחיר של בזק ותישאר חברה אחת בשוק הזה, חברת בזק.

דורי צ'יקו: זה מה שיקרה.

דורי צ'יקו: חשוב להגיד שכשהולכים רטרואקטיבית, אז על אחת כמה וכמה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תעשו קוטג'ים---

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת ברקוביץ’.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לעזור להם.

דורי צ'יקו: צריך להבין שהצעת החוק באה ואומרת שלא תהיה השקעה בתשתיות, חברות לא ישקיעו, חברות שלא חייבות בכך, כמו חברות שיש להם שירות אוניברסלי, לא ישקיעו בתשתיות כי הם לא יראו את הכסף הזה בחזרה.

דורי צ'יקו: אם אני אתמחר את זה במחיר כמו שכבוד היושב ראש מציע, המחיר שלי יהיה גבוה ואף אחד לא יבוא אליי.

דורי צ'יקו: ואם אנחנו רוצים להשאיר מתחרה עם מחירים זולים יותר על המחירים שחברת בזק מציעה, אז לא צריך לעשות את זה והדרך היחידה היא לבוא ולהגיד 'אוקי, לקוח יקר, בהנחה שתחליט לעזוב', ורוב הלקוחות לא מחליטים לעזוב אבל אני צריך לקחת את זה בחשבון.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: גב' שרון פליישר, בזק.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: אם תוכלי להגיב.

בן יהודה: קודם כל אני אשמח להתייחס לדברים שנאמרו פה.

בן יהודה: אני אתייחס קודם לדברים שנאמרו על ידי עמיתי מסלקום לגבי דמי התקנה.

בן יהודה: קודם כל, גם בזק מגיעה להרבה בתים חדשים ולהרבה עסקים חדשים והיא צריכה להתקין בדיוק כמו שסלקום צריכה להתקין וזה עולה לה לא פחות מאשר זה עולה לסלקום והפרקטיקה הזאת של להגיד ללקוח בעת הרישום 'תדע לך, הכל פה בחינם', וביום שהוא עוזב פתאום בשורה קטנה בסוף אומרים לו 'תשלם 16,000 שקל', ואין סיכוי שהוא יוכל לשלם את זה ולכן הוא לא עוזב, אני חושב שהיא פרקטיקה שאסור לוועדה לתת לה יד.

בן יהודה: אם אתם באמת רוצים לקחת מהלקוח דמי התקנה, או שבאמת כמו שאמר יושב ראש הוועדה, תתמחרו את זה במחירים שלכם, או שתגידו לו ביום הראשון, 'תדע לך, זו עלות ההתקנה.

בן יהודה: אם אתה רוצה, תפרוס אותה לתשלומים'.

בן יהודה: יש הרבה דרכים לעשות את זה, אבל לא להגיד לו שהוא מקבל את ההתקנה בחינם ופתאום ביום שהוא רוצה לעזוב, אתם מתעוררים עם איזה---

דורי צ'יקו: הכיוון של בזק רק מוכיח את הבעיה התחרותית שתהיה, בדיוק את מה שאני אומר, בדיוק את זה שיישאר רק לקוח אחד.

דורי צ'יקו: אם בזק כל כך שמחים לעניין---

בן יהודה: בזק היא החברה היחידה שגובה מהלקוחות הפרטיים שלה דמי התקנה ביום שהם מתחברים לקו והם משלמים את זה.

אופיר אקוניס: אין תחרות בטלפוניה הקווית, זו חברה שעברה משליטה ממשלתית, שזה היה זוועה, לחברה פרטית וזה לא פחות זוועה מבחינה צרכנית.

אופיר אקוניס: יש חסם תחרות---

כרמל שאמה-הכהן: את סיימת?

בן יהודה: לא, ממש לא, אני מאוד אשמח לסיים וחבל שנאמרים פה דברים שאין מאחוריהם...

אופיר אקוניס: יש תחרות בטלפוניה הקווית?

בן יהודה: כן, אני אשמח גם להציג לך אותה.

בן יהודה: אני התכוונתי בדיון הזה בעיקר לדבר על נושא הקנסות, אבל היות ויש פה גופים כמו מנכ"ל 012, מר פרי, ששכח להגיד שבכלל הוא מדבר בשם חברת פרטנר, שזאת החברה הקטנה והמסכנה שמתמודדת מול בזק, בזק היא החברה היחידה שלא גובה בכלל קנסות בטלפוניה ומה שמבקש פה אדון פרי מהוועדה זה ללכת נגד הצרכן ובמקום להגיד; יופי, יש פה סמן אחד טוב שלא גובה קנסות ובוא נעשה את כולם כמו הטוב, בואו נעשה את כולם שכולם יגבו קנסות, בואו נגדיל את הקנסות.

בן יהודה: אני חושבת שצריך ההיפך, צריך לטפח את החברות שמתייחסות באופן נאות ללקוחות שלהם.

בן יהודה: לבזק בטלפוניה אין בכלל קנסות, אין בכלל התחייבות.

בן יהודה: באינטרנט אנחנו מחייבים את הלקוחות רק ל-12 חודשים והקנסות שלנו הם ממש לא 100% כמו שגובה פה---

עופר פרי: יש קנסות באינטרנט?

בן יהודה: אני לא הפרעתי לך כשדיברת.

בן יהודה: הקנסות שאנחנו גובים---

אתי בנדלר: כן, אבל אחרי שאמרת שאין קנסות, באינטרנט את עצמך אומרת שזה 12 חודשים.

בן יהודה: ההתחייבות היא ל-12 חודשים אבל קנס היציאה הוא קנס מאוד דומה לקנס שהוועדה מציאה פה ומבחינתי ההצעה שהוועדה מציעה היא תמונת ראי למה שבזק עושה גם ככה היום.

בן יהודה: הקנסות שלה הם לא 100% ממה שהלקוח אמור לשלם הלאה, כמו ש---

אופיר אקוניס: מה-8%, כמו שהממשלה מציעה?

בן יהודה: קצת יותר מ-8%, 15%, 20%, בסדר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה הרבה.

בן יהודה: אני לא מתנגדת ל-8%.

אופיר אקוניס: זו הצעת הממשלה, אצלנו זה 0.

בן יהודה: כשאתה מתמודד מול חברות שהקנס אצלם הוא 100%, כמו שהציג אדון פרי בחברה שלו, אתה לא יכול להיות ב-8% מ-100%.

בן יהודה: כשזה חל על כל השוק, אתה יכול להתאים את עצמך לדבר הזה.

בן יהודה: לא באתי לדיון הזה בשביל להסביר את זה, אבל היות ונכנסו פה ויש פה חברות שבאות וחושבות שהרגולציה היא זו שתפתור להם את הבעיות התחרותיות, אז גם אנחנו ככה יודעים להיעזר ברגולציה.

בן יהודה: ובעצם מה שמבקש פה אדון פרי זה להעניש את הלקוחות.

בן יהודה: בעצם לקוחות שהיום יש להם הסדר טוב, לבוא ולהקשות עליהם ולעשות להם הסדרים, להעניש את הצרכן, במקום להקל על הצרכן.

בן יהודה: דבר נוסף, חבל ששר התקשורת עזב, אבל לגבי האמירות שאמר פה שר התקשורת, אני שמחה מאוד שהמשרד יבדוק את כל מה שהוא רוצה לבדוק, אבל בסך הכל כל מה שהשתנה בשוק, זה לא שקרה משהו דרמטי בשוק הטלפוניה הנייחת.

בן יהודה: להיפך, הדברים הולכים בדיוק באותה הישורת כבר זמן רב.

בן יהודה: הדבר היחיד שקרה זה שפתאום 012 נהיה פרטנר ו-013 היא סלקום וסלקום ופרטנר רוצות להילחם בבזק.

בן יהודה: שום דבר אחר לא קרה בשוק.

בן יהודה: הערה אחת לגבי תזכיר החקיקה עצמו.

בן יהודה: יש פה, לדעתי, לאקונה שבסופו של דבר היא לאקונה צרכנית.

בן יהודה: תסקיר החקיקה מדבר על 8% קנס מהחשבון של הלקוח.

בן יהודה: הלאקונה היא שכרגע הצעת החוק בנויה בצורה שהלקוח ישלם 8% מהחשבון שלו ולא מהחשבון על השירות הספציפי שאותו הוא רוצה לעזוב.

בן יהודה: יכול להיות לקוח שנמצא היום בכמה שירותים והוא רוצה לעזוב רק שירות אחד מבין כולם ולפי הצעת החוק כרגע הקנס שהוא ישלם.

בן יהודה: ..

בן יהודה: לדוגמה לקוח שירצה לעבור רק מהאינטרנט, הוא יצטרך לשלם את הקנס על הטלוויזיה, שהוא בכלל נשאר בטלוויזיה, הוא לא רוצה לעזוב את שירות הטלוויזיה.

בן יהודה: לכן אני חושבת שה-8% צריכים להיות מהשירות שהוא עוזב ולא מכל החשבון של הלקוח.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

מיכל רפאלי כדורי: אני מבקשת עוד הערה.

מיכל רפאלי כדורי: זה מצטרף להבחנה בין מנוי עסקי ומנוי פרטי.

מיכל רפאלי כדורי: ההגדרה כאן מדברת על מנוי כמנוי שמשלם פחות מ-10,000 שקלים ואני חושבת שהמבחן של הטלוויזיה הרב ערוצים לצורך העניין הזה צריך להיות מספר ממירים ואנחנו מבקשים שייכתב מנוי שיש לו מעל 10 ממירים, לצורך ההבחנה בין פרטי לעסקי.

כרמל שאמה-הכהן: כשנגיע לסעיף הספציפי.

כרמל שאמה-הכהן: מי משיב בשם הממשלה לטענות הכלליות שהועלו פה?

נוגה רובינשטיין: אנחנו נתייחס לשאלות פרטניות גם לאורך הקראת תיקון החקיקה, אבל אני רוצה לומר כמה נקודות.

נוגה רובינשטיין: קודם כל, תיקון החקיקה הזאת הוא המשך טבעי גם של הצעת החוק שהיתה כאן בסוף שנת 2010 אבל גם לתהליך ארוך שהמשרד קיים כבר בשנת 2010 ביחס לכל השוק.

נוגה רובינשטיין: המשרד עוסק בעניין הזה למעלה משנה.

נוגה רובינשטיין: חוסר ההיגיון שבקנסות שבתשלומי היציאה הוא זה שהביא לדיון כאן, זה חוסר היגיון שבא לידי ביטוי גם בתלונות שהובאו בפני מועצת הכבלים והלוויין בנושא השידורים וגם בתלונות שהובאו בפני המשרד לגבי כל השווקים כמעט שנמצאים כאן ומוסדרים במסגרת החוק, אז לא משנה אם כן נקרא לזה כשל שוק או לא נקרא לזה כשל שוק.

נוגה רובינשטיין: בסופו של דבר יש כאן בעיה של צרכנים לעבור מחברה לחברה, בעיה שיוצרת מניעה מצד צרכנים לעבור מחברה לחברה.

נוגה רובינשטיין: ההנחה היא שלקוח לא מתחבר בשביל להתנתק.

נוגה רובינשטיין: אם לקוח מתנתק, כנראה יש לו סיבה.

נוגה רובינשטיין: ואנחנו גם לא אומרים, וצריך לשים לב לזה, שבכלל לא יהיה קנס יציאה או בכלל לא יהיה החזר על הטבה.

נוגה רובינשטיין: אנחנו מציעים שיעור של 8% שלגבי אותם 8% הלקוח יצטרך לשלם תשלום מוכפל בחשבונות שנותרו לו לשלם על פי ממוצע, אותו הסדר שבא לפני הוועדה כאן בחודש דצמבר ולכן אותו שיעור גם מאפשר מצד אחד גמישות ומצד שני לא מונע מלקוחות לעבור מחבר לחברה.

נוגה רובינשטיין: לגבי מה שעלה כאן מצד נציג חברת סלקום בהקשר של המפ"א.

נוגה רובינשטיין: צריך לזכור שחברות המפ"א הכללי ייחודי הן אותן חברות שקיבלו רישיון, או מפעילים שקיבלו אפשרות, לפרוס תשתית באזורים מסוימים בארץ, לא בכל רחבי הארץ.

נוגה רובינשטיין: זאת אומרת בניגוד לשתי החברות האחרות שחייבות לפרוס בכל רחבי הארץ אלה יכולים לפרוס רק באזורי השמנת וכך הם עושים.

נוגה רובינשטיין: זאת אומרת מלכתחילה הם פורסים את התשתית במקומות שמשתלם להם.

נוגה רובינשטיין: הם פורסים את התשתית במקומות שמשתלם להם ומאפשרים למי שהם נותנים לו את השירות אפשרות בחירה בינם לבין מישהו אחר, ולכן לכבול את אותם צרכנים שהגיעו אליהם במסגרת המפ"א הכללי ייחודי בקנסות שהם מאוד מאוד גבוהים, וגם על כך יש תלונות שהגיעו למשרד, זה נראה לנו דבר שהוא לא סביר.

כרמל שאמה-הכהן: יש לי שאלה, גב' רובינשטיין, שמענו פה שתי טענות, אחת של כמעט כל החברות, שהרגולציה הזאת תוביל להצפת המרכזיות שלהם וקושי בגיוס כוח אדם וכוח אדם יקר ומצד שני הקנסות האלה כבר לא דבר כבד, כלומר מבחינה כספית כבר לא מדובר בכספים גדולים.

כרמל שאמה-הכהן: למה בכלל לא ללכת על ביטול הקנסות בכלל?

כרמל שאמה-הכהן: מה השיקול?

כרמל שאמה-הכהן: ברגע שירדנו לאחוזים בודדים, למה כבר לא 0 ולהוציא את כל המנגנון הזה בכלל, את כאב הראש גם לחברות וגם לצרכנים.

כרמל שאמה-הכהן: כמו שאני קונה כל יום במכולת, אני יכול לעבור למכולת השנייה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מתכוון להצעת חוק שלי ושל חבר הכנסת אקוניס.

כרמל שאמה-הכהן: אני מתכוון להצעת החוק הממשלתית שתעבור שינויים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל שלנו היא 0.

כרמל שאמה-הכהן: שלכם עוסקת בלוויין, אנחנו מדברים עכשיו על הכל.

נוגה רובינשטיין: קודם כל, אם החברות מעוניינות להציע 0, זה בסדר, הן לא חייבות להציע את ה-8%.

נוגה רובינשטיין: זה בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אני שואל אתכם למה אתם לא הלכתם על 0?

נוגה רובינשטיין: אני מיד אעביר את המיקרופון לדר' אסף כהן, סמנכ"ל כלכלה.

נוגה רובינשטיין: אני רק אגיד במשפט שה-8% מאפשרים מצד אחד גמישות שאנחנו מכירים בצורך שבשוק תהיה גמישות ביחס ללקוחות שרוצים ומוכנים להתחייב בהתחייבות אמיתית.

נוגה רובינשטיין: הרי מה אמר כאן המנהל הכללי של הוט?

נוגה רובינשטיין: הוא חושש שאתמול התחייבו, כולם מחר ירצו להתנתק.

נוגה רובינשטיין: זאת אומרת שאולי הלקוחות שאתמול התחייבו לא באמת רצו להתחייב בהסכם שעליו הם חתמו.

נוגה רובינשטיין: אנחנו מכירים בזה שיש לקוחות שבאמת ירצו להתחייב על מנת לקבל הטבות או הנחות או הסכם שונה, אבל אנחנו רוצים למצוא את הנקודה שבה מצד אחד תהיה אפשרות לאותה גמישות, ומהצד השני הגמישות שתוצאתה בסוג של קנס יציאה לא תהיה כזאת שתמנע מעבר של לקוח מעברה לחברה.

נוגה רובינשטיין: זאת הנקודה הראשונה.

נוגה רובינשטיין: הנקודה השנייה, לגבי הצפת מרכזיות.

נוגה רובינשטיין: גם הטענה הזאת מניחה שמחר בבוקר כל הלקוחות ירצו להתנתק.

נוגה רובינשטיין: אני חושבת שכולנו תחת ההנחה שללקוחות מגיעה אפשרות בחירה ולא צריך לכבול אותם.

נוגה רובינשטיין: אם לקוחות רוצים לעבור, צריך לתת להם את השירות.

נוגה רובינשטיין: התסקיר הזה פורסם כבר בחלק הראשון של חודש פברואר, היתה כבר תקופת זמן להיערכות---

רון אילון: את מצפה שניערך על חוק שלא קיים?

רון אילון: אני לא מבין.

רון אילון: ברגע שאת כותבת תסקיר, אנחנו צריכים להיערך?

נוגה רובינשטיין: לא, אני מצפה לזה שתביאו בחשבון את זה שיכולה להיות כזאת---

רון אילון: הם עושים חקיקה רטרואקטיבית---

הרצל עוזר: נתחיל לגייס נציגים כי הולך להיות חוק?

רון אילון: מה יותר הגיוני מלבקש זמן ליישם?

רון אילון: הרי הוויכוח הוא לא על מהות העניין בכלל.

נוגה רובינשטיין: תחליט הוועדה על זמן ליישום, זה בסדר.

רון אילון: הוא שאל מה עמדתכם.

רון אילון: אתם מביאים פה הצעת חוק שברגע שיוצאים מכאן היא מיושמת?

כרמל שאמה-הכהן: מר אילון, אמרתי שיש לכם טענה חזקה בעניין, למה אתה מפריע לה?

קובי שמש: בחוק ההסדרים המקורי דובר על להכניס את הכבלים והלוויין, ביטול כל קנסות היציאה כבר בשנה שעברה וזה כבר יצא.

קובי שמש: כלומר כולם מודעים לתהליך הזה, מעל שנה זה כבר נמצא על השולחן.

הרצל עוזר: אבל מה היינו אמורים?

הרצל עוזר: להתחיל לגייס נציגים שנה שעברה?

הרצל עוזר: שנה שלמה לגייס עוד 2,500 נציגים ונשים אותם בסטנד ביי?

נוגה רובינשטיין: הצעת החוק הזאת היא גם הזדמנות, היא לא רק סיכון, היא גם הזדמנות לכל אחד מהמפעילים לנסות ולגייס לקוחות שירצו להתנתק ממפעיל אחד ולעבור גם אל המפעיל השני.

נוגה רובינשטיין: הציון שהצעת החוק יצאה בפברואר, זה מכיוון שכבר הסיפור הזה נמצא למעלה משנה.

נוגה רובינשטיין: זה לא נופל עליכם כרעם ביום בהיר, ולכן י כולה להיות איזה שהיא תקופה של היערכות, אני חושבת שתקופת ההיערכות צריכה להיות מינימלית והתקופה הזאת צריכה להיקבע כאן, אבל שלא נחשוב שמדובר כאן באיזה שהיא הפתעה מוחצת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אנחנו יודעים מה זה עשה לחברות הסלולר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי אפשר להתעלם מזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תאמיני לי, בתור זו שהגישה את שתי הצעות החוק לביטול קנסות יציאה, ואני מאוד בעד זה, אני חושבת שאין שום סיבה לבוא ולגרום למצב שהלקוח בסופו של דבר סובל, כי היום מי שסובל במדינת ישראל זה הלקוח של סלולר, של סלקום, פלאפון, פרטנר, את לא מסוגלת להשיג אף אחד.

נוגה רובינשטיין: זה סוג של חשבון נפש שחברות הסלולר צריכות לעשות, למה כל כך הרבה לקוחות רוצים להתנתק מהן.

רון אילון: אז למה את מענישה את הלקוחות?

רון אילון: בחשבון הנפש הזה שלך?

נוגה רובינשטיין: הכל תלוי בך, תיתן שירות, תיתן מוקדים, לא ירצו להתנתק כל כך הרבה.

כרמל שאמה-הכהן: נא להתחיל בהקראה, בבקשה.

טל רוזנפלד: (מקריאה): "הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 50) (הגבלת תשלום והפסד הטבה בשל ביטול הסכם התקשרות), התשע"א-2011".

טל רוזנפלד: "תיקון סעיף 51א.

טל רוזנפלד: 1.

טל רוזנפלד: בחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 51א(ב), בהגדרה "מנוי", בסופה יבוא "למעט מי שהתקשר בהסכם התקשרות משולב כהגדרתו בסעיף 51ד(א)".

טל רוזנפלד: "הוספת סעיפים 51ד ו-51ה.

טל רוזנפלד: 2.

טל רוזנפלד: לפני סעיף 52 לחוק העיקרי, תחת כותרת פרק י"א יבוא: "הגבלת תשלום והפסד הטבה בשל ביטול הסכם התקשרות עם בעל רישיון או הסכם התקשרות משולב.

טל רוזנפלד: 51ד.

טל רוזנפלד: (א) בסעיף זה – " "בעל רישיון" – לרבות בעל רישיון לשידורים ולמעט בעל רישיון רדיו טלפון נייד; " "בעל רישיון רדיו טלפון נייד" – בעל רישיון כהגדרתו בסעיף 51א(א); " "הסכם התקשרות" – הסכם התקשרות עם בעל רישיון או הסכם התקשרות משולב; " "הסכם התקשרות עם בעל רישיון" – הסכם עם בעל רישיון לרכישת שירותיו, או לרכישת שירותיו ושירותים של בעלי רישיון אחרים; " "הסכם התקשרות משולב" – הסכם עם בעל רישיון או בעל רישיון רדיו טלפון נייד, לרכישת שירותים של בעל רישיון, אחד או יותר, ושירותים של בעל רישיון רדיו טלפון נייד.

טל רוזנפלד: " "ממוצע החשבונות החודשיים" – ממוצע החשבונות החודשיים של המנוי בעבור שירותי בעל רישיון הניתנים מכוח הסכם התקשרות עם בעל רישיון או שירותי בעל רישיון ושירותי בעל רישיון רדיו טלפון נייד, הניתנים מכוח הסכם התקשרות משולב, שצרך המנוי במהלך תקופת ההסכם עד למועד ביטולו, והכל למעט שירותי השכרה או השאלה של ציוד קצה; " "מנוי" – אחד מאלה, לפי העניין: "(1) מי שהתקשר בהסכם התקשרות עם בעל רישיון וממוצע החשבונות החודשיים שלו נמוך מ-10,000 שקלים חדשים; "(2) מי שהתקשר בהסכם התקשרות משולב, בין השאר לקבלת שירותי רדיו טלפון נייד למאה קווי טלפון לכל היותר, ואשר ממוצע החשבונות החודשיים שלו נמוך מ-10,000 שקלים חדשים; " "סכום התקרה" – 8% ממוצע החשבונות החודשיים, כשהוא מוכפל במספר החודשים שנותרו עד תום תקופת ההתחייבות; " "תקופת ההתחייבות" – תקופה הקבועה בהסכם ההתקשרות כשביטול ההסכם על ידי המנוי במהלכה כרוך בתשלום ובהפסד הטבה; " "תשלום" – לרבות החזר הטבה שניתנה למנוי בעת ההתקשרות בהסכם ההתקשרות ובמהלך תקופת ההתקשרות; "(ב) ביטל מנוי את הסכם ההתקשרות במהלך תקופת ההתחייבות, לא יגבה ממנו בעל רישיון או בעל רישיון רדיו טלפון נייד, לפי העניין, תשלום, ולא ימנע ממנו הטבה שהיה מקבל אלמלא הביטול אם שיעורם הכולל עולה על סכום התקרה; על אף האמור רשאי בעל הרישיון כאמור לגבות את יתרת תשלומי המנוי בעבור ציוד הקצה כאמור בסעיף 51ה וחובות שצבר המנוי.

טל רוזנפלד: "(ג) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מכל זכות הקיימת למנוי לפי הוראות כל דין".

טל רוזנפלד: מה שהסעיף קובע זה בעצם שכשמנוי רוצה להתנתק, בעל הרישיון יוכל לגבות ממנו סכום מקסימלי של 8% בממוצע החשבונות החודשיים שלו עד אותו יום, כפול יתרת החודשים שנותרו לאותו מנוי עד תום תקופת ההתחייבות.

טל רוזנפלד: מה שיש פה בהגדרות שחשוב לציין זה קודם כל את ההגדרה 'מנוי', שרק מי שנכנס בגדר ההגדרה בעצם חל הסעיף.

טל רוזנפלד: מנוי לצורך העניין הזה זה מי שממוצע החשבון החודשי שלו הוא נמוך מ-10,000 שקלים חדשים.

טל רוזנפלד: יש עוד חלק להגדרת מנוי, רק נחזור להסכם התקשרות.

טל רוזנפלד: בגלל שאנחנו יודעים שרבים מאוד מהסכמי ההתקשרות בשוק התקשורת הם הסכמי התקשרות לקבלת מספר שירותים, לפעמים מבעלי רישיונות שונים, אז בעצם בהסכם התקשרות עם בעל רישיון הכוונה היא גם להסכם התקשרות לקבלת שירותים מכמה בעלי רישיונות, והסכם התקשרות משולב זה כולל גם קבלת שירות מבעל רישיון רט"ן, בעל רישיון טלפון.

טל רוזנפלד: בעצם זה סעיף 1 שיש כאן לתיקון סעיף 51א.

טל רוזנפלד: סעיף 51א זה התיקון שכבר נכנס במסגרת חוק ההסדרים.

טל רוזנפלד: אנחנו רוצים להבהיר כאן שסעיף 51א חל בעצם על הסכמים רק לקבלת שירות רדיו טלפון נייד.

טל רוזנפלד: זאת אומרת הסכם לשירות טלפון נייד בלבד, כשהסעיף שאנחנו עכשיו מכניסים הוא לקבלת כל שאר השירותים ובין היתר זה יכול להיות לקבלת סל שירותים שיש בו גם שירות רדיו טלפון נייד, כחלק מחבילה.

טל רוזנפלד: נחזור להגדרת מנוי; כשמדובר על הסכם כזה שהוא גם לקבלת שירות רדיו טלפון נייד, אנחנו משנים את הגדרת מנוי שזה יהיה שני תנאים מצטברים, אחד זה חשבון שבאמת נמוך מ-10,000 שקלים, כמו שאמרנו קודם, ושתיים, פחות ממאה קווי טלפון, שזה מה שכלול גם בסעיף 51א.

כרמל שאמה-הכהן: הערות לסעיף?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אפשר קצת יותר לפרט את הנושא של 10,000 שקלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה שדיברו על זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: משהו לא מסתדר לי.

טל רוזנפלד: אסף כהן מאגף כלכלה יסביר את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך הגעתם ל-10,000?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה 10,000?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לא פחות, למה לא יותר?

קרן צוקרמן: ואיך זה יכול להיות אותו מספר בתחום הטלוויזיה ובתחום האינטרנט?

רון אילון: ובתחום הסלולר.

אסף כהן: נקודת המוצא היתה מה שכבר הוחלט לגבי הסלולר.

אסף כהן: בסלולר הוחלט על מאה לקוחות שזה בסביבות 19,000-20,000 שקל, אם זה לקוחות עסקיים גדולים זה, אני מניח, סדר גודל של 20,000 שקלים.

רון אילון: מאה מכשירים, אמרת מאה לקוחות.

אסף כהן: נכון, מאה קווים.

אסף כהן: והיה ברור לנו שפה אנחנו מדברים על ענפים אחרים שהמספרים צריכים להיות נמוכים יותר.

אסף כהן: בכמה נמוכים?

אסף כהן: זאת שאלה שהתלבטנו בה.

אסף כהן: צריך לז כור שאנחנו לא מדברים פה על שירות אחד.

אסף כהן: זאת אומרת במסגרת 10,000 שקלים נכלל לקוח שלוקח נאמר גם שירותי אינטרנט ומפ"א ואולי גם טלוויזיה מהוט ביחד, וברגע שהוא עושה את זה היקף ההכנסה ממנו יותר גדול מאשר כל אחד מהשירותים בנפרד.

אסף כהן: וה-10,000 שקל פה מתייחס לחשבון והחשבון כולל גם חשבון שמכיל מספר שירותים.

רון אילון: מה קורה עם יס שאין לה חשבון של מספר שירותים?

בן יהודה: תנוח דעתך, גם אם יש מספר שירותים אתה לא מתקרב לסכומים האלה.

אסף כהן: אולי יהיה לה עוד מעט, לא?

אסף כהן: חשבון שכולל מספר שירותים.

רון אילון: אתה שואל אותי?

רון אילון: אני פה שואל את הריבון.

אסף כהן: אתם לפחות מעוניינים בזה.

נוגה רובינשטיין: באמת יס לא מאופיינת בלקוחות שהצעת החוק רוצה להגן עליהם.

אסף כהן: הרעיון ככלל, צריך לזכור שהמטרה היא שמה שיותר לקוחות יהיו מוגנים.

אסף כהן: אנחנו באמת מחפשים את אותם חריגים שהחוק לא צריך להגן עליהם, או המחוקק לא צריך להגן עליהם.

אסף כהן: זה נכון שברגע שאנחנו עושים מספר אחד שמתייחס למספר ענפים, שהענפים הם שונים גם, אז יכול להיות שבענף מסוים, מי שלא יהיה מוגן, זה יהיה רק הלקוחות המאוד מאוד גדולים שלו, ובענף אחר זה יהיה מי שלא יהיה מוגן יהיו יותר לקוחות ואם יהיו לקוחות שייקחו גם מספר שירותים, אז הם לא יהיו מוגנים גם אם הם לקחו את כל אחד מהענפים ביחד.

אסף כהן: אין קדושה במספר 10,000, אני כבר אומר.

אסף כהן: אין פה קדושה, היינו יכולים להגיד 10,000, הוועדה יכולה גם להגיד מספר אחר, אבל אני מנסה להסביר פחות או יותר איך ניסינו להגיע לשם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל אתם מודעים לזה שאי אפשר להשוות את כניסות היציאה מסלולר לכבלים, לאינטרנט?

אסף כהן: כן, אנחנו מודעים, משם התחלתי.

אסף כהן: התחלתי מזה שבאמת אם היינו הולכים על פי הסלולר, אז היינו מדברים על כ-20,000 שקל, ובסלולר מדובר רק על שירות אחד שהוא סלולר, פה אנחנו מדברים גם על אפשרות של בנדלים.

רון אילון: אין בנדל, זה חשבונות נפרדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אני חושבת שיש פה בעיה.

נוגה רובינשטיין: חברת הכנסת ברקוביץ’, אצלך בהצעה אין בכלל את ההחרגה הזאת, אין בכלל שום אפשרות להחרגה.

רון אילון: אתה עושה הצעות חוק להוט, אני לא מבין.

כרמל שאמה-הכהן: מה הכוונה?

כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה?

נוגה רובינשטיין: אם נשים את הדברים על השולחן, רוב הלקוחות שלכם הם לקוחות פרטיים, הצעת החוק לא נועדה להחריג את אותם לקוחות פרטיים שהם הלקוחות שלכם.

רון אילון: אין לנו על זה שום ויכוח, רק מעולם לא בדקתם ואין לכם מושג כמה משלם לקוח עסקי בחברת יס, כמה ממירים יש לו.

רון אילון: אומר סמנכ"ל הכלכלה, דר' אסף כהן, שהוא בנה הצעת חוק שמתאימה להוט.

רון אילון: זו הצעת החוק שהוא בנה.

נוגה רובינשטיין: גם אתם אמרתם שללקוחות עסקיים---

הרצל עוזר: היא גם לא מתאימה להוט.

רון אילון: אני שואל אתכם עוד פעם, כמה לקוחות עסקיים יש ליס, יש לכם מושג?

נוגה רובינשטיין: תגדיר לקוח עסקי.

רון אילון: לקוח שמשלם בחשבונית עם עוסק מורשה.

נוגה רובינשטיין: לא, אז זה בדיוק העניין.

נוגה רובינשטיין: אני רוצה להגיד, החברות מבקשות להחריג את כל מי שהוא עוסק מורשה, אנחנו עשינו את הטעות הזאת פעם אחת.

נוגה רובינשטיין: מכיוון שפעם אחת כבר נכנסו לרישיונות שלנו עוסקים שעוסקים בעוסק מורשה והתוצאה היתה תוצאה לא טובה.

רון אילון: כמה לקוחות יש ליס שמשלמים 10,000 שקל בחודש?

כרמל שאמה-הכהן: מר אילון, ויכוחים בחוץ.

רמי בן נתן: רבותיי, ההצעה שלנו היתה כזו---

אתי בנדלר: מטעם מי?

רמי בן נתן: שנתייחס ליחידות הרלוונטיות לנו.

רמי בן נתן: לנו היחידה הרלוונטית היא מספר ממירים.

רמי בן נתן: ברור לנו הרצון להגן על כל משקי הבית הפרטיים, בין אם הם נותנים חשבונית או לא נותנים חשבונית, זה לא רלוונטי.

רמי בן נתן: אבל כאשר הנהלת בנק לאומי שוכרת לעצמה, נגיד, 15 ממירים למשרדי ההנהלה, הם לקוח עסקי שאיננו זקוק ואיננו צריך הגנה ולכן הצענו לעבור למספר ממירים ולנקוט בשיטת ספירה שונה לגבי גופים שהשירות שהם נותנים או השירות שהם צורכים הוא אחר.

נוגה רובינשטין: ההצעה הזאת לא נמצאת במסמכים שלכם.

רמי בן נתן: אני חושב שבעניין הזה המספר הוא לא רלוונטי, כיוון שהם משלמים---

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם המחיר יעלה, אם המחיר יירד?

כרמל שאמה-הכהן: כמה החשבון החודשי של 15 ממירים?

רמי בן נתן: מאות שקלים בודדות.

קריאה: רציתם כמו הסלולר, מאה ממירים?

עופר פרי: הגישה הזאת נכונה, כי אם הכוונה של החוק להגן על הלקוח הפרטי, אז אפשר לקבוע מדד שלא יותר מחמישה קווים.

רמי בן נתן: זה המדד הנכון שצריך לעשות אותו.

הרצל עוזר: הערה קטנה.

הרצל עוזר: שר התקשורת אמר שהכוונה היא לא להגן רק על הלקוחות הפרטיים אלא גם להגן על לקוחות עסקיים קטנים, מספרות, מכוני כושר.

הרצל עוזר: מקובל עלינו לחלוטין.

הרצל עוזר: אבל החשבון שלהם הוא לא מגיע ל-10,000 שקל, וגם לא ל-2,000 שקלים ואנחנו בעד להגן עליהם.

הרצל עוזר: לכן אנחנו גם תומכים בעניין הזה של הממירים, או לחילופין להפחית את הסכום.

נועה רובינשטיין: כן, מאה ממירים, אפשר ללכת על מאה ממירים, כמו בסלולר.

קריאה: מה לגבי לקוחות האינטרנט?

כרמל שאמה-הכהן: מה זה ההצגות האלה?

כרמל שאמה-הכהן: רגע.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, מה קרה לכם?

בן יהודה: נוגה, הערה קטנה ליוליה, כשאמרת לה שהצעת החוק שלה לא ניתנת להחרגה בכלל, הצעת החוק שלך מתייחסת להגדרת צרכן לפי חוק הגנת הצרכן, שזה לקוחות פרטיים.

בן יהודה: חקיקה צרכנית מתייחסת ללקוחות פרטיים, בוודאי של חברי הכנסת שמאלוב ברקוביץ’ ואקוניס.

בן יהודה: אם אתם באים ומבקשים לקיים איתנו איזה שהוא דיון מדוע לקוחות פרטיים לא אמורים להיות לקוחות פרטיים במובן הקלאסי, צריכה להיות לזה הצדקה, צריך להיות לזה רציונל, זה צריך להיעשות במסגרת שימוע.

נוגה רובינשטיין: אני מציעה שתעברי על התלונות שמגיעות אליכם.

נוגה רובינשטיין: את תקראי את התלונות ותביני לגמרי---

בן יהודה: המספר 10,000 נבנה מזה שבדקתם מי שהגיש תלונה כמה הוא משלם?

בן יהודה: לא---

נוגה רובינשטיין: מאה אחוז, אפשר ללכת על מאה ממירים.

נוגה רובינשטיין: מיכל, מה את אומרת, נלך על מאה ממירים?

נוגה רובינשטיין: למה אתם מסרבים למאה ממירים?

בן יהודה: כמה לקוחות בהוט משלמים ומה ממוצע החשבונות?

נוגה רובינשטין: מלה אתם מסרבים למאה ממירים?

מיכל רפאלי כדורי: זה לא רלוונטי לשוק שלנו.

כרמל שאמה-הכהן: משרד התקשורת, יש לכם בעיה להכניס פונקציה של ממירים פה?

נוגה רובינשטיין: מאה ממירים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה מאה?

נוגה רובינשטיין: אני רוצה להגיד לך משהו.

נוגה רובינשטיין: הם רוצים, הם אומרים, 'אנחנו רוצים כמו הסלולר', אז בבקשה אפשר ללכת על אותו קריטריון של מאה ממירים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם לא רוצים כמו הסלולר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את לא שמעת מה הם אומרים, הם אומרים שהם לא רוצים כמו הסלולר.

נוגה רובינשטיין: אני דווקא הקשבתי.

נוגה רובינשטיין: יש גם בתים שיש בהם כמה ממירים, ויש גם מספרות ויש גם---

כרמל שאמה-הכהן: מה המקסימום שיש במספרות?

נוגה רובינשטיין: למשל יס הגישה שני מסמכים, ההצעה כאן עלתה פעם ראשונה.

נוגה רובינשטיין: זה סוג של שליפה.

נוגה רובינשטיין: אפשר שיס יגישו את כל הנתונים ונעבור על זה, אבל אני חושבת שאם אנחנו מדברים על לקוחות עסקיים, לקוחות שיש להם מאה ממירים, אפשר לדבר עליהם כלקוחות עסקיים.

נוגה רובינשטיין: כמו שלקוחות בסלולר, הוועדה קבעה שמדובר במי שמתקשר ויש לו מאה מכשירים, אפשר לקחת את אותו קריטריון.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים להגיע למספר.

כרמל שאמה-הכהן: מאה, נראה לי, ואני לא מייצג אותם, זה מספר גבוה.

כרמל שאמה-הכהן: זה גבול רחוק מדי, כי מי נמצא מעל מאה ממירים?

כרמל שאמה-הכהן: למי את רוצה להגיע?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בתי מלון.

נוגה רובינשטיין: בתי מלון.

נוגה רובינשטיין: הם דיברו על בתי מלון, אז בתי מלון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם דיברו על 6,000 שקל.

נוגה רובינשטיין: מאה אחוז, הם רוצים לעבור לממירים, אי אפשר גם וגם.

כרמל שאמה-הכהן: ובית מלון שיש לו 50 ממירים?

נוגה רובינשטיין: בית מלון שיש לו 50 ממירים, אני לא חושבת שהוא בית מלון כל כך גדול.

נוגה רובינשטיין: אתה רוצה 50 ממירים?

נוגה רובינשטיין: ומה תעשה עם ה-ISP ומה תעשה עם המפ"א?

נוגה רובינשטיין: כמו שמירס אמרה לך, בשביל מירס, לקוח עם 30 מכשירים זה לקוח מאוד גדול.

נוגה רובינשטיין: מירס אמרה אותו דבר בחודש דצמבר.

הרצל עוזר: אפשר לתת דוגמה קטנה?

הרצל עוזר: חברת הוט, חברה שמחזיקה 4,000 טלפונים סלולריים, עוסקת בתחום הטלוויזיה ויש בה 100 ממירים.

הרצל עוזר: מה זה 100?

הרצל עוזר: נוגה, 100 ממירים זה מספר שאת לא תמצאי אצלו.

הרצל עוזר: דרך אגב, אנחנו בבתי המלון הגדולים, כשאת מדברת על ממירים, שם אין ממירים, בונים מיני מוקד אז כל הדיון הזה לא רלוונטי.

הרצל עוזר: אלה שאתם רוצים להגן עליהם מחזיקים 2, 3, 4, 5 ממירים.

הרצל עוזר: בוא נסתכל על הפרופורציות, אנחנו לא נגד העיקרון, אנחנו לא נגד החוק, אמרתי את זה מראש, אבל קצת מידתיות.

קרן צוקרמן: אני רוצה להגיד, ברשותכם, עוד משהו.

קרן צוקרמן: נוגה, את בוודאי רארית את התגובה שלנו להצעת החוק, שגם אליה לא היתה התייחסות.

קרן צוקרמן: אני בטוחה שכל היושבים פה מסביב בתוך החדר חושבים שבנקים הם לא גוף שראוי להגן עליו---

נוגה רובינשטיין: זו טעות שלא היתה התייחסות.

נוגה רובינשטיין: אולי לא מצאה חן בעיניכם ההתייחסות, אבל הכנסנו את ה-10,000 שקל, זה לא היה.

קרן צוקרמן: אני מבקשת, אתם החרגתם בפועל, דה פקטו, יותר מ-90% מהלקוחות של חברות האינטרנט.

קרן צוקרמן: זה נשמע לי לא סביר, בעוד שבסלולר אתם נתתם כמעט לרובם להיות מחוץ לחוק.

נוגה רובינשטיין: תסבירי למה את אומרת את זה, איך החרגנו את רוב לקוחות הסלולר?

קרן צוקרמן: הרי ברור שהמנגנון צריך להיות---

נוגה רובינשטיין: בואי תסבירי איך החרגנו את רוב לקוחות הסלולר.

קרן צוקרמן: אני חושבת שאותם, וזה צריך להיות טריוויאלי בעיניי, שאותם לקוחות שהוחרגו בסלולר, יוחרגו גם באינטרנט.

נוגה רובינשטיין: לא, אמרת כאן משפט, בואי תסבירי איך החרגנו את רוב לקוחות הסלולר.

קרן צוקרמן: אם תבדקו את המספרים, המספרים הם כאלה שרוב לקוחות הסלולר הם בסדר.

נוגה רובינשטיין: נציג סלקום, האם רוב לקוחות הסלולר מוחרגים מהצעת החוק?

קריאה: העסקיים.

נוגה רובינשטיין: את אמרת, רוב הלקוחות.

דורי צ'יקו: גם מתוך העסקיים הרוב לא מוחרג, אבל עדיין מדובר בכמות הרבה הרבה יותר גדולה מהדוגמה שלך.

דורי צ'יקו: חילופי יו"ר - היו"ר נחמן שי

נחמן שי: הייתי רוצה ממך, דר' אסף כהן, תסביר לנו בדיוק את ההצעה שלכם.

נחמן שי: חברי הוועדה וצוות הוועדה---

אתי בנדלר: את ההצעה שמוזכרת בחוק.

נחמן שי: כן, אם תוכל להסביר לנו אותה.

אסף כהן: יש שם כל מיני דברים.

אתי בנדלר: תתחיל מה-8%, תעבור ל-10,000 וכולי.

אסף כהן: זו לא הצעת חוק שמתייחסת לענף אחד, אלא היא מתייחסת סך הכל לכל הענפים.

אסף כהן: מכיוון שבשוק הזה אנחנו רואים כבר היום, ואנחנו נראה יותר ויותר הצעות שהלקוח מקבל, שכוללות בפנים מגוון של שירותים ולא שירות אחד, אז אנחנו רצינו, מכיוון שאם אנחנו נתחיל בממירים, אז אנחנו נצטרך ללכת אחר כך לחיבורי ה-ISP ולחיבורים כאלה ולחיבורים כאלה ולחיבורים כאלה, באנו ואמרנו, בואו נסתכל על זה מנקודת המבט של הכוח של אותו לקוח מול אותו ספק שירות, וזה יכול להיות ספק שירות שמספק שירות אחד, וזה יכול להיות ספק שירות שמספק לו בנדל של שירותים, ולייצג את זה במספר.

אסף כהן: בעצם מה זה הכוח של הלקוח?

אסף כהן: זה כמה שהוא משלם.

אסף כהן: מה היקף ההוצאה שלו על כלל שירותי התקשורת שלו---

נחמן שי: גם הלקוח הפרטי וגם הלקוח העסקי.

אסף כהן: כן, הלקוח בכלל.

אסף כהן: ולבוא ולהגיד שככל שאותו לקוח, כלל ההוצאה שלו על שירותי תקשורת מול ספק אחד, שספק אחד יכול לספק שירות אחד, או מכלול של שירותים, ככל שהוא רוכש ממנו בהיקף כספי יותר גדול, כך הוא צריך פחות הגנה.

אסף כהן: לכן באנו ואמרנו---

נחמן שי: ההגנה פוחתת ככל שהיקף ה---

אסף כהן: כן, אבל זה 0 או 1, לכן אין פה מדרגות בהגנה.

נחמן שי: הוא יידע לדאוג לעצמו.

אסף כהן: נכון, ולכן מה שאנחנו הצענו בהצעת החוק זה לא ללכת על פי מספר ספציפי לגבי שירותים, כמה קווים יש לך פה וכמה יש לך פה וכמה יש לך פה, אלא להסתכל על ההוצאה הכספית וכשהשווינו את זה מול הסלולר, שכמו שאמרתי, סדר הגודל של 100 בסלולר זה כ-20,000 שקל, נראה לנו, מכיוון שאלה ענפים שהיקף ההוצאה הוא יותר קטן, נראה לנו 10,000 כמספר הגיוני, אבל כמו שאמרתי קודם, לא קדוש.

אסף כהן: אתם בוועדה יכולים כמובן לחשוב אחרת.

אסף כהן: לגבי ה-8% ואולי אני אתייחס לשאלה שנשאלה פה, למה לא 0.

אתי בנדלר: אבל אני חושבת שאולי כדאי שגם היושב ראש הקבוע ישמע את התשובה לשאלה הזאת.

יורם מוקדי: אני יכול להציג פתרון קונסטרוקטיבי, אדוני?

נחמן שי: כן, תמיד.

יורם מוקדי: מכיוון שיש פה שהחשבון של הלקוח הפרטי הוא קטן יותר וחברות שהוא יותר גדול, צריך איזה שהוא מקדם של פי חמישה מהחשבון הפרטי, כי הרי לא רוצים לתפוס פה את העסקים הגדולים ורוצים בכל זאת, אני לא יודע למה, אבל אם רוצים להגן על העסקים הממש ממש קטנים, ודיברנו על המספרה ועל עסקים שיש להם מנוי או שניים, המסעדה, אז שיהיה פי חמש מהחשבון הממוצע הפרטי.

יורם מוקדי: למשרד התקשורת יש את הנתונים האלה כל הזמן והוא יודע מה עם החשבונות האלה, יהיה קל מאוד לפקח על הדבר הזה וזה משהו שגם יניח את דעתם של כל העסקים האחרים, היותר קטנים, וגם מטרת החוק הזה היא לא להגן על העסקים בכלל, אז לפחות תוכלו, כחברי כנסת, לתפוס כמה עסקים פרטיים שהם העסקים ה---

נוגה רובינשטיין: מה זה לקוח פרטי, לפי ההגדרה שלך?

יורם מוקדי: מאוד פשוט.

יורם מוקדי: יש הגדרה אצל הרגולטור.

יורם מוקדי: הלקוח הזה שמקבל הגנה על הסכם המנוי---

אתי בנדלר: מר מוקדי, איך הלקוח יידע אם הוא נכנס לתוך החוק או לא?

נוגה רובינשטיין: זו הגדרה שלא הוכיחה את עצמה.

יורם מוקדי: פי חמש מהחשבון הממוצע.

אתי בנדלר: של מי?

קריאה: בוא נעשה עבודה וזה יתפרסם עד הבאת החוק לכנסת.

יורם מוקדי: כמו שהוא לא ידע מה זה 8% מהממוצע שלו בחשבונות, מה לעשות, יש פה משהו שהחוק---

אתי בנדלר: את זה הוא יכול לבדוק, יש לו דרך לבקר את זה.

יורם מוקדי: כמו שהוא יכול לדעת בקלות שהוא לא לקוח...

יורם מוקדי: לקוח עסקי לא אמור להיכנס בגדר תחולת החוק הזה, זה חוק טרחני---

אתי בנדלר: לא, מר מוקדי, אנחנו צריכים להבחין היטב בין מה המשמעות של לקוח עסקי, הרי לכל חברה יש את ההגדרה שלה של לקוח עסקי ולא על זה מדובר.

אתי בנדלר: כפי שנאמר קודם, מטרת הצעת החוק הזאת היא לבטל בעצם את פערי הכוחות בין החברות השונות לבין הלקוח, משום שהם בעמדת כוח הרבה יותר גדולה והוא לא יכול לנהל משא ומתן אמיתי עם החברות.

אתי בנדלר: רוצים להחיל את הצעת החוק באמת על כל אלה שלא יכולים לנהל משא ומתן כאמור.

אתי בנדלר: יש לך לקוח שהוא מספיק גדול כדי לעמוד מול החברה, לנהל איתה משא ומתן אמיתי, להשיג תנאים מיטיבים, עליו לא רוצים להגן.

אתי בנדלר: לכן לדבר באופן כללי על לקוח עסקי, זה לא נכון בהקשר הזה.

יורם מוקדי: אני מצטרף למה שגברתי אומרת, כל הלקוחות החזקים וכל לקוח היום בשוק מנהל משא ומתן והשוק הזה הוא סופר תחרותי והוא מדלג בין הוט ליס לאלטרנטיבות אחרות שקיימות כבר באוויר, כמו DTT ולכן אני אומר, כל לקוח לא צריך את הגנת הכנסת ולא צריך את הגנת הרגולציה.

יורם מוקדי: יחד עם זאת---

אתי בנדלר: הלקוחות רק לא יודעים את זה.

יורם מוקדי: לא, אני מדבר על בתי מלון, מדובר על בנקים, מדובר על עסקים אחרים, אני אומר את זה באמת, הם מגיעים לתעריפים מאוד מאוד נמוכים, הם לא צריכים הגנה של רגולציה בכלל.

יורם מוקדי: יחד עם זאת, כדי לפתור פה את הדבר הזה, כיוון שהפתרון שהוצע על ידי משרד התקשורת הוא פתרון שגזר משהו מענף הסלולר שלא מתאים פה לאף אחד, הצעתי היא בכל זאת לתחם את זה לפי איזה שהיא פרופורציה לחשבון הממוצע, זה ייקבע מפעם לפעם על ידי משרד התקשורת, המנהל הכללי של משרד התקשורת, לא משנה מי, וככה יהיה פתרון לדבר הזה, כי אחרת לא נצא מזה.

יורם מוקדי: ברור שלשים רף שהוא לא ריאלי, זה בוודאי לא פתרון.

נוגה רובינשטיין: אני רוצה לשאול כמה שאלות.

נוגה רובינשטיין: מכיוון שהרבה מהלקוחות, בטח הלקוחות שלכם, לקוחות בבנדלים, אתה מתייחס לכפולה של חשבון ממוצע של בנדל?

יורם מוקדי: איך שתחליטו.

נוגה רובינשטיין: שאלה שנייה, מה שאתה אומר זה שלא יהיה כאן מספר, אנחנו לא נצא מהצעת החוק הזאת עם מספר, אלא מן נוסחה שכל פעם המשרד יידרש אליה באופן שונה, גם לגבי שווקים שונים?

יורם מוקדי: בהחלט.

נוגה רובינשטיין: אוקי, בסדר.

הרצל עוזר: אני אחדד.

הרצל עוזר: זה לא לשים נוסחה ושהלקוחות יגידו נוסחה ומה הנוסחה אומרת להם, להחליט את המספרים היום, אבל המספרים יהיו מבוססים על נוסחה.

הרצל עוזר: אם החשבון הממוצע הוא 200 שקלים, אז המספר יהיה 1,000, ואם החשבון הממוצע של חברות ה-ISP---

נוגה רובינשטיין: זאת אומרת אם משפחה למשל...

נוגה רובינשטיין: הרי יש משפחה שיש לה בנדל והבנדל גם יכול להיות עם שירות רט"ן כמובן, זאת אומרת שאם משפחה משלמת 1,000 שקל בחודש, היא לא תקבל את ההגנה הזאת, נכון?

יורם מוקדי: פי חמש מחשבון ממוצע---

נוגה רובינשטיין: נניח חשבון ממוצע הוא 200, אתה מדבר על פי חמש.

הרצל עוזר: את מכירה מ שפחה שמשלמת 1,000 שקל?

הרצל עוזר: אבל את יודעת מה, נוגה, בואי נעשה את זה פי עשר.

נוגה רובינשטיין: אל"ף, כן, וצריך להביא בחשבון שהעולם גם היום ויותר מזה העולם של מחר הוא עולם של בנדלים, שכולל שירותי רט"ן ולשם המפעילים הולכים ולשם השוק הולך.

נוגה רובינשטיין: הסכומים הם הרבה הרבה יותר גבוהים ממה שמדובר עליהם---

מיכל רפאלי כדורי: הלוואי שהם היו יותר גבוהים.

מיכל רפאלי כדורי: הלוואי והחשבון הממוצע שלנו היה הרבה יותר גבוה.

מיכל רפאלי כדורי: עורכת הדין נוגה רובינשטיין ציינה, בתגובה לבקשתי, שזה יהיה בממירים, שאנחנו לא התייחסנו לזה במכתבים שלנו.

מיכל רפאלי כדורי: בכל המכתבים שלנו אנחנו התייחסנו לזה שהרף של 10,000 שקל הוא לא רלוונטי לנו.

נוגה רובינשטיין: ההצעה שלכם על הממירים.

מיכל רפאלי כדורי: לא ציינו את זה בממירים, ציינו את זה במספרים.

מיכל רפאלי כדורי: כתבנו ש-500 שקל זו הבחנה אצלנו בין לקוח עסקי ללקוח פרטי.

מיכל רפאלי כדורי: אין לנו לקוח פרטי שמשלם 500 שקלים.

מיכל רפאלי כדורי: לכן אני מבקשת שזה יירשם בפרוטוקול, שלהגדרת מנוי אנחנו הערנו בכל הפניות שלנו, גם למשרד וגם לוועדה.

מיכל רפאלי כדורי: אנחנו חושבים שההבחנה באמצעות ממירים היא הבחנה שרלוונטית לשוק הרב ערוצי, היא לא רלוונטית לשווקים האחרים, אבל החקיקה יודעת להגדיר מנוי גם בשונות של שווקים; לצורך העניין הזה לכתוב ככה, לצורך עניין אחר לכתוב מספר אחר.

מיכל רפאלי כדורי: חילופי יו"ר - היו"ר כרמל שאמה

כרמל שאמה-הכהן: אני לא הייתי פה, המשרד התייחס לעניין החשבון הממוצע?

נוגה רובינשטיין: כן.

נוגה רובינשטיין: בסופו של דבר אנחנו מדברים על כסף, תקרא לזה ככה, תקרא לזה אחרת, ואנחנו גם לא מקדשים שום נוסחה ושום מספר, אבל מה שהוצע כאן, על ידי יורם מוקדי, הוא סכום שמביא לתוצאה מאוד מאוד נמוכה, כי אם אנחנו מדברים גם על 1,000 או אפילו על 2,000 שקלים, זו תוצאה מאוד נמוכה ואני אסביר למה, כי אנחנו בעולם של בנדלים ועולם של בנדלים כולל גם שירותי סלולר, ובטח בהרכב הנוכחי של הוט יש גם עוד חברות.

הרצל עוזר: בואו נזכור את הפרופורציות, בנדל זה 30 שקל.

הרצל עוזר: ה-10,000, את מדברת?

נוגה רובינשטיין: תן לי לסיים.

דורי צ'יקו: לבנדל אפשר, כמו שהצעתם בהצעת החוק עצמה, שצריך שני תנאים מצטברים, כולל ההגדרה ש---

כרמל שאמה-הכהן: תנו לה לדבר.

נוגה רובינשטיין: מכיוון שאנחנו מדברים על בנדלים ומכיוון שאנחנו מדברים על ציבור שרוכש, כל משפחה רוכשת לעצמה לכל בני המשפחה, ומדובר במגוון של שירותים, הסכומים שמדובר עליהם, כמו 2,000 שקל, הם סכומים מאוד מאוד נמוכים.

כרמל שאמה-הכהן: אני שואל אותך, אם אנחנו הולכים למנגנון כל כך פשוט של---

נוגה רובינשטיין: אני רוצה להגיד עוד מלה על המנגנון.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא חייב להיות חמישה חשבונות, זה יכול להיות הרבה יותר.

נוגה רובינשטיין: אני חושבת שנכון יותר, גם מצדנו וגם מצד הוועדה, בשביל לא להיכנס לתסבוכת רגולטורית, לדבר על סכום.

נוגה רובינשטיין: הסכום שישקף מבחינת

נוגה רובינשטיין: כם נוסחה איקס או נוסחה וואי, אבל סכום אחד שנצא ממנו.

נוגה רובינשטיין: מכיוון שמה שמוצע כאן הם סכומים שונים שיצטרכו להיות מחושבות פעם בפעם על ידי המשרד, זה יהיה מאוד מורכב, גם מבחינת הצרכנים, לדעת את זה, גם מבחינת השקיפות של זה וגם מבחינת הפשטות.

עופר פרי: אבל הסכום צריך להיות שונה בין החברות השונות.

עופר פרי: החשבון של חברות האינטרנט הוא 10% מהחשבון הרב ערוצי, אין מה לעשות אותו סכום.

נוגה רובינשטיין: כן, אבל בהרבה מקרים הם בתוך בנדל.

נוגה רובינשטיין: גם אתם בתוך בנדל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל כשהם לא בתוך בנדל, מה את עושה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשיש לך את יס שאין לו בנדל, מה את עושה?

קובי שמש: אני רוצה לחדד את הנקודה שנוגה אמרה.

קובי שמש: העולם הולך לכיוון של בנדלים, אנחנו רואים שהוט מציעה בנדלים ובזק מציעה בנדלים, כולם מציעים בנדלים, אי אפשר להתנתק מהעובדה שתוך תקופה מסוימת יהיה בנדל ומרבית החברות יציעו את מגוון השירותים, ומכך הסכום שאמור להיות בהצעת החוק אמור לשקף את המעבר לבנדל.

קובי שמש: כמו שאמרה כאן נוגה, הסכום צריך להיות קבוע, אנחנו לא רוצים שכל שנה וחמישי זה יעבור לפתחו של המשרד כאן.

קובי שמש: אנחנו רוצים שבהצעת החוק יהיה סכום וייקח בחשבון שיש פה בנדל ו---

כרמל שאמה-הכהן: מה אתם רוצים לעשות עם הסכום?

אופיר אקוניס: אני לא יודע איך רשת מלונות משלמת פחות מ-10,000?

קרן צוקרמן: כמנוי עסקי הוא מקבל סכום טוב.

אופיר אקוניס: כמה היא משלמת רשת שיש לה רק באילת אלפי חדרים?

אופיר אקוניס: הם משלמים 10 שקלים?

אופיר אקוניס: גם אני רוצה לשלם 10 שקלים.

אופיר אקוניס: אני מבקש לשלם 10 שקלים, אני משלם פי---

הרצל עוזר: זה בדיוק מה שאמרת, זה בדיוק ממחיש את הכוח של בתי המלון ולכן---

קריאה: זה בדיוק ממחיש את הפער בין לקוח עסקי לבין לקוח קטן, שהוא בעייתי לא רק בקנסות יציאה.

כרמל שאמה-הכהן: מיצינו את הנקודה, נגיע להצבעה, נקבל הצעות והחלטות.

כרמל שאמה-הכהן: נקודות נוספות?

אתי בנדלר: דר' אסף כהן התבקש להשיב איך הגיעו ל-8%, הוא התחיל להגיד שהוא מאוד ממליץ לא לוותר לגמרי על הקנסות, ביקשתי שישהה את תשובתו עד שתחזור.

אסף כהן: אדוני היושב ראש, אתה שאלת למה לא לוותר בכלל.

אסף כהן: בסך הכל אם השוק הוא מאוד מאוד תחרותי ועדיין יש לחברות עלויות שכרוכות בלהביא את המנוי---

כרמל שאמה-הכהן: לתמחר במחיר.

אסף כהן: יותר זול להן כשמנוי נמצא אצלן שנתיים, מאשר לגייס על פני אותן שניים עשרה מנויים, ולכן לדעתנו צריך לא למנוע מהם את האפשרות להתחלק עם הלקוח בחיסכון הזה ולאפשר בעצם מסלול שקשור בהתחייבות וזה בתנאי, כמובן, שהלקוח נהנה מההתחייבות הזאת.

אסף כהן: זאת אומרת שהם מתחלקים---

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אקוניס?

כרמל שאמה-הכהן: עם לוביסטים תוך כדי דיון?

אופיר אקוניס: שמייצגות חברות שיש להן הצעות מגוחכות.

אסף כהן: הרעיון הוא לאפשר לחברות דרך להתחלק עם המנוי בחיסכון שנגרם להם כתוצאה מזה שנשאר אצלם תקופה סבירה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה מאמין שבסוף הם מתחלקים באיזה שהוא חיסכון?

אסף כהן: זאת בדיוק הנקודה.

אסף כהן: לכאורה, אם זאת הדרך, לא היה צריך לעשות רגולציה, היה צריך לתת להם להתנהל כמו שהם מתנהלות, והסלולר התנהלו כמו שהתנהלו וכולי וכולי, אבל ברגע שזה הופך להיות כלי שמונע מאנשים לעבור ומקטין בזה בעצם את התחרות, בסופו של דבר זה כלוב זהב שהלקוח נדפק ממנו, ולכן נעשה בכלל השינוי הזה.

אסף כהן: עכשיו הרעיון של לקחת אחוז מסוים, נגיד 10%, 8% קדימה ממה שיש ללקוח עדיין לשלם, בא מתוך ההסתכלות שאומרת את הדבר הבא; ברגע שהלקוח התחייב לחברה הוא לא נהיה, השר התבטא במונח 'עבדות', הוא ויתר על דרגות חופש מסוימות, אבל על כמה דרגות חופש הוא מוותר?

אסף כהן: אם יש לפניו הצעה שהיא טובה ב-8% ממה שהוא התחייב לחברה, אז הוא אומר 'תודה רבה', אני משלם את ה-8% האלה ועובר.

אסף כהן: על מה הוא מוותר?

אסף כהן: הוא מוותר על הצעות שהן טובות בפחות מ-8%.

אסף כהן: זה הרציונל שמאחורי סוג המנגנון הזה שכבר נעשה לגבי הסלולר ואנחנו מציעים לעשות אותו פה.

אסף כהן: לסיכום, הוא נותן בעצם אפשרות לחברות להתחלק עם המנוי, אבל לא כובל את המנוי.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר לפי ההיגיון הזה, לפי ההצעה שלכם, אני מסתכל עליו מכיוון הפוך, אתם פשוט מקטינים את ההטבה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה אומר שהאחוז הזה מאפשר לתת הטבה, אז למה לא לתת 15% או 20%?

כרמל שאמה-הכהן: הלקוח יקבל הטבה יותר גדולה.

אסף כהן: קודם כל החברות יגידו לך שגם אם לא תעשה רגולציה בכלל, הוא קיבל הטבה הכי טובה, אבל המחיר של אותה הטבה היה בזה שהוא לא היה יכול לעבור לחברה אחרת, והדינמיקה של מנויים שעוברים בין חברות גורמת לירידת מחירים.

אסף כהן: עכשיו זה משהו שהלקוח האחד לא יוכל לעשות, אבל אם שינית את הרגולציה ואפשרת מעבר יותר מהיר של לקוחות, או עם פחות חסמים, אז אותו לקוח אפילו נהנה מזה יותר.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שמרגע שירדת לרמה כזו של אחוזים, אתה כבר בנקודת חיכוך שהיא מיותרת.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אני לא יודע מה זה נותן למי.

כרמל שאמה-הכהן: את כל השאלות האלה, אחרי זה זה דין ודברים בין הלקוחות לבין החברות, חברות צריכות להגדיל מרכזי שירות, אנשים.

כרמל שאמה-הכהן: .. למה לא חופשי?

כרמל שאמה-הכהן: חופש.

אסף כהן: קודם כל צריך לזכור שאף אחד, גם הצעת החוק הזאת---

כרמל שאמה-הכהן: לא הייתי אומר את זה על ציוד הקצה, כי בציוד הקצה החברות נותנות משהו, במסלולים החברות לא נותנות שום דבר.

אופיר אקוניס: ציוד הקצה טופל כבר, אדוני היושב ראש.

כרמל שאמה-הכהן: אבל שם לא פתרנו את הלקוחות, הלקוחות מחויבים ולא מוותרים להם על שקל ברגע שהם עוזבים.

אסף כהן: קודם צריך לזכור שהצעת החוק לא מחייבת את החברות לקחת קנס יציאה של 8% מהחשבון, היא מאפשרת להם.

כרמל שאמה-הכהן: הבנו.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אז בוא תאפשר לנו לעשות מה שאנחנו חושבים בעניין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול את הוט ויס וגם את 012, מה הממוצע של לקוח עסקי קטן אצלכם ומה הממוצע של לקוח עסקי קטן אצלכם?

הרצל עוזר: אני נתתי ביום חמישי את הטבלה המדויקת לנוגה רובינשטיין שמראה את ההתפלגות, 46% מהלקוחות העסקיים שלנו הם מתחת ל-2,000 שקלים.

הרצל עוזר: קרוב ל-86% מהלקוחות שלנו הם מתחת ל-10,000---

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה שלי אם זה לקוח קטן או הפוך, ככל שהוא גדל כך הוא יורד?

אופיר אקוניס: איזו שאלה, שמעת כמה משלמים בתי מלון?

אופיר אקוניס: כלום.

הרצל עוזר: בוודאי, זו בדיוק הנקודה שמחזקת את הטענה, ככל שהלקוח יותר גדול, יש לו כושר ניהול משא ומתן יותר גדול.

אופיר אקוניס: את משלמת פי 20.

אופיר אקוניס: אני משלם פי 20, יותר, אני לא רוצה לנקוב בחשבון האחרון.

מיכל רפאלי כדורי: 60 לקוחות עונים על ההגדרה אצלנו של 10,000 שקל, בדיוק 60 לקוחות.

מיכל רפאלי כדורי: מתוך 580,000, הלקוחות העסקיים שלי שעונים על ההגדרה של 10,000 שקל, הם 60.

מיכל רפאלי כדורי: חבר הכנסת אקוניס, אני לא חושבת שהכנסת צריכה להגן פה על משרד עורכי דין גדול שיש בו 15 ממירים, תאמין לי, יש לו כוח מיקוח, בוודאי בנק לאומי.

מיכל רפאלי כדורי: מבחינתנו המספר הרלוונטי---

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מסכים איתך.

עופר פרי: אצלנו הדוגמה היא עוד יותר קיצונית, באותו משרד של 15 עורכי דין שיש לו 15 ממירים, אצלנו זה אותו קו, פשוט רוחב הפס שלו לא 2 מגה אלא 10 מגה וזה 60-70 שקלים לחודש.

עופר פרי: לקוח עסקי.

הרצל עוזר: אני רוצה לענות לך על השאלה, היות והוט היא גם עוסקת לא רק בטלוויזיה, אלא גם בטלפוניה, לקוחות עסקיים לוקחים צירי PRI, אין בכלל שאלה, אין לקוח פרטי שלוקח ציר PRI, יש הבחנה מאוד מאוד גדולה.

הרצל עוזר: אנחנו מציעים למשל אפשרות להחריג את זה לפי צירי PRI, רק להגיד לכם שלקוחות שלוקחים צירי PRI מגיעים ל-2,000 שקלים ול-3,000 שקל, בטח לא ל-10,000.

קובי שמש: נאמר כאן בפתיח, זו רק שאלה של זמן עד שהחברות יציעו פה בנדל וגם בנדל בקשר לסלולר, ומה שהחברות היום מוציאות בתור לקוח עסקי והוא לא רלוונטי, הוא אולי יהיה רלוונטי לעוד חצי שנה ושנה, בין הסכומים שמוצגים שם 2,000 שקל הם לא רלוונטיים.

קרן צוקרמן: קובי, תיקחו את הממוצע---

הרצל עוזר: תיקחו את הממוצע ותעשו בעוד שנה התאמה.

הרצל עוזר: קובי, אתם טוענים שהשוק ישתנה, אבל אתם לא מוכנים להתאים את עצמכם לשינוי, אתם רוצים עכשיו מחירי שיכלול גם קדימה?

כרמל שאמה-הכהן: חברים, תוך כדי שגם שמענו את הדברים דיברנו גם בינינו.

כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו הערות מיוחדות שלא נשמעו עד עכשיו לעניין של הסעיף הזה?

דורי צ'יקו: לעניין ההגדרה של ממוצע החשבונות החודשיים, לעניין סעיף קטן (ב), בסופו כתוב שהשיעור של ה-8% לא יכלול את יתרת תשלומי המנוי בעבור ציוד הקצה וחובות שצבר המנוי ואנחנו מציעים להוסיף 'ותשלום עבור התקנת השירות'.

דורי צ'יקו: שזה בדיוק---

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ממש לא.

דורי צ'יקו: צריך להבין, זה בדיוק כמו ציוד קצה.

כרמל שאמה-הכהן: אין לך חבר כנסת שמוכן להציע את זה.

אופיר אקוניס: גב' בנדלר גם תגיד לך שכבר טופל העניין הזה.

אופיר אקוניס: אתם ביקשתם את זה ו---

דורי צ'יקו: איפה ביקשנו את זה?

אופיר אקוניס: עם ההתקנה.

דורי צ'יקו: זה לא רלוונטי בחוק העסקי.

בן יהודה: התייחסות לנושא ההגדרה של סכום התקרה, שזה 8% ממוצע החשבון החודשי, ולא מחשבון על שירות ספציפי.

בן יהודה: זאת אומרת, כמו שנאמר פה על ידי חלק מהחברות, שלדוגמה שירות האינטרנט הוא בסך הכל 30 ₪, אבל אם הוא בתוך בנדל והלקוח רוצה לעזוב רק את השירות הזה של ה-30 שקלים, הוא יצטרך לשלם על כל החבילה שהוא משלם, שיכולה להיות גם חבילה של 400 ו-500 שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: את בונה על זה שזה יישאר 8%, אני מבין.

בן יהודה: כרגע זה מנוסח כ-8%.

כרמל שאמה-הכהן: אבל בהצעה שאנחנו הולכים להציע זה כנראה לא ישנה.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר.

עופר פרי: חשבון ממוצע של לקוח אינטרנט הוא 30 או 40 שקלים, וחשבון ממוצע של מפ"א קווי הוא 50 שקלים, זה לא המספרים האלה.

עופר פרי: כלומר לקוח שיש לו בנדל בחברות ה-ISP של מפ"א קווי ואינטרנט, זה פחות מ-100 שקלים בחודש.

עופר פרי: משרד התקשורת יכול לבדוק את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים גם להוריד את הסכום הזה.

מיכל רפאלי כדורי: אני מנסה להמשיך את הדברים שאמר חברי מסלקום ולשאול.

מיכל רפאלי כדורי: דיברנו קודם והזכרנו את הדיונים בחוק הגנת הצרכן שהיו כאן בוועדה.

מיכל רפאלי כדורי: שם אנחנו דנו בנסיבות מיוחדות, לא מקרה רגיל שלקוח רוצה לעבור מחברה לחברה, אלא עסקה שנכרתה בתנאים של רוכלות, או מרחוק, או 14 יום שהלקוח אולי עוד לא יודע ולא ראה ולא הבין הכל, ואמרנו שאפילו בנסיבות האלה, כדי למנוע ניצול לרעה, אם החברה השקיעה ב...

מיכל רפאלי כדורי: ואני לא מדברת על פריסת תשתית שמשרד התקשורת מצפה שאני אעשה על חשבוני, אלא בכל ההתאמות וההתקנות בבית, כולל שירותי אינטרנט וכולי, ואז הכרנו בזה שאם הלקוח עוזב, המפעיל, או העוסק, יכול לגבות 100 שקל התקנה, כשיש התקנה בבית.

מיכל רפאלי כדורי: יש לנו פה שתי חקיקות, אחת שמגבילה את סכום הקנס לסכום מאוד נמוך, ושנייה, שמדברת על מצבים יותר מחמירים ומכירה בקנס הזה.

מיכל רפאלי כדורי: זה נכון שגם אז התקיים כאן דיון וביקשתם מאיתנו, כדי שזה לא יהווה חסם מעבר, לציין מספר.

מיכל רפאלי כדורי: המספר, אגב, היה 100 שקל, לאו דווקא בהסכמה, אלא במובן הזה שבאמת אמרנו, בואו נקבע 100 שקל.

מיכל רפאלי כדורי: ההסכמה היתה שלא מנצלים לרעה, ההסכמה היתה שמדברים על עלות, אז אמרנו 100 שקלים ואפילו היתה שם אפשרות לפנות לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה בתקנות מיוחדות ולהוכיח שהעלות היא גבוהה יותר, והכל כדי ליצור איזה שהוא איזון אמיתי בין העוסק לבין הלקוח ולאפשר את חופש היציאה, וזו אולי הערה קצת משפטית, אבל זה לא ברור שיהיה אפשר לגבות גם וגם.

מיכל רפאלי כדורי: כלומר אנחנו נמצאים בנסיבות שהן לא נסיבות מיוחדות, הלקוח באיזה שהיא תקופה במהלך חיי ההתקשרות רוצה לעזוב רק בגלל עולמות של תחרות חופשית, הוא נמצא בעולמות של ה-8%, ה-8% יכולים להיות סכום מאוד מצומצם בחיי החוזה ואני אפילו לא יכולה לגבות את ה-100 שקל דמי התקנה.

מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שאין לזה הצדקה, ולכן או שאפשר להכניס כאן הסתייגות דומה, או להגיד שאין בזה כדי לפגוע, אבל.

מיכל רפאלי כדורי: ..

אתי בנדלר: אין לי בפניי את חוק הגנת הצרכן, אבל אני חושבת, למיטב זיכרוני, שהנסיבות שבהן מדובר בחוק הגנת הצרכן, על גביית אותם 100 שקלים בשל התקנה או הסרה של הממיר, לא בהכרח חלים כאן, במקרה של מעבר מחברה לחברה והרצון להתנתק במהלך תקופת ההתקשרות, ולכן אם הוועדה רוצה לאפשר להם לגבות את הסכום הזה, אני צריכה לקבל הנחיה מפורשת ואז אני---

כרמל שאמה-הכהן: סכום השחרור ייגזר מה---

אתי בנדלר: לא, יהיה סכום יציאה מקסימלי שמותר להם לגבות, ובנוסף לכך סכום של 100 ₪ בשל ההתקנה או ההסרה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו חייבים להכניס את זה לחוק?

נוגה רובינשטיין: ה-100 שקלים מתייחס לסיטואציה ספציפית.

אתי בנדלר: אם הוועדה מחליטה שזו ההנחיה, אני אבדוק אם להכניס את זה לחוק או להכניס את זה על ידי הנחיה לחוק הגנת הצרכן וכולי.

נוגה רובינשטין: אין שום סתירה---

אופיר אקוניס: היא כבר נותנת את הפתרון.

אופיר אקוניס: אתי רק אמרה שהיא רוצה לבדוק את זה.

נוגה רובינשטיין: ה-100 שקלים מתייחס לסיטואציה ספציפית, להבנתי, של ה-14 יום, וירצו החברות לגבות דמי התקנה, יגבו דמי התקנה.

אופיר אקוניס: לא.

נוגה רובינשטיין: אני לא מדברת על ה-14 יום.

נוגה רובינשטיין: גב' בנדלר, אני מדברת על הסיטואציה שלא מוסדרת בחוק הגנת הצרכן.

נוגה רובינשטיין: ברור שחוק הגנת הצרכן חל.

אתי בנדלר: בחוק הזה מדובר כאן על מישהו, לצורך העניין, קחי לדוגמה מישהו שחתם על התחייבות ל-18 חודשים והוא רוצה להתנתק בין חודש או כמה חודשים לאחר מכן, לפני תום אותה תקופה, לי לא לברור לחלוטין שלחברת הוט או יס מותר לגבות את דמי ההתקנה של הממיר.

נוגה רובינשטיין: עכשיו לא, אסור.

אתי בנדלר: אסור יהיה להם.

אתי בנדלר: מה שמבוקש זה לאפשר להם וזאת הנחיה של הוועדה כרגע.

אתי בנדלר: זאת אומרת שקנס היציאה לא יכלול...

אתי בנדלר: שבנוסף לקנס היציאה מותר יהיה לגבות---

נוגה רובינשטיין: גב' בנדלר, הם יעמיסו כאן עלויות של מאות רבות של שקלים, למה?

אתי בנדלר: באותו סכום שמותר לגבות לפי חוק הגנת הצרכן.

קריאה: עד 100 שקל?

נוגה רובינשטיין: על כל התקנה, ההתקנה כולה כמובן, לא אם יש כמה ממירים בבית, זה לא שהם יגבו על זה יותר.

נוגה רובינשטיין: אנחנו פשוט יודעים שזה יכול להיות פתח להרחבה מאוד משמעותית של הקנס.

אופיר אקוניס: בית אב.

נוגה רובינשטיין: זה לא בית אב.

נוגה רובינשטיין: בוא נדבר רגע על מה שרוצים ואחרי זה נדבר על נוסח.

נוגה רובינשטיין: קודם כל ברור שמכאן והלאה אנחנו מדברים רק על התקשרויות שהיו עד עכשיו.

נוגה רובינשטיין: מחר בבוקר חברה נתנה שירות התקנה לבניין משרדים שלם, זאת אומרת שמכל משרד היא יכולה עכשיו לגבות 100 שקלים?

כרמל שאמה-הכהן: עזבי מחר בבוקר, אנחנו מדברים רק על העבר.

נוגה רובינשטיין: לא, ברגע שהחוק עובר, לגבי התקשרות עבר.

מיכל רפאלי כדורי: יש עלות אמיתית של כל משרד.

נוגה רובינשטיין: אני שואלת שנייה את חברי הוועדה, בשביל לנסות להבין למה הם מתכוונים.

אתי בנדלר: מה זה בניין משרדים?

אתי בנדלר: זה מנוי אחד או מספר מנויים?

אתי בנדלר: על מה את מדברת?

נוגה רובינשטיין: הרי זה באמת עניין מאוד שרירותי, כי אתה יכול להתקשר עם בעל הבניין ודרכו לעשות את זה ואז זה מנוי אחד, ויכול להיות שבתוך הבניין יש 200 משרדים ואז---

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל לא כולם החליטו לעשות.

נוגה רובינשטיין: לא, הרבה פעמים, במיוחד שמדובר בשירות של מפ"א כללי ייחודי, זו החלטה שהיא החלטה כללית.

נוגה רובינשטיין: אני רק רוצה להסביר את ההיגיון של ה-14 יום, שהוועדה, לפני שהיא מחילה את ההיגיון הזה על כל התקופות ועל כל ההסכמים שנחתמו עד עכשיו, לא ברור שההיגיון של ה-14 יום חל גם כאן.

נוגה רובינשטיין: למה מלכתחילה נחקק---

קריאה: ההיפך.

נוגה רובינשטיין: אחרי זה תסבירו למה מה שאני אומרת זה הפוך, רק תנו לי לסיים קודם.

נוגה רובינשטיין: מכיוון שבאה לכאן ועדת כלכלה ואמרה, אם לקוח מתחבר וגורם לעבודה מצד המתקין ובתוך שבועיים מבקש להתנתק, זאת אומרת שאו שהוא רצה לראות משחק ספציפי במונדיאל, או שהיה כאן איזה שהוא עניין אחר, והלקוח מבקש להתנתק בזמן שבעצם הוא בעצמו לא ממש רצה לקבל את השירות, אבל צריך שיהיה כאן איזה שהוא תשלום שהוא תשלום מינימלי.

נוגה רובינשטיין: אנחנו מדברים כאן על לקוחות שקיבלו אולי שירות כבר 16 או 17 חודשים ועוד חודש הם אמורים להתנתק ולסיים את התכנית שלהם, למה לקוחות שבועיים לפני סיום תכנית, חודש לפני סיום תכנית, צריכים לשלם את ה-100 שקלים?

נוגה רובינשטיין: אנחנו לא מדברים על מישהו שנגע וברח, לא מדברים על מישהו שקיבל שירות---

כרמל שאמה-הכהן: אפשר להגדיל את התקופה שאחריה כבר אין חיוב בדמי התקנה.

נוגה רובינשטיין: אגב, אנחנו מדברים רק על הסכמים קיימים, על הרטרוספקטיביות, לא מכאן והלאה.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

קובי שמש: נאמר פה שהסכום הזה מגולם בדמי מנוי.

כרמל שאמה-הכהן: מי אמר את זה?

מירב שטוסברג: את ה-100 שקלים האלה בתוך 14 יום...

מירב שטוסברג: כי עוד לא מחזירים את זה, אבל אחר כך זה מגולם בדמי המנוי, אין שום צורך לעשות את זה גם אחרי 10 חודשים.

דורי צ'יקו: בשוק התקשורת קווית זה לא---

כרמל שאמה-הכהן: בשוק התקשורת איזה חיבור יש לך?

דורי צ'יקו: אני פורס סיבים אופטיים.

כרמל שאמה-הכהן: אתה פורס, זה לתמיד.

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא פורס את זה ללקוח ספציפי.

דורי צ'יקו: אני כן פורס גם ללקוח ספציפי.

דורי צ'יקו: במדרכה ליד אכן פרסתי את זה עבור כל השכונה, לא רלוונטי ללקוח ספציפי, כשאני נכנס מהמטר של המדרכה לתוך הבית ופרסתי בתוך הבית סיבים, פרסתי את זה ללקוח הספציפי.

נוגה רובינשטיין: אין לנו שום בעיה שחוק הגנת הצרכן יחול ביחס ל-14 יום.

אופיר אקוניס: את הסיבים אתה פורס ללקוח אחד?

אופיר אקוניס: אתה פורס ל---

דורי צ'יקו: אני לא פורס לכיוון השכונה, לכיוון השכונה ועל הרחוב אני לא פורס, אבל מהרחוב לתוך הבניין ואחרי זה חיווט בתוך הבניין, אני עושה ללקוח ספציפי.

רון אילון: זה בדיוק הסיבים שאנחנו פורסים לתוך הבניין ובדירה.

נוגה רובינשטיין: אנחנו כמובן לא מתנגדים לתחולה המקבילה של חוק הגנת הצרכן, אנחנו לא מוצאים סיבה להרחיב את זה מעבר ל-14 יום.

נוגה רובינשטיין: זה מה שיש, אני חושבת שצריכים להסתפק בזה.

נוגה רובינשטיין: היה כאן דיון מאוד עמוק בעניין ה-14 יום, לא חושבת שצריך לעשות איזה שהיא הגדרה בהסדרה מיוחדת לעניין שוק התקשורת.

נוגה רובינשטיין: אנחנו מבקשים להסתפק במה שנמצא בחוק הגנת הצרכן.

תמר פינקוס: בחוק הגנת הצרכן החובה של ההתקנה זה באמת לביטול תוך 14 יום, לא מעבר לזה.

כרמל שאמה-הכהן: לא ניכנס לזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שכן צריך לקחת בחשבון, לפני שהם הופכים להיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: .. 012 וכל החברות האלה, שאנחנו לא יכולים להכניס את 012 וכל חברות ה-ISP באותה רמה כמו חברות טריפל.

קובי שמש: כל השוק הולך לכיוון בנדל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הוא עוד לא שם.

עופר פרי: גם בבנדל אנחנו מוכנים שזה יהיה מחיר של חמישה מנויים אותו דבר.

עופר פרי: אין בעיה.

קרן צוקרמן: אין בעיה לקחת את המכפלות על הבנדל.

עופר פרי: זה אותו דבר גם בבנדל, אבל, יושב ראש הוועדה, אני רוצה לה זכיר עוד דבר, לפני שהשר עזב נאמרה פה אמירה מאוד משמעותית על השוק הקווי ועל מפעילות המפ"א הקטנות, הוא אמר שהנושא בבדיקה, יש לדעתו כשל שוק וקורה משהו.

עופר פרי: אז לפני שאתה מסכם את החוק, אני חושב ושאני מבקש שוב שצריך להחריג את החוק הזה מחברות המפ"א שמפעילות ווב על אינטרנט, עד שהנושאים יסתדרו בשוק.

כרמל שאמה-הכהן: צר לי, אני לא מסכים עם השר בעניין הזה.

עופר פרי: השר אמר אמירה מאוד ברורה.

כרמל שאמה-הכהן: אם הוא אמר את זה, אני לא מסכים איתו.

נוגה רובינשטיין: המלה 'החרגה' לא נשמעה.

עופר פרי: הוא אמר שהנושא בבדיקה, קורה משהו בשוק הזה וזה נאמר בעקבות האמירה של---

כרמל שאמה-הכהן: הוא תמיד רשאי עד שהחוק יגיע למליאה להגיש הסתייגות בעניין הזה, אם הוא ירצה, והוא תמיד רשאי להגיש---

אתי בנדלר: הוא לא יוכל להגיש הסתייגות, אדוני, אם הוועדה תסיים את הדיון.

אתי בנדלר: הוא יוכל לבקש דיון מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: אז זה יהיה בבקשה לדיון מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא אמהר עם החוק למחר למליאה, במילא יש תאריך תחילה, זה לא דחוף.

כרמל שאמה-הכהן: תחשבו, תבצעו, אם יהיה לכם משהו מגובש וגמור, תחזרו.

כרמל שאמה-הכהן: כרגע אני לא רואה סיבה להחריג את החברות שלכם.

כרמל שאמה-הכהן: מהסיבה שיש על זה אין סוף תלונות.

עופר פרי: אין סוף תלונות על מה?

עופר פרי: על התנתקות מאיתנו?

כרמל שאמה-הכהן: גם תוך כדי שידור, שאנחנו מדברים, תיגש אליי אחרי זה, תראה שקיבלתי אס.

כרמל שאמה-הכהן: אמ.

כרמל שאמה-הכהן: אסים, לא על החברה שלך, חברה אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: ..

כרמל שאמה-הכהן: כלומר אנשים כן...

עופר פרי: התנתקות מאינטרנט או התנתקות ממפ"א קווי?

עופר פרי: אני מדבר על מפ"א קווי, באינטרנט אין בעיה, השוק תחרותי, יש קרוב לעשר חברות.

עופר פרי: במפ"א הקווי יש שתי חברות קטנות, 012 ונטוויז'ן שעוסקות במפ"א, התחום הזה בהן הוא קטן, הן לא חברות קטנות אבל התחום הזה בהן קטן---

כרמל שאמה-הכהן: הרגע פה מישהו בשולחן אמר שהוא מנסה כבר חודש להתנתק ממפ"א קווי ולא מצליח.

עופר פרי: קשה לי להתייחס להערה כזאת, אבל---

מימון שמילה: אדוני היושב ראש, יש אנשים שנפטרו וילדיהם מנסים לנתק אותם ולא נותנים לנתק.

כרמל שאמה-הכהן: הנקודה ברורה, אנחנו לא מחריגים אלא אם כן המשרד מבקש.

כרמל שאמה-הכהן: המשרד לא מבקש.

קרן צוקרמן: אדוני היושב ראש, אפשר הצעה בהקשר הזה?

קרן צוקרמן: מכיוון שאנחנו רואים שהחוק הזה לא מתאים לכל החברות, בטח לא לחברות שהשירותים שלהם מתומחרים ב-30, 40 ו-50 שקל לחודש.

קרן צוקרמן: אולי יוחלט כאן שהנושא של חברות ה-ISP והמפ"א הייחודי, ואנחנו נגיש הצעה לרגולציה עצמית, שמתאימה לנו גם, נגיש אותה בפני משרד התקשורת ואני חושבת שאפשר לפתור את זה בזה.

קרן צוקרמן: אנחנו יודעים להציע הסדרים שלוקחים את רוח החוק ומחילים אותה באופן שנכון לגבינו.

נחמן שי: זה משקף את הדברים של השר בתחילת הישיבה.

נוגה רובינשטיין: רגולציה עצמית אלה הסדרים שתמיד הולכים כאן בישראל.

נחמן שי: זה מה שהשר שלך הציע.

נוגה רובינשטיין: הוא לא דיבר על רגולציה עצמית.

נחמן שי: הוא לא דיבר על רגולציה, הוא דיבר על זה שהם ייקחו---

עופר פרי: הנזק שיכול להיווצר כתוצאה מהעברת החקיקה הזאת לגבי המפ"א הקווי, שתי החברות שמהוות 8% מהשוק הוא גדול מאשר ביטול הקנסות, כי בסופו של דבר יישארו בשוק רק שתי חברות טלפוניה קווית ולא זאת המטרה.

כרמל שאמה-הכהן: בעניין הזה אני נסמך על העמדה של משרד התקשורת, כל עוד היא לא משתנה.

כרמל שאמה-הכהן: ..

עופר פרי: שמעת את השר, חבל שהוא עזב.

נוגה רובינשטיין: השר אמר שככל שהחברות מתחייבות, אפרופו מה שחבר הכנסת שי, אם החברות מתחייבות כרגע לבטל את כל הקנסות, אנחנו יכולים לשקול את משיכת החוק.

נוגה רובינשטיין: אם המפעילים כולם מתחייבים על ביטול כל הקנסות לחלוטין, אז זה כמובן משהו שיכול להיות על השולחן.

כרמל שאמה-הכהן: שמענו את כל הדעות, אני חושב שכולם מגובשים.

כרמל שאמה-הכהן: אם למישהו מחברי הכנסת יש הצעה להחריג סוג מסוים של חברות, שיציע, ונקיים על זה הצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: את מי את רוצה להחריג?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את חברות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ..

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך זה נקרא?

קריאה: המפ"א הקווי.

אופיר אקוניס: זה בעצם מעביר את זה לזה שבעצם רק החוק שלנו---

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההצעה של חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ’ להחריג את חברות המפ"א מתחולת החוק?

נחמן שי: תסבירי, לא הבנתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי יש להם 30 ו-50 שקל, זה באמת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ..

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו באמצע הצבעה, שאלתי מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: אין לכם רוב.

כרמל שאמה-הכהן: שניים מול שניים.

כרמל שאמה-הכהן: ההצעה לא---

אתי בנדלר: לאף קבוצה אין רוב, שתי הגרסאות---

כרמל שאמה-הכהן: שתי הגרסאות, יפה, תהיה גרסת קדימה שרוצה לשחרר את חברות הזה, מול גרסת הליכוד.

נחמן שי: אל תעשה את זה פוליטי.

כרמל שאמה-הכהן: אתם הצבעתם עכשיו פה פוליטי.

נחמן שי: מנסים להתנהל פה בצורה עניינית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה בעיה אמיתית והשר אמר את זה.

נוגה רובינשטיין: את מציעה להחריג את ה-ISP ואת המפ"א?

אופיר אקוניס: כן, זה מה שהיא הציעה.

לאה ורון: המפ"א הקווי, זה מה שהיא הציעה.

כרמל שאמה-הכהן: הצעתה ברורה, היתה הצבעה, הצביעו חברי הכנסת יוליה שמאלוב ברקוביץ’ ונחמן שי---

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת על ביטול קנסות, זה לא מה שאני אומרת, שאני לא אובן לא נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מדברת על ביטול קנסות, אני מדברת על---

כרמל שאמה-הכהן: לא, הצעת הצעה, את לא...

כרמל שאמה-הכהן: את רוצה שאני לא אתייחס יותר להצעות שלך?

כרמל שאמה-הכהן: אי אפשר ככה.

כרמל שאמה-הכהן: את עכשיו לא מבינה את מה שהצבענו על ההצעה שלך?

כרמל שאמה-הכהן: איך אפשר ככה, יוליה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אומרת להחריג אותם על ביטול קנסות, אני מדברת על החרגה של הלקוחות העסקיים, שאם אנחנו הולכים עכשיו להצביע על סכום מסוים---

אופיר אקוניס: לא הצבענו על זה, הצבענו על משהו אחר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז על מה הצבעתם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה---

אופיר אקוניס: הצבענו על להוציא אותם מהחוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, זה לא מה שהתכוונתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מתכוונת לחשוב בנושא של הלקוחות העסקיים---

כרמל שאמה-הכהן: אני אגיש רוויזיה.

אופיר אקוניס: גברתי היועצת המשפטית, אי אפשר.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר.

אתי בנדלר: תגיד שאתה רוצה רוויזיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, אבל אנחנו מובנים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מדברת על לקוחות עסקיים.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, בפעם הבאה תדעי מה שאת מבקשת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לקוחות עסקיים, אבל אמרתי לך את זה, אתה---

כרמל שאמה-הכהן: את לא אמרת, יש פרוטוקול והכל מסודר.

כרמל שאמה-הכהן: הגשתי רוויזיה, נצביע על זה בעוד שעה, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אני רוצה שתקשיבו לשינויים, שלא יהיה מי שיטען שהוא לא יודע על מה הוא הצביע.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מורידים את הסכום של ה-10,000 ל-5,000 ₪.

אופיר אקוניס: הממשלה מסכימה?

כרמל שאמה-הכהן: מה זה הממשלה מסכימה?

אופיר אקוניס: אני שואל אם זה על דעתה.

כרמל שאמה-הכהן: היא לא מתנגדת.

כרמל שאמה-הכהן: בסעיף 51ד בהגדרת מנוי, ב-1 ו-2 במקום 10,000 יבוא 5,000.

אתי בנדלר: זו הצעת היושב ראש?

כרמל שאמה-הכהן: שלנו, חברי הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: בסכום התקרה, לקוחות שההתקשרות עד 1 ליולי, ה-8%, זה יהיה הפונקציה, ולקוחות אחרי ה-1 ליולי ואילך, הסכום יהיה 0.

כרמל שאמה-הכהן: זאת אומרת אני לא חושב שלקוחות צריכים את ההטבה הזאת---

רון אילון: מצבנו יהיה פחות טוב מהסלולר.

רון אילון: לסלולר יהיה 8%---

כרמל שאמה-הכהן: אל תדאג.

כרמל שאמה-הכהן: אתה דואג להם?

אופיר אקוניס: הוא לא דואג לסלולר, הוא דואג לו.

רון אילון: אני מנסה להבין למה אנחנו מופלים לטובה.

כרמל שאמה-הכהן: למה מגיע לכם כל הטוב הזה.

הרצל עוזר: כשלקחו את הסכום של ה-10,000, אמר אסף כהן, ביססו את זה על הסלולר.

הרצל עוזר: עכשיו---

כרמל שאמה-הכהן: ראית שגם שינינו להם את ה-10,000.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, יש פה קונצנזוס, אנשים לא צריכים את ההטבות ולא את הקנסות, אנשים צריכים להרגיש חופשיים כמו מול כל עסק אחר---

נחמן שי: אז המשמעות היא שהאדם יצטרך לשלם את כל הכסף?

כרמל שאמה-הכהן: לא, אל תדאג.

כרמל שאמה-הכהן: אתה תראה שהוא ישלם פחות.

רון אילון: זה החל מעוד 11 יום?

כרמל שאמה-הכהן: כן, כל הקיימים שיש לך, יהיה 8%, לחדשים, כל חברה תעשה את החשבון שלה ותדע לתמחר את החופש הזה ללקוח.

קריאה: זה אומר שאין בעצם תכניות יותר.

אופיר אקוניס: החוק עוד לא יהיה במליאה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אבל הם כבר יודעים.

כרמל שאמה-הכהן: ברור שהחוק לא יהיה במליאה, אבל זה לקוח שרק מתקשר.

נוגה רובינשטיין: זה אומר שבעצם אין יותר תכניות.

כרמל שאמה-הכהן: יהיו תכניות, הם יידעו לתמחר את זה.

הרצל עוזר: לא תהיה שום תכנית, לא יהיה שום מבצע, לא יהיו הטבות, לא יהיו הנחות.

נחמן שי: צריך לתת להם זמן.

נחמן שי: תן להם שלושה חודשים.

נחמן שי: שלושה חודשים מספיק לכם להיערך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, זה לא מספיק להם, נחמן, ראינו את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מספיק להם.

נחמן שי: אז תגידו משך זמן שאפשר---

עופר פרי: שישה חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: זה יהיה 8% עד יום תחילת החוק, ו-0% מיום תחילת החוק.

אסף כהן: משפט אחד לגבי ה-0.

אסף כהן: אני אמרתי קודם למה אני חושב שאפשר לחיות גם טוב עם 8% ולא ב-0, אבל אני רוצה לדבר על הקשר עם חברות הסלולר.

אסף כהן: בחברות הסלולר זה 8%.

אסף כהן: אם אין כוונה מחר בבוקר לעשות שם 0%, אז מה שיקרה כאן, מכיוון שהחוק כאן מדבר גם על בנדלים שכוללים בפנים גם סלולר, אז מי שלקח גם סלולר וגם שירות אחר, הוא יהיה 0, ומי שלקח רק סלולר יהיה 8%.

אסף כהן: יש פה בעיה של הקשר בין הדברים.

כרמל שאמה-הכהן: אם יש בעיה של הקשר ונזהה אותה, נוכל להתאים גם את חברות הסלולר.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מניח שתהיה לזה התנגדות בוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: אם אפשר לעשות את זה במסגרת החוק הזה, אנחנו נשמח, ואם לא, אז ראש הממשלה תביא הצעת חוק ממשלתית, או שמחוקקים נמרצים יגישו הצעת חוק פרטית שתשלים את הפאזל, אבל זה הכיוון.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים, 8% עד יום תחילת החוק, אחרי זה נקבע את תחילת החוק.

כרמל שאמה-הכהן: את רוצה שישה חודשים, מישהו אחר רוצה פחות.

כרמל שאמה-הכהן: 8% עד יום תחילת החוק, 0% מיום תחילת החוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אנחנו בעצם הופכים את חברות הסלולר גם ל-0%, כפי שהגשנו אני ואופיר אקוניס בזמנו והצעת החוק שלנו עברה---

אופיר אקוניס: לא, כי ההצעה כבר נכנסה לתוקף.

אופיר אקוניס: כי הממשלה הציעה 8%.

מיכל רפאלי כדורי: לא הממשלה הציעה 8%.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו מעלים להצבעה, כל אחד יצביע לפי שיקול דעתו, אין לנו פה עמדה, לא קואליציונית ולא אופוזיציונית, כל אחד לפי מה שהוא חושב.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההצעה?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: את נגד?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בעד.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא אמיתי מה שקורה פה.

כרמל שאמה-הכהן: אני שמח שההצעה התקבלה פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: את הצבעת נגד, אבל בסדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך הצבעתי נגד?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: היד שלי עומדת עדיין בבעד.

כרמל שאמה-הכהן: טוב שזה מוסרט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה שאתה תוך כדי הבעד אומר נגד, והיד שלי עוד לא ירדה, אז---

אופיר אקוניס: אני רוצה להגיד לכם שההצבעות פה זה הרבה יותר רציני ממה שזה.

אופיר אקוניס: ..

אופיר אקוניס: בעד זה בעד, נגד זה נגד ונמנע זה נמנע.

אופיר אקוניס: אגב, יש גם נוכח ולא מצביע.

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה בעד-רוב 8% עד יום תחילת החוק, 0% מתחילת החוק ההצעה התקבלה ההצעה התקבלה פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: נא להמשיך עם סעיף 51ה.

טל רוזנפלד: (מקריאה): "עסקה לרכישת ציוד קצה.

טל רוזנפלד: 51ה.

טל רוזנפלד: הוסכם בהסכם התקשרות על תשלום לשיעורין בעבור ציוד קצה שרכש המנוי מבעל רישיון או מבעל רישיון רדיו טלפון נייד, וביטל המנוי את הסכם ההתקשרות, לא יהיה רשאי בעל הרישיון או בעל רישיון רדיו טלפון נייד, לפי העניין, להעמיד לפירעון מיידי את יתרת התשלומים של המנוי בעבור ציוד הקצה שרכש כאמור, והמנוי יהיה רשאי להמשיך לשלם את התשלום לשיעורין במועדים ובסכומים כפי שהיה עליו לשלם אלמלא הביטול; לעניין זה, "בעל רישיון", "בעל רישיון רדיו טלפון נייד" ו"הסכם התקשרות" – כהגדרתם בסעיף 51א(א)".

טל רוזנפלד: זה סעיף מקביל לסעיף שקיים היום בסעיף 51ב לחוק התקשורת, שנכנס בחוק ההסדרים.

טל רוזנפלד: מה שזה אומר, שברגע שמנוי מבקש לעזוב את החברה, אם הוא קנה ממנה ציוד קצה, הוא יוכל להמשיך לשלם עליו בתשלומים.

טל רוזנפלד: אם הוסכם שהוא ישלם בתשלומים, הוא יוכל להמשיך לשלם בתשלומים ולא ייקחו ממנו בפירעון מיידי את כל הסכום כמו שהיום לפעמים עושים, דבר שמהווה חסם מעבר הרבה פעמים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל הם לא מוכרים ציוד קצה.

טל רוזנפלד: נכון, היום בפרקטיקה הם בדרך כלל לא מוכרים ציוד קצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה הצעת החוק ה זאת אומרת, אם הם לא מוכרים?

טל רוזנפלד: מחר הם יכולים למכור ציוד קצה, אז אנחנו רוצים---

יעל כהן שוואט: אני מטעם המועצה הישראלית לצרכנות.

יעל כהן שוואט: אדוני היושב ראש, הייתי רוצה שנתייחס לטלוויזיה שהוט מוכרת ללקוחות שלה, האם זה ציוד קצה או לא ציוד קצה.

יעל כהן שוואט: אם הם מבקשים להתנתק, דורשים תשלום מלא.

יעל כהן שוואט: אני רוצה להתייחס לשאלה האם המחשב שחברות הסלולר נותנות כמתנה כביכול, בשיטת החיוב-זיכוי, ללקוחות שלהם כדי למכור להם גלישה במודם סלולר, האם זה ציוד קצה?

יעל כהן שוואט: האם המחשב שחברות האינטרנט נותנות כמתנה כביכול ללקוחות שלהם בתחילת ההתקשרות, האם זה ציוד קצה או שזה הופך לציוד קצה כשמבקשים להתנתק כדי לגבות תשלום.

יעל כהן שוואט: האם יש להם בכלל הזכות מכוח הרישיון שלהן למכור ציוד כזה.

יעל כהן שוואט: זאת השאלה.

טל רוזנפלד: התשובה היא ברורה, התשובה היא לא.

טל רוזנפלד: ציוד קצה מוגדר בסעיף 1 לחוק התקשורת.

טל רוזנפלד: טלוויזיה, מחשב ודברים כאלה, לא נכנסים.

טל רוזנפלד: מה שנכנס בגדר הגדרת ציוד קצה זה ציוד שנועד לשמש לצורך מתן השירותים.

יעל כהן שוואט: אז איך זה שכל החברות מוכרות ציוד שהוא לא ציוד קצה, שלא בחסות הרישיון, בניגוד לרישיון בכלל?

יעל כהן שוואט: אין להן זכות לעשות את זה, זה לא משווקי מחשבים וזה לא משווק טלוויזיה.

יעל כהן שוואט: אנחנו לא רוצים לקנות מחשב מחברת הסלולר ואנחנו לא רוצים לקנות מחשב מחברת האינטרנט.

נוגה רובינשטיין: את רוצה במסגרת הצעת החוק לאסור עליהם למכור ציוד נוסף?

יעל כהן שוואט: זה כבר אסור ברישיון.

יעל כהן שוואט: הרישיון קובע את המסגרת הנורמטיבית.

יעל כהן שוואט: החברות האלה לא אמורות למכור ציוד שלא קבוע ברישיון שיש להן זכות למכור אותו.

נוגה רובינשטיין: אני לא יודעת מבחינת חופש עיסוק איך הדברים בדיוק מתיישבים.

נוגה רובינשטיין: הרישיון על מתן שירותי בזק, את זה אנחנו מסדירים.

נוגה רובינשטיין: אם הם מחר ירצו למכור נעליים---

אתי בנדלר: הם יכולים?

נוגה רובינשטיין: אני לא יודעת אם זה---

מיכל רפאלי כדורי: אני רוצה למכור קלטות לסרטים, די.וי.די, מה?

מיכל רפאלי כדורי: זה התחום שלי.

מיכל רפאלי כדורי: טלוויזיה זה התחום שלי ואני יכולה למכור מה שאני רוצה.

מיכל רפאלי כדורי: גם פופקורן, לראות סרטים.

תמר פינקוס: יעל, זה לא קשור למה כתוב ברישיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה שלך צריכה להיות מה קורה כשהבן אדם מבטל, כמה הוא משלם על הטלוויזיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שאת צריכה לשאול, זה לא להגיד להם 'אל תמכרו'.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הם רוצים למשוך לקוח, מה את מציעה לעשות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: באיזה דרך?

יעל כהן שוואט: שלא יתנו להם הטבות כאלה.

יעל כהן שוואט: אנשים מתפתים, הם אומרים חינם, אנשים חושבים שזה חינם---

תמר פינקוס: הם כבר לא אומרים חינם, יעל, הם אומרים כמה זה עולה לחודש, הם לא אומרים חינם.

תמר פינקוס: אם הם אומרים חינם, יש להם בעיה איתי.

יעל כהן שוואט: יש פסקי דין בעניין הזה.

יעל כהן שוואט: תסתכלו לפסק הדין שניתן ב-2 ליוני, נגד חברת פרטנר, היא אומרת 'חינם' וגובה כספים בסופו של דבר.

תמר פינקוס: יעל, את מדברת על דברים מ-2006.

תמר פינקוס: עזבי, לא רלוונטי.

תמר פינקוס: פסק הדין עכשיו הוא על 2006, זה לא רלוונטי.

יעל כהן שוואט: הוא מעכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: יש למישהו עוד הערות לסעיף?

כרמל שאמה-הכהן: אין הערות לסעיף.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על סעיף 51ה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נגד?

כרמל שאמה-הכהן: מי נמנע?

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה לא משתתפת בהצבעה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני השתתפתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגיד לי, אתה רוצה שאני אשב ככה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמו בבית ספר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אתה רוצה שאני אעשה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מרימה יד.

כרמל שאמה-הכהן: אני אהיה ג'נטלמן, אני מציע לך לצפות בשידור ולצפות בהצבעה הזאת ולראות מה את עשית כשאני שאלתי בהצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: מה עשית עם האצבע שלך, את לא עשית כלום.

כרמל שאמה-הכהן: אני מסתכל עלייך, את יושבת לידי ואני לא יודע לפענח דבר כל כך פשוט, אם את מצביעה או לא.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש ממך, תניפי את היד.

כרמל שאמה-הכהן: למה אני רואה אם חבר כנסת אקוניס מצביע?

כרמל שאמה-הכהן: אם חבר כנסת מצביע או לא?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי הוא כל הזמן עושה ככה.

אופיר אקוניס: מה אני עושה?

אופיר אקוניס: כשמצביעים מצביעים, כשלא מצביעים, לא מצביעים.

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה – סעיף 51ה אושר פה אחד הסעיף אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 3, בבקשה.

טל רוזנפלד: (מקריאה): "3.

טל רוזנפלד: בחוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012 (תיקוני חקיקה), התשע"א-2011, בסעיף 3, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1) הוראות ס עיף 51ב לחוק התקשורת, כנוסחו בסעיף 2(6) לחוק זה, יחולו לגבי מנוי שביטל את הסכם ההתקשרות כאמור באותו סעיף ביום תחילתו של חוק זה ואילך, ואולם אם הסכם ההתקשרות נכרת לפני יום תחילתו של חוק זה, יחולו הוראות הסעיף האמור רק לגבי מנוי שביטל את הסכם ההתקשרות כאמור ביום תחילתו של חוק התקשורת (בזק ושידורים

טל רוזנפלד: * (תיקון מספר 50), התשע"א-2011 ואילך".

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

אתי בנדלר: הסבר קודם כל.

טל רוזנפלד: זה די מובן.

טל רוזנפלד: זה תיקון לתיקון שנעשה בחוק ההסדרים.

טל רוזנפלד: זה בעצם הסעיף שדיברנו עליו עכשיו, שחל גם על חברות הרט"ן, לעניין הפירעון המיידי, אז אנחנו רוצים שהוא יחול גם על הסכמים קיימים, מהרגע שעובר התיקון הזה.

טל רוזנפלד: זאת אומרת, מנוי שהתקשר עם חברת רט"ן לפני חוק ההסדרים---

אופיר אקוניס: בסלולר, עשינו את זה מ-1 בינואר.

כרמל שאמה-הכהן: הערות אחרי ההסבר?

כרמל שאמה-הכהן: היועצת המשפטית, הערות?

אתי בנדלר: לא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מתי אנחנו מדברים על זמן החלת החוק?

כרמל שאמה-הכהן: בסעיף הבא.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 3?

כרמל שאמה-הכהן: הצבעה על סעיף 3 אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: סעיף 4, בבקשה.

טל רוזנפלד: (מקריאה): "תחולה.

טל רוזנפלד: 4.

טל רוזנפלד: הוראות סעיפים 51ד ו-51ה לחוק העיקרי, כנוסחם בסעיף 2 לחוק זה, יחולו לגבי מנוי שביטל את הסכם ההתקשרות כאמור באותם סעיפים, ביום תחילתו של חוק זה ואילך".

כרמל שאמה-הכהן: כלומר אתם רוצים תחולה מיידית.

טל רוזנפלד: כרגע לא מוזכרת תחילה וזה אומר שזו תחילה מיידית, אלא אם כן אתם חושבים אחרת.

טל רוזנפלד: התחולה זה גם על הסכמים קיימים.

אתי בנדלר: יש כאן שני סעיפים.

אתי בנדלר: אחד תחילתו של החוק, כפי שהזכירה גב' רוזנפלד, אם החוק שותק ולא אומר דבר, התחילה שלו היא ביום הפרסום ברשומות.

אתי בנדלר: אם הוועדה מבקשת להציע לדחות את תחילת החוק, צריכים להציע את זה ולהוסיף סעיף.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רוצים.

אתי בנדלר: שתיים, מרגע שהחוק ייכנס לתוקפו, לצורך העניין ייקבע תאריך כלשהו, נשאלת השאלה האם הוא חל רק על הסכמים שנכרתים מאותו מועד ואילך, או שהוא חל גם על הסכמים קיימים?

אתי בנדלר: בזה עוסק הסעיף הבא.

אתי בנדלר: אז אני מציעה קודם כל להתחיל עם התחילה.

כרמל שאמה-הכהן: יש הצעות לחברי הכנסת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שצריך לתת להם חצי שנה.

אופיר אקוניס: שלושה חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: גם אני חושב שלושה חודשים.

מיכל רפאלי כדורי: אני מבקשת להגיד משהו לשלושה חודשים.

מיכל רפאלי כדורי: תזכרו, אנחנו נמצאים בקיץ ואנחנו נמצאים בחגים.

מיכל רפאלי כדורי: אין לנו שום אפשרות לגייס אנשים צעירים בתקופה הזאת.

מיכל רפאלי כדורי: שלושה חודשים, משמעות העניין שאתה נכנס בדיוק בחגים, אנחנו מבקשים חצי שנה לפחות.

מיכל רפאלי כדורי: אני מזכירה לכם, כתבנו את זה גם בפנייה לוועדה, כל החקיקות הצרכניות שעברו פה, שאין להן השפעה 10% עלינו כמו החוק הזה, קיבלו לפחות שישה חודשים ויש גם כאלה שקיבלו תשעה חודשים ויותר.

מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מבקשים, אל תיתנו לנו שלושה חודשים, זה מפיל אותנו לתוך החגים.

אופיר אקוניס: כמה היה בחוק הגנת הצרכן, בהחזרת החזר כספי?

מיכל רפאלי כדורי: שישה חודשים.

אתי בנדלר: אני מציעה אפשרות נוספת, לעשות הבחנה בין התקשרויות חדשות, שייחתמו מכאן ואילך, לבין התקשרויות קיימות.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אפשר לקבוע תאריך תחילה מיידית כמעט, זאת אומרת עם פרסום החוק, לגבי התקשרויות חדשות, ולגבי התקשרויות שנעשו, לדחות את זה כפי שאתם מציעים, שלושה, שישה.

כרמל שאמה-הכהן: כמה תקופת ההתחייבות הממוצעת אצלכם?

כרמל שאמה-הכהן: 18?

קריאה: התקרה היא 18.

קובי שמש: זה שונה בינואר ל-18 חודש, אבל ההתחייבות ל-36 חודשים, מרבית הלקוחות מחויבים ל-36.

כרמל שאמה-הכהן: אוקי, אבל זה אומר שהם התקשרו מזמן.

כרמל שאמה-הכהן: הממוצע בדרך כלל, גם אם זה 36, זה אומר שממוצע הלקוחות הוא ב-18 ומזה עברו כמה חודשים.

נוגה רובינשטיין: נכון, אבל אם אתה נותן תחילה של חצי שנה מרגע מעבר החוק, זה אומר ששליש מהחוק מעוקר.

כרמל שאמה-הכהן: ברור, זה מעקר את רוב האנשים.

מיכל רפאלי כדורי: ובכל זאת אנחנו מבקשים, תתייחסו גם לעיתוי הספציפי.

מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מדברים על קיץ.

מיכל רפאלי כדורי: דובר פה על חוסר היכולת שלנו לגייס, על העומס שיהיה על המוקדים שלנו, בקיץ יש לנו מעברי דירות, גם אצלנו, גם אצל הכבלים, הקיץ הוא מכה בפני עצמה מבחינתנו מעומס, מיד אחרי הקיץ יש חגים, אנחנו מגייסים סטודנטים ואנשים צעירים, הם לא נמצאים בתקופה הזאת בארץ.

מיכל רפאלי כדורי: אתם לא יכולים לא להתייחס לדבר המאוד רלוונטי הזה.

מיכל רפאלי כדורי: גם השר אמר.

מיכל רפאלי כדורי: זה ממש להוציא לנו שתי עיניים, בשביל מה?

קריאה: וזה גם לא משרת את הלקוחות.

מיכל רפאלי כדורי: זה לא משרת שום דבר.

מיכל רפאלי כדורי: לקוח ש עכשיו השתחרר ורוצה לעבור ממני להוט ולהיפך, לא יוכל להגיע למוקד, לא תתנו לו שום הטבה.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשמוע את עמדת הממשלה לגבי חצי שנה.

נוגה רובינשטיין: אנחנו סבורים שחצי שנה הוא פרק זמן ארוך מדי, הוא מעקר בשליש למעשה את תחולת החוק לגבי שליש מהמתקשרים הקיימים, אנחנו מתנגדים לחצי שנה.

אופיר אקוניס: שלושה חודשים זה עד סוף ספטמבר.

כרמל שאמה-הכהן: 1 לאוקטובר.

מיכל רפאלי כדורי: זה בדיוק בחגים.

רון אילון: אנחנו לא יודעים להיערך לזה, רבותיי.

רון אילון: אנחנו רק מבקשים להיערך נכון לחוק.

נחמן שי: הם מבקשים זמן, זה הכל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נכון, אנחנו לא צריכים להרוס אותם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להבין את המשפט 'מעקר...'.

הרצל עוזר: אני מבקש שתחשבו על הלקוחות, לא עלינו.

הרצל עוזר: אנחנו לא רלוונטיים.

הרצל עוזר: תחשבו על הלקוחות, אתם באים פה להגן על הלקוחות ואתם פוגעים בהם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אנחנו לא חושבים על הלקוחות, כי בסופו של דבר הלקוחות---

כרמל שאמה-הכהן: חבל על הוויכוח, אני רוצה קצת זמן לחשוב על זה.

כרמל שאמה-הכהן: יש לנו במילא רוויזיה בעוד שעה, על הסעיף של הטעות של ההצבעה.

כרמל שאמה-הכהן: בשעה הזו אנחנו גם נדבר בינינו וגם נחשוב עוד שעה, אין דחיפות לקבל את ההחלטה הזאת בשעה הקרובה, נראה לאיזה פתרון נגיע.

כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו לא מצביעים כרגע על הסעיף הזה, נמשיך אותו מיד אחרי הרוויזיה ובתקווה שנמצא פתרון.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה מופסקת עד השעה 12:30, היא תחודש גם לאישור הסעיף שהפסקנו אותו, סעיף 4, וגם לבקשת הרוויזיה שאני הגשתי.